В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуюча Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю прокурора Дочинець В.

та захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000066 від 22.07.2013 року по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого 15.04.2013 року Ужгородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 332 КК України до пяти років,

за ч.2 ст. 332 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 перебуваючи по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася до невстановлених слідством осіб із проханням незаконно переправити її, та її сина через державний кордон України в Словацьку Республіку. 10.06.2013 року о 21:00 год. ОСОБА_3 разом з сином прибула на автовокзал м. Ужгорода, де її зустрів ОСОБА_2, який винайняв легковий автомобіль та доставив ОСОБА_3 та її малолітнього сина до себе додому за адресою с. Гута, вул. Центральна, 41, Ужгородського району.

11.06.2013 року о 03:20 год. діючи за вказівкою невстановлених досудовим слідством осіб та продовжуючи свою злочинну діяльність використовуючи темний час доби, ОСОБА_2, дотримуючись правил конспірації, разом з ОСОБА_3 та її малолітньою дитиною вийшли з будинку та рухаючись у пішому напрямку прослідували у напрямку державного кордону.

Слідуючи протягом двох годин ОСОБА_2А, привів ОСОБА_3 та її малолітню дитину до інженерно-загороджувальних споруд, після подолання яких вони продовжили свій рух у напрямку державного кордону.

11 червня 2013 о 05:20 год. під час руху у напрямку в 254 прикордонного знаку, що знаходиться на території селищної ради с. Камяниця, Ужгородського району, на відстані приблизно 5 м від лінії державного кордону України ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 було виявлено та затримано прикордонним нарядом ВПС Гута Чопського прикордонного загону.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та пояснив, що він на прохання знайомого 10.06.2013 року прибув на автовокзал м. Ужгорода, звідки винайнявши легковий автомобіль, доставив ОСОБА_3 та її малолітнього сина до себе додому за адресою с. Гута, вул. Центральна, 41, Ужгородського району для незаконного переправлення через державний кордон.

11.06.2013 року о 03:20 год. ОСОБА_2 в темний час доби, дотримуючись правил конспірації, разом з ОСОБА_3 та її малолітньою дитиною вийшли з будинку, що знаходиться та рухаючись у пішому напрямку прослідували у напрямку державного кордону, де 05:20 год. під час руху у напрямку в 254 прикордонного знаку, що знаходиться на території селищної ради с. Камяниця, Ужгородського району, були затримані прикордонним нарядом ВПС Гута Чопського прикордонного загону.

Щиро кається у вчиненому.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечили щодо фактичних обставин справи, суд у відповідності ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.332 КК України незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинене щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується позитивно та конкретні обставини справи.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого та обставини вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в ізоляції його від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2013 р., яким ОСОБА_2 призначено покарання у виді пять років, призначає покарання у відповідності до ст. 71 КК України.

Приймаючи до уваги особу підсудного, а також обставини вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити підсудного від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі: мобільний телефон залишити при матеріалах справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк пять років.

У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2013 р. та остаточно ОСОБА_2 призначити покарання пять років шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 11.06.2013 року, з моменту його затримання.

Речові докази по справі: мобільний телефон залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Монич О.В.