Справа № 393/752/14-к
пров. 1-кс/393/48/14

22 серпня 2014 року смт. Новгородка
Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
підозрюваної ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
В поданому клопотанні слідчого зазначено, що 21.05.14р., близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливий мотив нетрудового збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрала шкіряний гаманець з магазину "1000 дрібниць", вартістю 200 грн. згідно довідки вартості, який належить ОСОБА_7 . В гаманці знаходились кошти у сумі 800 грн., банківська картка Райффайзен Банк Аваль, з якої 21.05.14р. близько 18 год. ОСОБА_3 зняла кошти в сумі 250 грн. Крім того, у викраденому гаманці були банківські картки «Укрсоцбанк», «ПриватБанк», посвідчення водія, пенсійне та чорнобильське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , технічний талон на машину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якими остання не мала умислу заволодіти. Викраденим ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, чим завдала своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 шкоди на загальну суму 1250 грн.
26.06.2014 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру.
Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , документом про рух коштів по рахунку банківської карти, відеозаписом з камери відеоспостереження яка встановлена біля банкомату, протоколом слідчого експерименту із ОСОБА_3 від 05.07.2014 року, протоколом слідчого експерименту із ОСОБА_3 від 10.07.2014 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .
Таким чином, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання. Підозрювана заперечувала щодо задоволення клопотання, свою вину не визнала, захисник-адвокат також просить відмовити в задоволенні клопотання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є: особисте зобов`язання.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчий Новгородківського РВ УМВС України в Кіровоградській області з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання знищення, схову або спотворення підозрюваною речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до пунктів 2, 4 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яке визначено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
В клопотанні вказано, що слідчий просить покласти на підозрювану наступні обов`язки: для проведення слідчих та інших процесуальних дій прибувати за кожною вимогою до слідчого; не відлучатися за межі Новгородківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наданими доказами не доведено, що підозрювана ОСОБА_3 не з"являлась за викликом до слідчого чи прокурора, або з"являлась невчасно. Слідчий ОСОБА_6 пояснив, що випадків не з"явлення підозрюваної до нього не було. Доказів майбутньої зміни місця проживання ОСОБА_3 прокурором і слідчим не надано. З пояснень підозрюваної слідує, що за межі Новгородківського району вона відлучається один-два рази на рік і зворотнього слідчим та прокурорм не доведено.
Посилання на можливість підозрюваної знищити документи та платіжні картки, які знаходились в гаманці та сам гаманець, не знаходяться в прямому причинному зв"язку з її обов"язком прибувати до слідчого, відлучатись за межі району чи змінювати місце проживання.
Зміна власних показів, які дає ОСОБА_3 в процесі досудового слідства не може бути визнано судом, як ризик вказаний в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому що давати чи не давати показання це право підозрюваного (обвинуваченого). Діючий КПК України дозволяє взагалі відмовитись від дачі показань.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя
Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_3 , прокурору прокуратури Новгородківського району ОСОБА_5 , слідчому ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1