АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1875/15 Справа № 202/6206/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

10 листопада 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0001185 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Поті Грузія, громадянина України, який не працюючого, має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає в АДРЕСА_2 .

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

за участю прокурора ОСОБА_8 .

В апеляції прокурор просить змінити вирок суду. Виключити з вступної частини вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року посилання суду на ст. 89 КК України та з мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України та йому призначалось покарання у вигляді штрафу, зазначивши у мотивувальній частини вказаного вироку те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості, а також зазначивши у резолютивній частині вироку рішення про відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічної експертизи №70/10-1705 від 16 липня 2015 року, які складають 614 гривень 40 копійок та порядку отримання копії вироку. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на те, що вказівка суду на те, що особа не має судимості в силу ст. 89 КК України не є правовою. В мотивувальній частині вироку, при призначенні виду і розміру покарання, суд не зазначив, яку саме ступінь тяжкості злочину суд враховує при призначенні обвинуваченому покарання. Крім того, апелянт зазначає, що у резолютивній частині вироку в порушення вимог ст. 374 КПК України, суд першої інстанції не зазначив порядок відшкодування процесуальних витрат. При цьому апелянт зазначає, що витрати пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи у даному кримінальному провадженні повинні бути стягнуті на користь держави з обвинуваченого.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок, яким останнього визнано винним та йому призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання і повідомляти останні про зміну місця проживання.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним за те, що він 06.07.2015 року, близько о 21-00 годині, перебуваючи біля магазину «АТБ- маркет», розташованого за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 1, незаконно придбав, купивши за 150 гривень у невстановленої досудовим слідством особи на ім`я ОСОБА_9 , фрагмент медичного шприца заповнений до відмітки 1, 5 мл. рідиною світло - коричневого кольору - наркотичний засіб опій ацетильований для особистого вживання без мети збуту, який помістив до нагрудної кишені футболки обтягненої на ньому і став незаконно зберігати без мети збуту.

В цей же день, 06 липня 2015 року, приблизно о 21-10 годин, ОСОБА_7 , зберігаючи при собі раніше ним придбану рідину світло-коричневого кольору в медичному шприці пішов на паркувальний майданчик магазину «АТБ- маркет», розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, 1, де був зупинений працівниками міліції, які в період часу з 21-15 годин до 21-30 годин за добровільною згодою останнього у присутності двох понятих провели особистий огляд ОСОБА_7 , в ході якого в нагрудній кишені футболки одягненої на останньому було виявлено та вилучено фрагмент медичного шприца заповненого рідиною світло-коричневого кольору до відмітки 1.5 мл., яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій - ацетильований, обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0106 г., який незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В суді апеляційної інстанції прокурор просив задовольнити апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції з підстав зазначених в ній.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення судово-хімічної експертизи, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення про відшкодування процесуальних витрат. Однак в порушення вимог зазначеного закону, судом першої інстанції в резолютивній частині вироку не ухвалено рішення про відшкодування процесуальних витрат.

При цьому, Главою 8 КПК України передбачені види процесуальних витрат та їх зміст, визначено правила розподілу витрат у результаті судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Зазначене свідчить, що вказані експертні установи проводять експертизи за державний рахунок.

Однак, в разі ухвалення відносно особи обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, що передбачено ч. 2 ст. 124 КПК України.

Таким чином, обвинувачений повинен відшкодувати державі понесені нею з державного бюджету витрати на проведену експертизу.

Наявними матеріалами підтверджено, що по даному кримінальному провадженні була проведена судово-хімічна експертиза, витрати на проведення якої склали 614, 40 грн./а.п. 46-52/

Зважаючи на викладене, з обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно стягнути витрати пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи у розмірі 614, 40 грн.

Також є слушними доводи прокурора і про те, що суд неправильно вказав дані про особу та не роз`яснив отримання копії вироку.

Так, згідно вимог ст.374 КПК України у вступній частині вироку суду можуть бути зазначені крім перерахованих відомостей про особу обвинуваченого і інші відомості про цю особу, що мають значення для справи.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» де в п.п.3 п.3 вказано що установивши, що попередня судимість погашена, суди повинні зазначати у вироку, що особа не має судимості, з посиланням на відповідні норми Кримінального Кодексу 1960р.чи 2001р.залежно від того, за яким законом вирішено це питання.

Однак суд не правильно вказав у вступній частині вироку що обвинувачений не судимий в силу ст.89 КК України. Так, у разі погашення судимості у встановленому законом порядку, відповідно до ст.89 КК України, особа визнається такою, що не має судимості, про що суд зазначає у вступній частині вироку.

При призначенні покарання суд послався на те, що особа раніш притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, судимість за який в законному порядку погашена але, на думку колегії суддів, це є таким що на ряду з іншими, є даними що характеризують особу, з огляду на те що це не впливає на кваліфікацію.

Доводи апеляції прокурора, що в резолютивній частині вироку зазначається порядок отримання його копії ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки це прямо передбачено ч.4 ст. 374 КПК України. Так у відповідності до ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюються провадження, та прокурору, а учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407, 408 КПК України, судова колегія, у х в а л и л а:

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи №70/10-1705 від 16 липня 2015 року, які складають 614 гривень 40 копійок.

Виключити з вступної частини вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року посилання суду на те що обвинувачений не судимий в силу ст.89 КК України, вказавши що обвинувачений у відповідності до ст.89 КК України є особою такою, що не має судимості; зазначити у мотивувальній частини вказаного вироку те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середнього ступеню тяжкості; в резолютивній частині вироку зазначити, що обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення, а учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

В іншій частині вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4