УХВАЛА
судового засідання
01 лютого 2016 року колегія суддів Марганецького міського суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

суддях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

запасного судді - ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марганець кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

До Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000777 за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 185 КК України, та ризиків, а саме, переховування від органів слідства та суду, незаконний вплив на свідків, тяжкістю покарання. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 просив відмовити.
Представник потерпілої ОСОБА_13 просив задовольнити клопотання прокурора, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_11 відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, на домашній арешт. У задоволенні клопотання прокурора просили відмовити.
Заслухавши думку учасників судового засідання, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Колегія суддів вважає, що з моменту взяття обвинуваченому ОСОБА_11 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу, а також той факт, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_11 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі за станом здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, так як злочин спричинив загибель людини, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 березня 2016 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час оскарження судового рішення в апеляційному порядку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику слідчого ізолятору № 3 м.Дніпропетровська.

ГОЛОВУЮЧА ОСОБА_16

СУДДІ ОСОБА_17

ОСОБА_18

Оригінал ухвали.