Справа №: 1-332/11
ВИРОК

Іменем України

"25" травня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А

з участю прокурора Кучмій О.О.

адвоката ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаного, не одруженого, не працюючого, як особи, що не має судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_3 відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

Злочин скоєно за таких обставин.

13 березня 2011 року близько 00 годин ОСОБА_3 з метою вчинення корисливого злочину, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в яру лісосмуги, що на краю околиці с. Сонине, Олександрійського району, де також перебував ОСОБА_4, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаком в обличчя, спричинивши останньому синці та ссадна, які згідно висновку судово медичної експертизи несуть ознаки легких тілесних ушкоджень, після чого поборовши опір потерпілого ОСОБА_4 відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Самсунг СТ-Е 2152» вартістю 567 грн.15 коп. та не реагуючи на вимогу власника щодо повернення викраденого майна із місця події зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Підсудний свою вину визнав частково, а згодом вину свою визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав частково, а згодом вину свою визнав повністю, у скоєному щиро каявся і повністю підтвердив викладені вище обставини, уточнивши суду, що ОСОБА_4 є його дядьком, в його сімї проживає хвора мати ОСОБА_4, яку вони доглядають як особу похилого віку. Маючи неприязнені відносини він вирішив його покарати набити, а потім у нього виник умисел на заволодіння його телефоном. Матеріальні збитки від злочину відшкодував в повній мірі. В судовому засіданні просив вибачення у потерпілого, визнає, що злочин скоїв будучи в стані алкогольного спяніння.

Крім частково, а згодом повного визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідження яких і перевірка проводилась судом відповідно до вимог ст.ст. 299, 301-1 КПК України.

Оцінюючи зібрані і досліджені у справі докази , суд вважає , що вина підсудного доведена повністю, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

Суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин..

При призначенні покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості скоєного злочину та особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем свого проживання характеризується посередньо , не працює, як особа, що не має судимості.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного, відшкодування збитків та його активне сприяння у розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладені обставини, думку представника потерпілого та запевнення підсудного, що він зробив для себе належні висновки на майбутнє, суд вважає можливим призначити підсудному покарання без ізоляції його від суспільства, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

У справі не було заявлено цивільний позов, оскільки збитки завдані злочином відшкодовані.

Судових витрат немає.

Речові докази передані на зберігання під розписку потерпілому.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 299, 301-1, 321-324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю зразковою поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає обовязки покладені на нього судом періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти орган кримінально- виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи місця роботи та не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: