УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/1025/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Любарського районного суду Житомирської області, від 21 жовтня 2015 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Любар, Любарського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 09.03.2010 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 395 КК України - арешт 5 місяців. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання - 4 роки 2 місяці 17 днів позбавлення волі. Звільнений з місця позбавлення волі 09.01.2014 року;
- 20.08.2014 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.. 75, 76 КК України ОСОБА_8 , звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 08 липня 2015 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяць позбавлення волі;
- 31 липня 2015 Любарським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 304 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяць позбавлення волі,
засуджено:
- за ч.2 ст.185 КК України - 4 роки 5 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.304 КК України - 5 років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, обвинуваченому призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 31.07.2015 року та призначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 18.08.2015.
Питання про речові докази вирішено згідно ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_8 , 19 травня 2015 року о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йдучи разом із малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по дорозі провулку Шкільного, що в смт. Любар, Любарського району, Житомирської області, побачивши каналізаційний люк, належний комунальному підприємству житлово-комунального господарства Любарської селищної ради, вирішив його викрасти.
З цією метою, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли завадити їм вчинити кримінальне правопорушення, розуміючи протиправність своїх дій, умисно з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_9 , викрали металеву кришку люка вартістю 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок., чим заподіяли Любарському комунальному підприємству житлово-комунального господарства Любарської селищної ради матеріальної шкоди на вказану суму.
При цьому, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є малолітнім, запропонувавши йому прийняти участь у вчиненні крадіжки кришки каналізаційного люка, на що той погодився, в наслідок чого втягнув його у злочинну діяльність.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним в наслідок суворості призначеного обвинуваченому покарання. Наголошує, що суд, призначаючи обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК України максимальний розмір покарання, не врахував обставини, які пом`якшують його вину. Призначене судом занадто суворе покарання за ч.2 ст.185 КК України призвело до незаконного призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків. За результатами апеляційного розгляду просить оскаржуваний вирок скасувати, постановити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_11 призначити менш суворе покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, міркування прокурора про відсутність підстав для її задоволення, обговоривши доводи апеляції та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що подана захисником апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, при обставинах, викладених у вироку, доведена сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів і автором апеляції не оспорюються, як і не оспорюється правильність кваліфікації дій обвинуваченого.
Доводи апеляції захисника ОСОБА_6 про суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими.
За змістом ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз.2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, при обранні покарання у кожному конкретному випадку суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При вирішенні питанням про міру покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції належним чином не врахував вартість викраденого майна, яка становить 420 гривень та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, який, як встановлено судом, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому. За вказаних обставин суд безпідставно призначив ОСОБА_8 за цим законом фактично максимальне покарання, передбачене його санкцією.
З урахуванням наведеного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що є достатні підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання передбаченого санкціями ч.2 ст.185, ч.2 ст.304 КК України.
Крім того, постановляючи вирок, суд, хоча і вказав у його мотивувальній частині, що враховує вчинення ОСОБА_8 злочинів до постановлення щодо нього попереднього вироку від 31.07.2015, проте, в супереч цим своїм висновкам та вимогам кримінального закону, помилково призначив йому остаточне покарання за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, в той час, як таке покарання необхідно було призначати йому за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Любарського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року.
З урахуванням наведеного вирок суду підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ,- задовольнити частково.
Вирок Любарського районного суду Житомирської області, від 21 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 , змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим:
- за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.304 КК України на 4(чотири)роки 6(шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання 4(чотири)роки 6(шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Любарського районного суду Житомирської області від 31 липня 2015 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а особою, яка перебуває під вартою в той же самий строк з дня вручення йому її копії.
Судді: