Справа № 139/1073/15-к
В И Р О К
12 січня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілка Саракташського району Оренбурзької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ОСОБА_3 будучи військовозобов`язаним та придатним до служби в Збройних Силах України, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 22, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №15/2015, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-УІІІ від 15.01.2015 року, отримавши 08.07.2015 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 виписану на його ім`я повістку з роз`ясненнями та з вимогою прибути в місце збору до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призначення у команду НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відмовився від отримання бойової повістки, та умисно без поважних причин не прибув до місця збору до Барсько-Мурованокуриловецького ОРВК, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно ухилився від призову за мобілізацією, про явку у ІНФОРМАЦІЯ_4 був належно повідомлений. Тепер в своїх діях кається. Докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив суду, злочин вчинений ним відповідно до пред`явленої підозри, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає вину повністю, фактичні обставини справи не оспорює. Прокурором фактичні обставини справи не оспорені.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 ухилився від призову за мобілізацією, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 336 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий (а.к.п.25), по місцю проживання характеризується позитивно (а.к.п. 30), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.29).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, вчинення злочину вперше, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні не має.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Суддя