ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001100 від 23 червня 2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Гаврилівка Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 191 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 10 березня 2015 року, згідно з договору про надання послуг був прийнятий на посаду торгового представника ТМ «Золоте Зерно» до ТОВ «Дакорт», на підставі заяви про прийом на роботу. 10 березня 2015 року між ТОВ «Дакорт» та ОСОБА_4 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність та не розголошення комерційної таємниці, згідно якого п.1 ОСОБА_4 приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввіреного йому ТОВ «Дакорт» матеріальних цінностей і грошових кошт. Згідно посадової інструкції торгового представника, затвердженої директором ТОВ «Дакорт» від 10.03.2014 року, ОСОБА_4 зобов*язаний: вести оперативний облік переданої пі звіт продукції (грошових коштів), заказів, заявок, залишків нереалізованої продукції; складати звіт про виконання плану реалізації продукції та звіту за повернені грошові кошти. Торговий представник згідно посадової інструкції несе відповідальність за недотримання положення про отримання грошових коштів під звіт та несвоєчасну звітність по ним, таким чином є посадовою особою.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 08 травня 2015 року по 01 червня 2015 року, працюючи на посаді торгового представника ТМ «Золоте зерно» ТОВ «Дакорт», обслуговуючи торгівельні точки клієнтів ТОВ «Дакорт», які розташовані в Красногвардійському, Бабушкінському та Кіровському районах м. Дніпропетровську, будучи матеріально - відповідальною особою, діючи з корисливих мотивів та керуючись злочинним наміром спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом привласнення ввіреного йому майна, отримав в розрахунок за поставлений товар ТОВ «Дакорт» грошові кошти у розмірі 4336, 57 гривень від представників торгових точок яким ТОВ «Дакорт» поставило товар, що підтверджується записами у журналах обліку розрахунків за поставлений товар та копіями накладних клієнтів ТОВ «Дакорт», на яких ОСОБА_4 ставив свій підпис про отримання грошових коштів.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, привласнив вищезазначені грошові кошти, в подальшому використавши їх на власні потреби, чим спричинив ТОВ «Дакорт» матеріальну шкоду на загальну суму 4336, 57 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 191 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що він працював торговим представником ТОВ „Дакорт та був матеріально відповідальною особою, згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Так, у період часу з 08 травня 2015 року по 01 червня 2015 року отримав кошти за товаро матеріальні цінності ТОВ «Дакорт» у розмірі 4336,57 гривень, які витратив на власні потреби.

Від представника потерпілого ОСОБА_5 надійшли заява про проведення судового розгляду без його участі.

Окрім повного визнання своєї провини вищевикладене також підтверджується наданими прокурором та безпосередньо дослідженими у судовому розгляду письмовими доказами: договором про надання послуг від 10 березня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 прийнятий на посаду торгового представника ТМ «Золоте Зерно» ТОВ «Дакорт»;договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеним з обвинуваченим ОСОБА_4 ; актом документальної ревізії від 15 червня 2015 року; товарно-транспортними накладними.
Інші докази по справі, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувалися в судовому засіданні, оскільки судом визначений порядок та обсяг дослідження доказів, передбачений ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, свою провину визнав повністю та у скоєному щиро кається, що суд відносить до обставин, які пом*якшують покарання та вважає за можливим призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави без додаткового покарання - без позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з матеріальною відповідальністю на підприємствах будь-якої форми власності.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 191 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави розміром 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень, без позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з матеріальною відповідальністю на підприємствах будь-якої форми власності.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, в той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1