Маньківський районний суд Черкаської області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі Н.В. ФІЛІПЧАК

з участю прокурора В.Г. СОРОКОПУДА

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_1, 27.10.1959 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, район Хуло, Аджарської РСР, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, грузина, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, безробітного, раніше судимого 18.09.2007 року Маньківським районним судом за ст. 213 ч.1 КК України, обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст.213 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи раніше судимим 18 вересня 2007 року Маньківським районним судом за ст. 213 ч. 1 КК України, з призначенням покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, відбувши їх повністю, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисний злочин.

Так він, в період чотирьох останніх років, проживаючи у своєму домоволодінні, що по вул. Шевченка, 47, в смт. Маньківка, Черкаської області, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, умисно організував на території свого домоволодіння, що за вказаною адресою, незаконний пункт прийому та збуту металобрухту кольорових і чорних металів, що виразилось у здійсненні ним, як не зареєстрованим суб'єктом підприємницької діяльності операцій з незаконним прийманням (заготівлею) та подальшим збутом брухту кольорових та чорних металів, які продовжував здійснювати, доки 28 травня 2010 року, був виявлений працівниками міліції під час чергового приймання металу на території свого домоволодіння.

Вина підсудного в скоєному нею злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

-показами підсудного, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що дійсно проживаю за вказаною адресою. На даний час ніде не працює і на проживання заробляє тим, що приймає металобрухт чорних та кольорових металів, який потім перепродає. На території України проживає з 1979 року до даного часу, українську мову розуміє та може нею розмовляти, а також читати. На території Маньківського району проживає з 1990 року, а за вказаною адресою проживає з 2005 року. Так він приймає металобрухт на протязі чотирьох останніх років. Ціна одного кілограма чорного металу становить 90 копійок, алюмінію - 4 гривні. Брухт чорного та кольорового металів приносять люди в його домоволодіння, він його зважує та потім здійснює розрахунки за ціною, яку обговорюють. Даний метал він збуває в м. Умань на пункти прийому металобрухту. Ліцензії на прийом металобрухту він не має, у вчиненому щиро розкаюється.

Вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було розяснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії підсудного за ч. 2 ст. 213 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є здійснення операцій з брухтом кольорових та чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу ліцензії, одержання якого передбачено законодавством, організація незаконного пункту прийому та збуту металобрухту, вчинені особою, раніше судимою за злочин передбачений цією статтею і вважає, що вина підсудного в скоєному злочині повністю доведена в суді.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що помякшують його відповідальність це щиросердне каяття в скоєному злочині та визнання ним своєї вини, позитивні характеристики; обставини, що обтяжують його відповідальність це рецидив злочинів і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням до нього ст. 75, 76 КК України, оскільки на думку суду його можливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 213 КК України і призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк відраховувати з 23.09.2010 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК