Справа № 536/1612/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці обвинувальний акт від 13 липня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000386 від 02 травня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Миргородського району Полтавської області

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

В зв`язку з тим, що судове провадження не завершене, а строк тримання під вартою закінчується, на розсуд учасників кримінального провадження винесено питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою посилаючись, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченому продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його змінити посилаючись, що не буде перешкоджати судовому провадження та не впливав і не впливатиме на потерпілого та свідків.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його змінити посилаючись, що жодного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує і прокурор не надав доказів в їх підтвердження.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на максимальний строк враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, може перешкоджати встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких вчинені дії, що ставляться йому у провину, а також його моральні якості та репутація, враховані при обранні запобіжного заходу, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Так як, дане кримінальне провадження стосується підозри у насильницькому злочині, суд, вважаючи необхідним продовжити тримання під вартою обвинуваченого і керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 183, 197, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою продовжити на строк шістдесят днів, з 04 вересня 2015 року по 03 листопада 2015 року включно і утримувати його у Полтавській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23).

Відкласти розгляд справи на 22 вересня 2015 року на 15 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1