Справа № 638/7197/15-к
Провадження 1-кс/1450/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону

ОСОБА_2

за участю захисника ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 11 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кириківка, Великописарівського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, до мобілізації офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має неповнолітню дитину- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, мобілізованого до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 31.08. 2014 року відповідно до Указу Президента України від 21.07.2014 року №607/2014, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, старшого навідника мінометної батареї 3 механізованого батальйону, який зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбаченого ч.ч. 2, 3, 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 квітня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Досудовим слідством встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 року солдат ОСОБА_5 призваний до лав Збройних Сил України та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2014 року №186 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.

Згідно вимог ст.ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат під час проходження військової служби повинен непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись правил військової поведінки, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15/2015 оголошено її проведення протягом 2015 року із дня набуття чинності цього Указу.

Однак, солдат ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України 28 листопада 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 28 листопада 2014 року, в порушення ст.ст. 11, 16, 115, 116, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 12 грудня 2014 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

12 грудня 2014 року солдат ОСОБА_5 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , де до 20 грудня 2014 року виконував покладені на нього службові обов`язки.

У подальшому, 20 грудня 2014 року солдат ОСОБА_5 , продовжуючи порушувати вищевказані вимоги чинного законодавства України, вирішив повторно стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 20 грудня 2014 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 27 грудня 2014 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Крім того, солдат ОСОБА_5 04 січня 2015 року, продовжуючи грубо порушувати всі вищевказані вимоги чинного законодавства України, вирішив повторно стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину.

Так, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 04 січня 2014 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив розташування вищезазначеної військової частини та до 29.04.2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», прийнятий Верховною Радою 12 лютого 2015 року, встановлює більш сувору кримінальну відповідальності військовослужбовців за вчинення окремих військових злочинів в умовах особливого періоду. Відповідно до Закону, посилюється кримінальна відповідальність за військові правопорушення, в першу чергу за ті, які стосуються непокори (умисного невиконання наказу), самовільного залишення військової частини або місця служби, дезертирства, ухиляння від військової служби та іншого, який 05.03.2015 року набрав чинності.
Солдат ОСОБА_5 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду з 05 березня 2015 року, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників самовільно залишивши розташування вищезазначеної військової частини до 29 квітня 2015 року до місця служби не з`являвся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

29 квітня 2015 року о 09.45 год солдат ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий уповноваженою службовою особою та 29 квітня 2015 року о 21.30 год солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3,4 ст. 407 КК України.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування зібрано достатні докази, які вказують на факт вчинення ОСОБА_5 інкримінуємих кримінальних правопорушень- злочинів, а саме:

· даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2014 року №186, з якого вбачається, що солдата призначено та зараховано до списків особового складу частини ;
· даними повідомлення про кримінальне правопорушення;
· даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ;
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

Підозрюваний

· вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років;
· може переховуватися від органів слідства та суду, оскільки неодноразово самовільно залишав військову частину , не виконував свої обов`язки військовослужбовця.
Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.ч.2,3, 4 ст. 407 КК України, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. ч.2,3, 4 ст. 407 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків у вигляді домашнього арешту, про що було заявлено стороною захисту . Однак, враховуючи реальне існування ризиків , а також оцінюючи фактичні обставини інкримінуємого злочину, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку вчиненого, враховуючи особу підозрюваного, який неодноразово без відповідного дозволу залишав місце проходження служби , останній раз залишив місце проходження служби та не вжив відповідних заходів щодо добровільного повернення до військової частини для подальшого проходження військової служби, той факт, що в м. Харкові та Харківській області не має постійної реєстрації, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від слідчих органів та суду, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, суд виходить з того, що метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.1 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому слідчий суддя визначає заставу у розмірі 75 000,00 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197, 205,206,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 строком не більше 60 (шістидесяти) днів , починаючи з 09-45 год 29.04.2015 року , тобто до 09-45год 27.06.2015 року.

Відносно підозрюваного застосувати обраний запобіжний захід з моменту фактичного затримання з 29.04.2015 року.

Визначити суму застави у розмірі 75 000,00 (сімдесят п"ять тисяч ) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок 0164, МФО 851011, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк одержувач ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання перокурору військової прокуратури Харківського гарнізону , який здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставо дав цем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідом лений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, вста новленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав:

____ _________________ 2015 р. ___ год. ____ хв. _________________( ОСОБА_5 )