Справа №483/1500/15-к 10.11.2015 10.11.2015 10.11.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
10 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувачений в апеляційній скарзі просить змінити вирок, пом`якшивши йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Провадження № 11кп/784/775/15 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_7

Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутого строку покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 листопада 2010 року ОСОБА_5 частково приєднано невідбуте покарання і остаточно до відбування призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі посилається на повне визнання ним провини та щиросердне каяття.

Судом 1-ої інстанції встановлено, що 14.07.2015р. приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_1 , побачив автомобіль ВАЗ-21213, р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно ОСОБА_5 з метою покататись, скориставшись ключами, які знаходились в замку запалення автомобіля, незаконно заволодів цим транспортним засобом. Після цього ОСОБА_5 на вказаному автомобілі з місця події зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 75000 грн.

Дії ОСОБА_5 судом 1-ої інстанції кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд 1-ої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок законним, обґрунтованим, просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирок в частині доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за встановлених судом обставин, не переглядається, оскільки судовий розгляд проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, що апелянт не оспорює.

Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України правильно визначив йому основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно. Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом 1-ої інстанції враховано його щире каяття, повне визнання вини та повне відшкодування шкоди, а також встановлено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з сукупності вищевказаних обставин, призначене судом покарання ОСОБА_5 є таким, що відповідає вимогам кримінального закону з точки зору його достатності та необхідності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України, як того просить апелянт, не вбачається.

Так, у відповідності до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, в період умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисний злочин, характеризується негативно, систематично вживає алкогольні напої, скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, що визнано обтяжуючою покарання обставиною, апеляційний суд вважає, що у даному випадку наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, не дає підстав для призначення ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Як вбачається, ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі за вироком Очаківського міськрайсуду Миколаївської області від 09.11.2010р., 18.07.2014р. був звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців10 днів, проте на шлях виправлення не став та знову 14.07.2015р. вчинив аналогічний злочин. А тому остаточне покарання визначено судом 1-ої інстанції на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого про пом`якшення покарання, а тому вирок необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 вересня 2015 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Головуюча

Судді