Справа № 750/3374/13-к
Провадження № 1-кп/750/127/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2013 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Малиша В.В.

секретаря Корончук І.В.

за участю прокурора Михайлової О.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження № 0000371 за обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за підозрою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, такого, що не має судимості, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03.04.2013 року до Деснянського районного суду м. Чернігова з прокуратури м. Чернігова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 29.03.2013 року, укладеною між старшим прокурором Михайловою О.О. і підозрюваним ОСОБА_1

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 309 КК України, підозрюваний ОСОБА_1 зобов'язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; до 15.04.2013 року повністю відшкодувати витрати понесені на проведення судово-хімічної експертизи в сумі 588 грн. та сприяти розслідуванню кримінального провадження у зясуванні обставин кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_1 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку в 1 рік та покладенням обовязків відповідно ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятись в ці органи для реєстрації.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз'яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Перевіряючи відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України на відповідність угоди вимогам цього Кодексу та/або закону суд відмовляє в її затверджені якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним та очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань.

Так обвинувачений ОСОБА_1 щодо добровільності укладення угоди пояснив, що вимушений був її підписати оскільки матеріали вже декілька разів повертались до прокуратури, в прокуратурі йому запропонували укласти угоду нічого не розяснивши і він погодився на укладення угоди, в нього не було можливості порадитись з адвокатом, а на даний час в нього виникли деякі сумніви в правильності прийнятого ним рішення.

Крім того одним з зобовязань ОСОБА_1 по угоді було те, що до 15.04.2013 року він повинен був повністю відшкодувати витрати понесені на проведення судово-хімічної експертизи в сумі 588 грн. Однак до часу розгляду кримінального провадження витрати не відшкодовані і очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань підтверджується також тим, що ОСОБА_1 офіційно ніде не працює і не має засобів для існування.

У зв'язку із цим, а також з огляду на невідповідність та суперечність цієї угоди про визнання винуватості вимогам КПК і КК України суд вважає, що необхідно відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 472, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором прокуратури м. Чернігова ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя В.В. Малиш