№ провадження 1-кс/646/5554/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2015 року м.Харків

слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою від 10.11.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся заявник з скаргою на бездіяльність прокурора Харківської області щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування стосовно працівників прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які, в порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесли відомості за його заявою до ЄРДР та надали відповіді, що підстав для внесення не вбачається, чим внесли до документа завідомо неправдиву інформацію. Заявник також просив внести відомості до ЄРДР стосовно судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_8 та судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , які внесли завідомо неправосудне рішення, оскільки відмовили заявнику у задоволенні скарги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи своєї скарги, просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

10.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Харківської області з заявою щодо притягнення до кримінальної відповідальності працівників прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які, в порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесли відомості за його заявою до ЄРДР та надали відповіді, що підстав для внесення не вбачається, чим внесли до документа завідомо неправдиву інформацію. Заявник також просив внести відомості до ЄРДР стосовно судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_8 та судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , які внесли завідомо неправосудне рішення, оскільки відмовили заявнику у задоволенні скарги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що вчинення кримінального правопорушення працівниками прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на думку заявника, полягає у невнесенні відомостей за його заявами до ЄРДР та внесення до відповіді завідомо неправдивої інформації, що підстав для внесення не вбачається.

Також, вчинення кримінального правопорушення суддями Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_8 та Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , полягає у винесенні завідомо неправосудного рішення, оскільки відмовили заявнику у задоволенні скарги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР.

В частині 1 статті 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Таким чином, обов`язок внесення до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, зокрема, що свідчать про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та інше.

Як вбачається з заяви, остання не містять ознак або відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, а лише зводиться до незгоди з діями працівників правоохоронного органу, які можуть бути оскаржені в кримінальному судочинстві.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в частині зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР у відношенні працівників прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оскільки під час розгляду скарги судом не добуто об`єктивних даних щодо наявності у діях прокурора вказаних осіб кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366, 396 КК України.

Стосовно внесення відомостей до ЄРДР у відношенні суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_8 та Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає наступне.

Разом з тим, зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви вбачається, що в ній відсутні відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину суддею, оскільки в обґрунтування вказаної заяви приведені доводи про незгоду з процесуальним рішенням судді, яка відмовила в задоволенні скарги заявника.

Також заявник не заперечував, що вказане судове рішення набрало законної сили.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Сам лише факт ухвалення суддею рішення не користь заявника не свідчить про наявність складу злочину, передбаченого ст.375 КПК України.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суд/дів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 р.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підтвердив викладені ним правові позиції щодо гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 р., та в низці інших міжнародних документів, а саме: "Основні принципи незалежності судових органів", ухвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 р. та 40/146 від 13 грудня 1985 р. Генеральної Асамблеї ООН, "Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів", затверджені 24 травня 1989 р. Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної Ради ООН, Європейська хартія "Про статус суддів" від 10 липня 1998 р., Рекомендації N (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи "Незалежність, дієвість та роль суддів" від 13 жовтня 1994 р. та інших.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає доведеною позицію прокуратури Харківської області щодо відсутності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР відносно судді, рішення якого набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою від 10.11.2015 року залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1