Провадження № 1-кс/638/2910/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

30.10.2015року Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_2 ,

підозрюваного: ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання слідчого слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004985 від 30.10.2015р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
в с т а н о в и в :
30.10.2015р. слідчий СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 29.10.2015 року близько 22:40 години, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу магазину «Авоська», розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, №58-А, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка на цей час повертаючись із магазину з сумками де свого будинку, зупинилась відпочити біля лавочки, розташованої біля під`їзду №2 будинку №58 по вул. 23 Серпня м. Харкова. ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_6 , діючи повторно та відкрито з корисливих мотивів, підбіг до останньої та шляхом ривка став намагатися вирвати в неї з рук жіночу сумку з майном. Утримуючи свою сумку ОСОБА_6 від ривка впала на землю, при цьому продовжуючи утримувати в своїх руках сумку. ОСОБА_7 не припиняючи свої злочинні дії спрямовані на незаконне заволодіння сумкою ОСОБА_6 , став наносите останній удари руками і ногами в область голови та верхніх кінцівок, від чого ОСОБА_6 почала голосно кричати та кликати на допомогу. Крик ОСОБА_6 почули жильці будинку АДРЕСА_2 та прохожі. ОСОБА_7 , розуміючи, що його викрите у вчиненні кримінального злочину, відпустив сумку ОСОБА_6 та став тікати але був затриманий перехожими, які стали його переслідувати безпосередньо з місця скоєнні злочину.

30.10.2015р. ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України тобто замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчиненому повторно.
Підозра ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_6 , показаннями свідків, впізнанні ОСОБА_3 потерпілою та свідками, отриманим в ході досудового розслідування речовим доказом, а саме ножем, який належить ОСОБА_3 , повним визнанням своєї вини підозрюваним.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав факт вчинення грабежу,однак,наполягає на тому, що не спричиняв потерпілій тілесних ушкоджень, отримав тілесні ушкодження при затриманні його громадянами, протиправні діі з боку працівників правоохоронних органів до нього не застосовувались.

Що до своєї особистості може пояснити, що приїхав до м. Харкова з метою побачитись з своїм дядьком, оскільки не бачив його дуже тривалий час, після звільнення з місць позбавлення волі пройшло 4 місяця, просить суд застосувати до нього більш м*який засіб запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років та який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, скоїти інший злочин, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ППоложеннями ст. 29 Конституції України кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочину чи його зупинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом 72 год. має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом 72 год. з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.
п. 2 ст. 5 Європейської Конвенції прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього.
За приписами п. 3 ст. 5 Конвенції кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями пп. "c" п. 1 ст. 5, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, надано право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Частина 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України містить важливу гарантію від свавільного застосування запобіжного заходу, а саме вимогу, щоб жоден запобіжний захід не можна було застосовувати без наявності обґрунтованості підозри.
КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «єнеобхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Частина 2 ст. 177 поширює вимогу «обґрунтованості підозри» також і на інші запобіжні заходи.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57)
Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на вищезазначене,слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1., п.5. ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування; можливість вчинення іншого злочину,також враховує наявність обґрунтованої підозри,яка підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, та пред,явлена ОСОБА_8 ,та під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо обрання більш м*яких мір запобіжного заходу чим тримання під вартою.

Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1., п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 злочину ,що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, протоколами пред*явлення особи для впізнання, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину - а саме позбавлення волі строком від 4 до 6 років,, ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_3 не працює, раніш судимий Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 с. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, має непогашену судимість, після звільнення з місць позбавлення волі пройшло не більш 4 місяців та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційних джерел існування та не має постійного місця проживання в м. Харкові, оскільки мешкає в м. Краматорськ що, на думку суду , може розцінюватись, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, та вчинення іншого злочину а також можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового слідства, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

На думку суду, прокурор впорався з тягарем доказування ризиків .

Заставу суд визначає на підставі положень ст.183 КПК України в розмірі 50 000гривень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:
Клопотання слідчого слідчого відділу Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004985 від 30.10.2015р, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова на шістдесят днів до 25 грудня 2015року до 19-00годин.

Визначити суму застави в 50 000 гривень ,яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області рахунок 0164 МФО 851011,код ЄДРПО 26281249 , отримувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк одержувач ГУ ДКСУ в Харківській області, призначення платежу-запобіжний захід застава, номер судового рішення та ПІБ особи, яка вносить заставу та ПІБ підозрюваного

У випадку внесення визначеної суми застави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 обов*язки- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування з особами, визначеними слідчим, здати на зберігання відповідних установ свій паспорт для в*їзду та виїзду з України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає врученню підозрюваному.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111,112 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1