Справа № 621/46/15-к
Провадження № 1-кп/621/19/16
УХВАЛА

23.02.2016 року Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Зміїв клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 про про тимчасовий доступ до документів та інформації та призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи,
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про тимчасовий доступ до документів та інформації , яка знаходиться в архівах Зміївської центральної районної лікарні та Зміївської районної поліклініки щодо знаходження на лікуванні (звернення за медичною допомогою) потерпілого ОСОБА_8 за період з 1994 по 2004 роки. (медичні картки, історії хвороб, виписки з історії хвороби, епікризи тощо) з можливістю їх вилучення та призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи виконання якої доручити Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України.

В обгрунтування клопотання захисник зазначив, що згідно висновків комісійної судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_8 встановлена травма лівого ліктьового суглобу - часткове ушкодження (розтягнення) сумково-зв`язкового апарату у вигляді розтягнення та розривів латеральних та колатеральних зв`язок, що супроводжувалося тимчасовим обмеженням його функції.

За висновком експертів ця травма утворилася від дії тупого предмета із прикладенням сили поза межами формування ушкодження за непрямим механізмом ротації-розтягнення, що призвело до перерозтягнення зв`язок ліктьового суглобу.

Дані ушкодження були виявлені в ході проведення додаткового інструментального обстеження (МРТ ліктьового суглобу від 13.08.2015 року) потерпілого майже через рік від дати можливого травмування .

Експерти зробили висновок, що закрита травма ліктьового суглоба, що була діагностована у потерпілого, могла утворитися під час подій 28.09.2014 р., які вказані в ухвалі про проведення експертизи.

Крім того, у потерпілого при проведенні МРТ-дослідження ліктьового суглобу були виявлені післятравматичні зміни, які характерні для розривів латеральних та колатеральних зв`язок лівого ліктьового суглобу. Також при цьому обстеженні були виявлені інші післятравматичні зміни (крайові переломи голівки лівої променевої кістки), які не були виявлені при первинному рентгенологічному обстеженні ОСОБА_8 .

Експерти припустили виникнення даного тілесного ушкодження через недотримання ОСОБА_8 ортопедичного режиму після травми, що могло призвести до додаткового травмування кістки, інших припущень експерти не зазначили.

Враховуючи характер тілесного ушкодження у ОСОБА_8 , експертна комісія вважає, що травма у потерпілого могла утворитися без прямого контакту руки нападника.

Захисник вважає, що в ході судового розгляду були встановлені обставини, які суперечать висновкам комісійної судово-медичної експертизи, проведеної експертами ХОБСМЕ.

Так, в ході допиту експерт ОСОБА_9 пояснив, що МРТ-дослідження ліктьового суглоба потерпілого дало можливість встановити наявність лише післятравматичних змін. Щодо давності виникнення травм ліктьового суглобу експерт обмежився «прив`язкою» до дати можливого травмування, яка була вказана в ухвалі суду, а саме 28.09.2014 р., інших часових інтервалів в ухвалі про призначення експертизи для оцінки не зазначалось. Надання більш конкретної інформації, встановлення більш точної дати (періоду) не вважалося за можливе, оскільки потерпілим не була надана відповідна медична документація (медична картка потерпілого), хоча дана документація експертом витребувалась у потерпілого ОСОБА_8 .
Як зазначив експерт ОСОБА_9 на питання захисника щодо відображення об`єктивних ознак наявності тілесних ушкоджень лікарем-травматологом при первинному огляді, а також при подальшому огляді судово-медичним експертом Яременком, травматолог і експерт не вказали ні в довідці лікаря, ні в матеріалах первинної судово-медичної експертизи об`єктивні ознаки розривів (розтягнень) зв`язок ліктьового суглобу, що дає підстави стороні захисту поставити під сумнів наявність травми ліктьового суглобу, яка за версією обвинувачення виникла 28.09.2014 р.

Дане твердження сторони захисту ґрунтується також на показаннях експерта Сербіненка, який пояснив, що встановлений МРТ-дослідженням у потерпілого перелом голівки лівої променевої кістки міг утворитися внаслідок сильного травматичного впливу (удару). З огляду на клінічний перебіг даного виду травми потерпілий мав звернутися за медичною допомогою і клінічна картина мала бути чітко виражена.

З урахуванням показань судмедексперта ОСОБА_9 , захисник звернув увагу суду на ту обставину, що стороною захисту в період досудового розслідування були заявленні клопотання щодо витребування слідчим медичної картки та історії хвороби (копія клопотання від 15.11.2014 року наявна у сторони захисту та в матеріалах сторони обвинувачення) потерпілого ОСОБА_8 , який за наявною інформацією близько 15 років тому за нез`ясованих обставин вистрибнув з третього поверху хірургічного відділення Зміївської центральної районної лікарні та отримав внаслідок цього травми.

Захисник зазначив, що звернувся та отримав письмову консультацію судово-медичного експерта ОСОБА_10 , який зазначив, що під час огляду травматологом Зміївської ЦРЛ були порушені алгоритми огляду хворого, тобто після первинного огляду хворого лікар призначає дослідження. Підтвердити діагноз розтягнення зв`язок можна на підставі інструментальних методів, якими являються МРТ, томографія і УЗД. При МРТ дослідженні лікар-травматолог мав можливість виявити кількість пошкоджених волокон зв`язок та ступінь їх пошкодження, чого зроблено не було.

При розривах зв`язок ліктьового суглобу клінічна картина включає в себе збільшення об`єму в області суглобу, пропитування м`яких тканин кров`ю внаслідок розриву дрібних судин, болем та порушенням функції суглобу.

Таким чином, травматологом не виявлено, якими об`єктивними даними підтверджується поставлений діагноз і який результат даної травми, а тому і носіння гіпсової шини потерпілим, без врахування клінічного ступеню тяжкості не мало сенсу.

Крім того, у висновках додаткової судово-медичної експертизи № 249 Зміївського РВ СМЕ (судмедексперт ОСОБА_11 ) вказано, що унеможливлено спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_8 за умови, коли ОСОБА_7 , утримуючись за гілку, не хапаючись за руки потерпілого, вирвав її з рук потерпілого. Комісія ж експертів вказала у висновках комісійної експертизи, що травма у потерпілого могла утворитися без прямого контакту руки нападника, а саме внаслідок ривку за будь-який предмет (гілку) , яку потерпілий тримав у руках.

З даного факту можна резюмувати, що судово-медичний експерт ОСОБА_11 дав неправдивий висновок в цій частині, що дає серйозні підстави сумніватися в об`єктивності інших його висновків.

У висновках додаткової судово-медичної експертизи № 224 Зміївського РВ СМЕ експерта ОСОБА_11 вказано, що неможливе спричинення ушкодження внаслідок підняття гілки дерева… Комісія ж експертів вказала у висновках комісійної експертизи на аркуші № 12, що вирішення питання щодо отримання тілесних ушкоджень внаслідок особистої необережності при перенесення вантажів (свіжо спиляна гілка) виходить за рамки компетенції судово-медичної експертної комісії.

Захисник вважає, що вирішення питання № 5 щодо можливості отримання травми ОСОБА_8 внаслідок необережності входить виключно в компетенцію судово-медичних експертів.

У розділі «Дані консультативних досліджень» комісійної експертизи на аркуші № 9 є висновок лікаря-рентгенолога вищої кваліфікації про те, що на рентгенограммі лівого ліктьового суглобу ОСОБА_8 № 8018 від 30.09.2014 року не виявлено кістково-травматичних змін, є ознаки деформуючого остеопорозу (хронічне захворювання). Тобто відсутні дані про травматичне пошкодження у ОСОБА_8 .

У тому ж розділі «Дані консультативних досліджень» на аркуші № 10 є висновок лікаря-травматолога вищої кваліфікації ОСОБА_12 про наявність у потерпілого наслідків травми лівої верхньої кінцівки у вигляді крайових переломів голівки лівої променевої кістки. Вказане пошкодження могло утворитися під час подій 28.09.2014 року.

У висновках же комісійної експертизи на аркуші № 11 вказано, що наявність крайових переломів голівки лівої променевої кістки що можна пояснити недотриманням ОСОБА_8 ортопедичного режиму після травми, і могло призвести до додаткового травмування кістки, тобто отриманні з власної необережності потерпілим пізніше, а не 28.09.2014 року під час конфлікту, на що посилається консультант ОСОБА_12 .

Крім того, як зазначив захисник, з огляду на показання потерпілого про викручування руки за годинниковою стрілкою та біомеханіки виникнення у потерпілого травми, є сумнівним висновок експертів щодо наявності розтягнень та розривів латеральних та колатеральних зв`язок.

Так, згідно з Атласом анатомії людини проф.Синельникова ліктьовий суглоб укріплений наступними зв`язками - ліктьовою окольною зв`язкою, променевою окольною зв`язкою, кільцевою зв`язкою променевої кістки, міжкосною перетинкою. Так, при повороті лівої руки за годинниковою стрілкою розтягненню піддається зв`язка - протилежна повороту.

У обвинувальному акті, показаннях потерпілого на слідчому експерименті вказується про поворот руки за годинниковою стрілкою, а в даному випадку травмуванню піддається лише одна зв`язка.

Однак в матеріалах комісійної судово-медичної експертизи вказується на наявність ушкоджень протилежних одна одній зв`язок - латеральних та колатеральних.

Захисник вважає, що це прямо суперечить законам біомеханіки та матеріалам кримінального провадження, на підставі яких комісією експертів ХОБСМЕ робилися висновки.

Дані обставини знову ж підтверджують факт отримання потерпілим травм до або після подій 28.09.2014 року.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що у випадку отримання медичної документації зі Зміївської ЦРЛ та Зміївської районної поліклініки відносно травмування потерпілого ОСОБА_8 , подальшого її вивчення в рамках повторної судово-медичної експертизи, дасть змогу об`єктивно та повно оцінити факт виявлення в ході МРТ-дослідження лівого ліктьового суглобу потерпілого ряду пошкоджень та встановити періоди їх виникнення для належної кваліфікації дій підсудного, доказування чи спростування вини підсудного, та встановлення суми матеріальних збитків та витрат на лікування від можливого злочину.

Прокурор та представники потерпілого заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухав доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи у володінні якого знаходяться речі і документи, крім випадків передбачених частиною другої цієї статті.
Стороною захисту зазначено, що медична документація ОСОБА_8 не надавалась на судово-медичну експертизу навмисно.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В ході судового розгляду встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 пропонувалось надати оригінал медичної карти амбулаторного хворого із поліклінніки за місцем проживання. Про необхідність вивчення медичної документації потерпілого зазначив й в ході допиту судово-медичний експерт ОСОБА_13 .
Ч.6 ст.163 КПК України передбачає, що суд постановлює ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч.5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.
Для перевірки версії сторони захисту щодо травмування ОСОБА_8 задовго до 28.09.2014 року і у зв`язку з цим непричетності до встановлених у нього тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , суд задовольняє клопотання захисника в частині надання тимчасового доступу до документів та інформації , яка знаходиться в архівах Зміївської центральної районної лікарні та Зміївської районної поліклініки щодо знаходження на лікуванні (звернення за медичною допомогою) потерпілого ОСОБА_8 за період з 1994 по 2004 роки. (медичні картки, історії хвороб, виписки з історії хвороби, епікризи тощо) та можливістю їх вилучення.

Щодо вирішення клопотання захисника про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи виконання якої доручити Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, то суд за конкретних обставин вважає його передчасним, що не позбавляє можливості сторону захисту на повторне звернення з таким клопотанням після дослідження вилученої документації.

Керуючись ст.ст. 163, 350 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задовольнити частково.
Надати дозвіл слідчому СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 право тимчасового доступу до речей та документів та вилучення зі Зміївської ЦРЛ та Зміївського поліклінічного відділення медичної картки, історії хвороби, виписок із історії хвороби чи іншої документації хворого ОСОБА_8 , 1937 року народження, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1994 по 2004 роки.

Вилучену медичну документацію надати судові до 01.03.2016 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Головуючий