Справа №: 398/2683/14-к
ВИРОК
Іменем України
"15" травня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії кримінальне провадження № 0004402 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 16 січня 2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

2. 14 жовтня 2004 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 355, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2007 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів,

3. 13 березня 2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частки майна, на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 травня 2010 року вирок Олександрійського міськрайонного суду від 13 березня 2009 року змінений, виключено з вироку вказівку на призначення покарання із застосуванням ст. 71 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частини належного майна,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1. 23 червня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 153 КК України виправданий, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2010 року вирок від 23 червня 2010 року скасований в частині виправдання за ч. 2 ст. 153 КК України, кримінальну справу в цій частині направлено на новий розгляд,

2. 23 травня 2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2011 року вирок від 23 травня 2011 року змінений, виключено з вироку вказівку про часткове складання покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, пом`якшено покарання за ч. 2 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі і призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року в м. Олександрії Кіровоградської області обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили ряд злочинів за таких обставин.

27 листопада 2013 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою залякування та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , який, на думку обвинувачених, причетний до незаконного обігу наркотичних засобів, на автомобілі «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та автомобілі «Таврія» під керуванням ОСОБА_6 прибули на подвір`я до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживав потерпілий ОСОБА_8 , де біля під`їзду знаходився автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому в режимі «таксі» працював ОСОБА_8 .

Дочекавшись, коли ОСОБА_8 вийшов з під`їзду будинку і почав від`їжджати автомобілем від будинку, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спільними діями своїх автомобілів заблокували рух автомобіля «ВАЗ-21099», що змусило ОСОБА_8 зупинитися.

Після цього ОСОБА_7 підійшов до автомобіля потерпілого, ударом ноги розбив скло передніх лівих дверей і, застосовуючи фізичну силу, витягнув ОСОБА_8 з автомобіля, рукою наніс удар потерпілому в обличчя, заподіявши ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , маючи умисел на подальше застосування насильства щодо потерпілого в іншому місці, що знаходиться в лісосмузі між вулицею Франка і Героїв Сталінграда м. Олександрії, примусили ОСОБА_8 залізти в багажник автомобіля «Мерседес-Бенц», після чого ОСОБА_7 з потерпілим у багажнику вирушив до обумовленого місця в лісосмузі, а ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 189 КК України, скориставшись відсутністю потерпілого, не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_7 , діючи повторно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ-21099», на якому розпочав рух слідом за автомобілем «Мерседес-Бенц» під керуванням ОСОБА_7 ..

Прибувши до зазначеного місця в лісосмузі між вул. Франка і вул. Героїв Сталінграда, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 примусили ОСОБА_8 вилізти з багажника автомобіля «Мерседес-Бенц», після чого ОСОБА_7 , демонструючи пістолет-револьвер під патрони «flober», який не являється вогнепальною зброєю, здійснив з нього три залякуючи постріли в бік потерпілого та наніс йому удар рукояткою пістолета по голові, а ОСОБА_6 , ударом палиці по голові потерпілого збив його з ніг та продовжив наносити удари в область голови, тулуба та інші частини тіла, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тілесні ушкодження середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Після заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відпустили його та повернули йому автомобіль «ВАЗ-21099».

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 , вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому та спричинило тяжкі наслідки, ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України як незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб і таке, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів не визнав і пояснив, що раніше потерпілого ОСОБА_8 він не знав. 27 листопада 2013 року він вживав алкогольні напої і у вечірній час в цей день на своєму автомобілі «Таврія» під`їхав до будинку по вул. 6-го Грудня, і побачив автомобіль ОСОБА_7 «Мерседес-Бенц», який знаходився рядом з автомобілем «таксі». Він під`їхав ближче і побачив, що ОСОБА_7 просив водія «таксі», як потім виявилося, це був потерпілий ОСОБА_8 на автомобілі «ВАЗ-21099», щоб він вийшов з автомобіля. Однак ОСОБА_8 залишався в автомобілі і непристойно висловився на адресу ОСОБА_7 , а потім закрив вікно на дверях автомобіля. Тоді ОСОБА_7 розбив кулаком вікно, витягнув водія з машини, вдарив ОСОБА_8 і сказав йому залізти в багажник. Коли ОСОБА_8 заліз в багажник «Мерседес-Бенц», вони поїхали. ОСОБА_7 сказав йому, ОСОБА_6 , їхати за ним. Він не знав, що робити, сів в автомобіль ОСОБА_8 «ВАЗ-21099» «таксі» і поїхав за ними у лісопосадку, щоб повернути ОСОБА_8 його автомобіль. А в цей час попросив одного свого друга на ім`я ОСОБА_11 , але не знає його прізвища і місця проживання, щоб він на «Таврії» їхав за ними. Друг навіть раніше приїхав в лісопосадку, чим він. Коли він, ОСОБА_6 , під`їхав на місце у лісопосадку, то бачив автомобіль «Мерседес-Бенц», біля якого були якісь люди, але чи був тут ОСОБА_7 , він не пам`ятає. ОСОБА_8 нібито чи сидів, чи лежав на землі. В цей час йому подзвонили і коли він, ОСОБА_6 , розмовляв по телефону, пролунав якийсь постріл. Потім він побачив, як хтось б`є ОСОБА_8 палицею, але не ОСОБА_7 . Він злякався, прикрив ОСОБА_8 , вихопив палку і викинув її, після чого сів у свою «Таврію» і поїхав додому, як почав їхати, то трохи наїхав на ОСОБА_8 , який потім піднявся і пішов. Де дівся ОСОБА_11 , він не знає. На місці залишався «Мерседес-Бенц» і «ВАЗ-21099» «таксі».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, але пояснив, що 27 листопада 2013 року потерпілий ОСОБА_8 , якого він раніше не знав, на своєму автомобілі «ВАЗ-21099» «підрізав» його автомобіль «Мерседес-Бенц», що призвело до технічних пошкоджень автомобільного крила. З метою розібратися він попросив ОСОБА_8 вийти з автомобіля, на що останній відмовився. Тоді він розбив скло водійських дверей і витягнув ОСОБА_8 з машини, долонею руки вдарив його по обличчі, після чого запропонував ОСОБА_8 залізти в багажник «Мерседес-Бенц» і поїхав з ним в лісосмугу, щоб продовжити розмову. У вчиненому щиро кається.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинувачених у вчинених злочинах доведена і підтверджується такими даними.

Рапортом оперативного чергового Олександрійського МВ УМВС від 27 листопада 2013 року на підставі повідомлення від ОСОБА_12 про заподіяння чоловікові тілесних ушкоджень.

Протоколом від 27 листопада 2013 року про прийняття заяви слідчим СВ Олександрійського МВ УМВС від ОСОБА_13 співмешканки потерпілого про заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що працює на автомобілі «ВАЗ-21099» в режимі «таксі». 27 листопада 2013 року у вечірній час він знаходився в автомобілі біля свого будинку по АДРЕСА_4 , і коли отримав заказ, почав від`їжджати від будинку і в цей час його заблокували два автомобілі - «Мерседес-Бенц» і «Таврія», як потім виявилося під керуванням ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , яких він раніше не знав. ОСОБА_7 ногою вибив скло лівих передніх дверей його автомобіля, витягнув з машини, задаючи питання «Де твій напарник, де «Ясік»?». Він дійсно не знав, де знаходився його напарник, після чого ОСОБА_7 почав його бити і, як йому здалося, разом з ОСОБА_6 , після чого змусили його залізти в багажник «Мерседес-Бенц» і через деякий час його привезли в лісосмугу біля будинку ветеранів по вул. Героїв Сталінграда. Після зупинки багажник відкрили і він виліз з автомобіля, відразу отримав удар в обличчя від ОСОБА_7 . Навкруги було темно і більше нікого, крім ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , він не бачив. ОСОБА_7 дістав травматичний пістолет і здійснив по ногам 2-3 постріли, потім почав задавати питання «Де наркотики?». На його відповідь, що він не має ніякого відношення до наркотиків, ОСОБА_6 дістав якийсь дрючок, збив з ніг і почав його бити по всім частинам тіла. Коли стало зрозуміло, що з його побиття ніякого толку немає, йому сказали, що він може йти і показали йому його автомашину «ВАЗ-21099», яка знаходилась неподалік. Він сів в свій автомобіль і в шоковому стані зміг приїхати на автостоянку до свого будинку. В його квартиру добратись допоміг власник стоянки. Уже в квартирі він почав втрачати свідомість. Хто приїхав на його автомобілі «ВАЗ-21099» до лісосмуги він не знає. ОСОБА_7 відшкодував йому заподіяну майнову шкоду і будь-яких вимог цивільного характеру він до нього не має.

Показаннями свідка ОСОБА_12 який чергував на автостоянці 27 листопада 2013 року біля будинку по АДРЕСА_5 , і пояснив суду, що ввечері на стоянку заїхав автомобіль «таксі» з розбитим склом на водійських дверях, водій за кермом був побитий, обличчя в крові. На його питання водій, як потім виявилося, це був потерпілий ОСОБА_8 , відповів, що його побили бандити. Самостійно ОСОБА_8 йти не міг, стогнав і він допоміг довести потерпілого до квартири. Через деякий час до будинку приїхала «швидка допомога».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 543 від 13 грудня 2013 року та додаткового висновку експерта № 116/543 від 11 квітня 2014 року у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження:

а) черепно-мозкової травми: рани лоба , лівого надбрів`я, лівої вилиці, носу, нижньої губи, інших ділянок обличчя, гематоми та садна обличчя, голови, струс головного мозку в комплексі з вдавленим переломом лобної кістки справа (враховуючи відсутність ділянок забою мозку за даними МСКТ та враховуючи неврологічну симптоматику, слід вважати, що в даному випадку мав місце не забій тканини мозку, а його струс). Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та в своїй сукупності відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя в момент заподіяння. Рани лоба, потилиці, лівого надбрів`я, лівої вилиці, перелом лобної кістки за давністю не суперечать ймовірній даті травмування;

б) відкритого підголовчастого перелому лівої малогомілкової кістки: рана зовнішньої поверхні лівого коліна, підголовчастий перелом малогомілкової кістки. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) та відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як викликаючий тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Давність ушкодження не суперечить ймовірній даті травмування;

в) перелому 10-го ребра справа. Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як викликаючий тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Давність ушкодження не суперечить ймовірній даті травмування;

г) відкритого перелому 2-ї п`ясної кістки лівої кисті: рана тильної поверхні кисті, перелом п`ясної кістки. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) та відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як викликаючий тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Давність ушкодження не суперечить ймовірній даті травмування;

ґ) закритого перелому проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті Вказане ушкодження могло виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів) і відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень як викликаючий тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Давність ушкодження не суперечить ймовірній даті травмування,

д) ран гомілок, гематом та саден тулубу, кінцівок. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Судово-медичні дані для встановлення давності даних ушкоджень в наданих матеріалах відсутні.

Виявлені ушкодження могли утворитись і від ударів кулаком (кулаками), ногами.

Травми лівої кисті, гомілок могли утворитись і при самозахисті. Зважаючи на наявні дані щодо локалізації ушкоджень, можна вважати, що вони в своїй сукупності не притаманні при падінні на площині з положення стоячи.

Згідно висновку експерта № 206 від 14 квітня 2014 року, проведеної судово-медичним експертом-імунологом, кров людини на марлевому тампоні-змиві з керма автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , може належати потерпілому ОСОБА_8 .

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 грудня 2014 року, в ході якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , який палицею наносив йому тілесні ушкодження 27 листопада 2013 року в лісосмузі.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 грудня 2014 року, в ході якого ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 як особу, що позбавила його волі і разом з іншою особою вивезли його до лісопосадки.

Протоколом слідчого експерименту від 18 грудня 2013 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , який з виходом на місця подій розповів про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Протоколами огляду місця події від 27 листопада 2013 року та 28 листопада 2013 року, згідно яких оглянуто автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі слідами незначних технічних пошкоджень правого переднього крила та бампера, уламками скла від розбитого вікна водійських дверей.

Протоколами тимчасового доступу до автомобіля «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його огляду, в ході якого були виявлені два патрони.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про свою непричетність до інкримінованих злочинів суд до уваги не приймає і визнає їх надуманими з метою уникнення відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, не вірити яким у суду немає підстав.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, серед яких злочини, вчинені ОСОБА_6 , є тяжкими злочинами, особу винних і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_7 щиро кається в скоєному, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_8 заподіяні збитки, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 мають на утриманні неповнолітніх дітей. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, що в сукупності суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Однак суд приймає до уваги, що обвинувачені неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, утримувались в місцях позбавлення волі, мають непогашені судимості, на шлях виправлення не стали і знову вчинили умисні злочини.

З наведених підстав суд вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_7 , підлягає залишенню йому за належністю, інші речові докази підлягають знищенню.

Судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню в дольовому порядку.

Заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди підлягає задоволенню частково.

В зв`язку із добровільним відшкодуванням ОСОБА_7 шкоди потерпілому ОСОБА_8 , який не має до нього ніяких майнових вимог, з ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь потерпілого розмір відшкодування за виключенням 10 000 грн., тобто всього 3 007 грн. 16 коп. майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.

Витрати на правову допомогу згідно ч. 2 ст. 120 КПК України несе потерпілий, тому стягнення 1 500 грн. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним і призначити покарання:

-за ч. 3 ст. 146 КК України 5 років позбавлення волі,

-за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації належного ОСОБА_6 майна.

Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_6 з 15 травня 2015 року.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 146 КК України і призначити покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід залишити утримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислювати засудженому з 26 грудня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 3 007 грн. 16 коп. матеріальної шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди.

Речові докази:

-автомобіль «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити за належністю свідку ОСОБА_14 ,

-автомобіль «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити потерпілому ОСОБА_8 ,

-мобільні телефони «Nokia 101», «Fly DS105», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, повернути засудженому ОСОБА_7 ,

-2 патрони Флобера 4 мм, паперовий згорток, в якому знаходиться зіскріб фарби з правої сторони автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , фрагмент стрічки зі слідами мікрооб`єктів з переднього бампера автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, знищити,

-марлевий тампон-змив з керма автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в прибуток держави судові витрати за проведення судових експертиз по 196 грн. 50 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Кіровоградської області протягом 30 днів засудженими з дня вручення копії вироку, іншими учасниками процесу з моменту проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Олександрійського

міськрайонного ОСОБА_15