Апеляційний суд Чернівецької області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «21» вересня 2010 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Петлюка В.І.

суддів Кифлюка В.Ф., Колотило О.О.

при секретарі Ватаманюк-Ірініч М.Я.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_1 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2010 року, засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, росіянина, особи без громадянства, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2006 року за ст. 185 ч.3 КК України засуджено до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнено від подальшого відбування покарання постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 04 березня 2009 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року,

за ст.185 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої системи.

Справа № 11 - 186/2010 р. Головуючий у І інстанції: Гергележиу Р.Ф.

Категорія: ст. 185 ч.1 КК України Доповідач: Петлюк В.І.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 з утримання під вартою змінено на підписку про невиїзд.

За цим вироком ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11 грудня 2010 року біля 11 годин в с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області, увійшов до житлового будинку ОСОБА_3, де до цього проживав, і скориставшись тим, що останній перебував на вулиці, таємно викрав з кишені куртки гроші в сумі 2800 грн., завдавши тим самим потерпілому збитків на вказану суму. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

На цей вирок подано апеляцію старшим помічником прокурора Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_1, в якій прокурор ставить питання про безпідставну перекваліфікацію судом дій засудженого ОСОБА_2 з ст. 185 ч.2 КК України на ст. 185 ч.1 КК України, оскільки вважає, що районний суд хибно прийшов до висновку, що судимість ОСОБА_2 за вироком Хотинського районного суду від 13 грудня 2006 року в силу акта про амністію погашена і він вважається несудимим, що в свою чергу призвело до винесення несправедливого вироку внаслідок його мякості. Просить апеляційний суд вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2010 року скасувати як такий, що не ґрунтується на законі і постановити свій вирок.

Заслухавши доповідь суді, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляції, засудженого, який заперечив проти апеляції та просив вирок суду, як законний і обґрунтований залишити без зміни, провівши по справі часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення.

Винуватість засудженого ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна при обставинах викладених у вироку, повністю доведена дослідженими в суді доказами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно перекваліфіковано дії ОСОБА_2 з ч.2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України.

Мотивуючи своє рішення районний суд зазначив, що кваліфікуючу ознаку ст. 185 ч.2 КК України - повторність, із обвинувачення ОСОБА_2 слід виключити, оскільки судимість останнього за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2006 року в силу акту про амністію погашена і він вважається несудимим, про що на думку суду свідчить постанова Піщанського районного суду Вінницької області від 04 березня 2009 року, якою засудженого ОСОБА_2 звільнено від подальшого відбування покарання на 9 місяців і 16 днів на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року.

Згідно із ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» № 16 від 26.12.2003 року визначає, що погашення і зняття судимості можливе лише за наявності передбачених ст. 89, 108 КК України підстав, і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину.

Аналіз ст. 89 КК України свідчить про те, що строки погашення судимості в п.п.3-9 цього Закону обумовлені видом покарання та його відбуття чи достроковим звільненням від його відбуття.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.06.2006 року щодо ОСОБА_2 свідчить про те, що його було визнано винуватим та засуджено за ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі, що відповідно до ст. 12 КК України за своєю кваліфікацією є тяжким злочином.

Згідно з ст. 108 КК такими, що не мають судимості визнаються особи, які засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, який вони вчинили у неповнолітньому віці, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

У відповідності до вимог ст. 90 КК України строк погашення судимості обчислюється з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про погашення судимості ОСОБА_2 є помилковим, оскільки постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 04 березня 2009 року, якою засудженого ОСОБА_2 звільнено від подальшого відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року тільки звільнено останнього від відбуття покарання, а тому датою з якою обчислюється строк погашення судимості ОСОБА_2 є 04.03.2009 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_2, який 10 грудня 2009 року вчинив викрадення чужого майна правильно слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжку, що вчинена повторно.

Призначаючи вид та міру покарання, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу засудженого, його характеристику за місцем проживання, колегія суддів не знаходить тих якісних ознак, які б давали суду можливість прийти до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_2 без відбуття покарання. А тому, за таких обставин його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведених районним судом обставин, які характеризують особу засудженого, колегія суддів вважає, що йому необхідно призначити покарання ближче до мінімального у виді позбавлення волі, яке передбачене Законом за яким ОСОБА_2 визнаний винуватим, яке є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 323, 324, 365, 366, 372, 378 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію старшого помічника прокурора Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні

злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити попередню тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислити з 21 вересня 2010 року.

Зарахувати йому в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 11.03.2010 року по 22.04.2010 року.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_2 який перебуває під вартою в такій же строк і в такому ж порядку з моменту отримання копії вироку.

Головуючий В.І. Петлюк

Судді В.Ф. Кифлюк

ОСОБА_4