У Х В А Л А

11 листопада 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000244 за ст. 407 ч.3,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу до слідчого судді Корольовського районного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначено, що 07 серпня 2014 року молодшого сержанта ОСОБА_6 , призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 22 липня 2014 року №1595-VII.

19 серпня 2014 року розпорядженням начальника штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України №4405/т, молодшого сержанта ОСОБА_5 переведено з військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у розпорядження командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ). Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 22 серпня 2014 року № 112, молодшого сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номер обслуги гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 4 аеромобільно- десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях.

Так, 17 листопада 2014 року молодший сержант ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від проходження військової служби на певний час, самовільно без дозволу командування частини та поважних причин залишив військову частину тривалістю понад 1 місяць, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не виконував, маючи об`єктивні можливості до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) не прибув та проводив час на власний розсуд.

18.12.2014 молодшому сержанту ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

В разі успішного розшуку солдата ОСОБА_5 , з метою запобігання подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваним з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного солдата ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України дане клопотання подається органом досудового розслідування одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке передане на розгляд іншому слідчому судді.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст.188 КПК України, прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Пунктом 1 частини 4 статті 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Отже, метою подання клопотання про затримання є забезпечення підозрюваного в участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою від 11.11.2015 року у справі №296/12167/15-к слідчий суддя Корольовського районного суду відмовив у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подане одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слідчим суддею у справі №296/12167/15-к відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає дане клопотання необгрунтованим, а тому відмовляє в наданні дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 183, 188, 189 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1