У Х В А Л А

17.09.2015 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 08.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою мотивуючи її тим, що листом від 15.05.2015 року за підписом слідчого у особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 його повідомлено, що підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 08.05.2015 року до ЄРДР не знайдено.

Скаржник вказує, що всупереч ст. 214 КПК України слідчий після отримання його заяви не розпочав розслідування по факту наявності в діях судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 ознак кримінального діяння, передбаченого ст. 375 КК України, при винесенні ним неправосудного рішення.

З огляду на зазначене заявник просить зобов`язати прокуратуру Закарпатської області та слідчого в ОВС прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 внести відомості про вчинення кримінального його внести відомості до ЄРДР за його заявою про відкриття кримінального провадження відносно судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 та розпочати розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти вимог скарги і просив суд відмовити в її задоволенні пояснюючи це тим, що орган прокуратури не вправі приймати до розгляду заяви щодо винесеного судом рішення, оскільки це буде трактуватись як втручання в діяльність суду.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги 08.05. 2015 року ОСОБА_3 подав заяву до Прокуратури Закарпатської області про вчинення суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, а саме: 19.05.2014 року суддя ОСОБА_7 фактично продублював текст рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.12. 2012 року, яке попередньо було скасовано касаційною інстанцією як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відповідь на дану заяву слідчим у особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 було надіслано заявнику повідомлення № 17-1237 -10 від 15.05.2015 року про відмову щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві скаржника з тих підстав, що прийняття до розгляду будь-якими органами чи її посадовими особами, крім відповідно апеляційного чи касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, є порушенням незалежності та самостійності суддів, а відтак втручання у їх діяльність.

Ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Зважаючи на викладене строк для звернення до суду для правозахисної організації розпочався після спливу 24 годин з моменту звернення із заявою.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 звертався із заявою про кримінальне правопорушення 08.05.2015 року, а до суду із скаргою на бездіяльність слідчого(прокурора) скаржник звернувся 04.06.2015 року, таким чином пропустивши строк на оскарження.
Разом з тим зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відповідь слідчого про відмову внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР отримав тільки 20.05.2015 року.

Враховуючи вищезазначене та те, що скаржник просить поновити строк на оскарження вказаної у скарзі бездіяльності, суд знаходить причини пропуску строку на оскарження рішення слідчого поважними.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після надходження заяви, повідомлення про правоохоронного органу і незалежно від часу її надходження безпосереднього до нього, зобов`язаний надати оцінку їх змісту, сутності та за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальну правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті заяви або повідомлення про кримінальні правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відноситься розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Разом з тим згідно чинного процесуального законодавства України виключне право перевірки законності та обґрунтованості рішення судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , яке стало приводом для подачі ОСОБА_3 скарги на суддю, має лише суд вищої інстанції.

Скаржником в судовому засіданні не надано відомостей щодо розгляду, скасування рішення від 19.05.2014 року, прийнятого суддею ОСОБА_7 , судом вищої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того при вивченні судової практики з даної категорії справи судом встановлено, що незгода з ухваленим рішенням не може бути приводом для реєстрації заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення, зокрема такого висновку дійшла Рада суддів України при розгляді звернення 21 червня 2013 року в рішенні № 27 .

Частина 5 ст.47 закону «Про судоустрій і статус суддів» зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, а також фізичних і юридичних осіб та їх об`єднання поважати незалежність судді і не посягати на неї. З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими й мають одержувати належну правову оцінку.

Законом від 5.06.2012 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення гарантій незалежності суддів» обмежено право органів прокуратури ініціювати розгляд питань щодо притягнення судді до дисциплінарної відповідальності або щодо їх звільнення з посади.

Притягнення судді до кримінальної відповідальності в механізмі стримувань та противаг у системі поділу влади є однією з форм контролю за діяльністю носіїв судової влади, завданням якої має бути досягнення балансу між засадами незалежності й недоторканності суддів та їх кримінальною відповідальністю в разі вчинення ними кримінально караного протиправного діяння.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку, що скарга є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Керуючись ч.1-2 ст. 40, ст.ст. 24, 94, 214 ч. 1, 303, 304,306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у його заяві від 08.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1