Справа № 457/86/16-к
провадження №1-кп/457/42/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м.Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
21 січня 2016 року між підозрюваним та потерпілою була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно з даною угодою обвинувачений повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, потерпіла ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 претензій не має, між обвинуваченим та потерпілою узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений, вчинив таємне викрадення чужого майна повторно.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості.
Cудом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро покаявся у вчиненому, просив суд затвердити угоду про примирення, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.
Потерпіла також просила суд затвердити угоду про примирення, збитки завдані злочином їй відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України їй зрозумілі.
Прокурор вважає можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне та сімейне становище, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі на строк два роки та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Штраф у розмірі 850 грн., призначений вироком Трускавецького міського суду від 23 січня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 186 КК України, засудженим сплачено у повному обсязі - 23 січня 2015 року.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертиз, слід покласти на обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 21 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв`язки.
Речові докази дев`ять пластикових пляшок, у яких знаходиться бензин та шланг синього кольору, які знаходяться на зберіганні у камері зберіганні Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Речові докази вісім папілярних узорів, які знаходяться на зберіганні у камері зберіганні Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1