УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального проовадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
Слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, який йому інкримінується під час випробувального терміну, слідство вважає, що для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, може впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 4 до 6 років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині, враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, враховуючи особу підозрюваного та його соцільний статус, зокрема неодноразово судимий.
Підозрюваний заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначивши, що вказані слідчим ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а його особа виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, всі ж докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.
Підозрюваний також зауважив, що не вчиняв грабіж, а лише забрав «своє», оскільки раніше сам працював у ФОП « ОСОБА_7 », за усним договором, однак після закінчення його дії, останній йому не виплатив зароблені ним кошти, тож він просто забрав те, що належить йому, з місця події не тікав так, як не вчиняв нічого протиправного, просто забрав те, що належить йому по праву. Кошти були нагально необхідними для проходження консультацій та лікування його дівчини у лікаря гінеколога, оскільки вона перебуває на 3 місяці вагітності.
Також, підозрюваний зазначив, що за період, який пройшов з дня цих подій, повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, зрозумів, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання, створення родини, адже на цей час мешкає разом з «цивільною» дружиною, яка перебуває на 3 місяці вагітності, виховання своє майбутньої дитини у дусі дотримання загальноприйнятних норм поведінки та моралі.
Зокрема зауважив, що забрав кошти, які йому заборгував роботодавець вимушено, внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме через те, що вони необхідні на обстеження вагіної дівчини, а без обстеження наявна загрожа для дружини та майбутньої дитини в частині їх стану здоров`я, у зв`язку з цим вчинив дані дії, однак зауважив, що однозначно зрозумів те, що незважаючи на те, що вчинив їх, через низьке матеріальне забезпечення для здобуття коштів на лікування, такі дії в цивілізованому суспільстві є не прийнятними.
Тож, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України виходячи з того, що останній 14.09.2015 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 знаходився неподалік буд. № 8 по вул. Русанівська Набережна в м. Києві, та підійшов до кави-машини «Nero Aroma», за якою стояв продавець ОСОБА_8 , а також помітив наявність виручки від реалізації кави, що знаходилася в картонній коробці біля кавового обладнання. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 протягнув руку за касову зону та шляхом вільного доступу в присутності ОСОБА_9 , повторно відкрито викрав з картонної коробки грошові кошти в розмірі 480 гривень 00 копійок. Заволодівши таким чином чужим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріального збитку на суму 480 гривень 00 копійок.
29.09.2015 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 14.09.2015 року, у ході якого виявлено та вилучено з кави?машини картонну коробку, протоколом огляду місця події від 14.09.2015 року, у ході якого виявлено та вилучено з задньої зовнішньої лівої кишені джинсів ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 480 гривень, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , речовими доказами, а саме картонною коробкою та грошовими коштами в сумі 480 гривень, рапортом оперуповноваженого ВКР Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, лейтенанта міліції ОСОБА_10 , у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше правопорушення.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Також, слідчим суддею враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.
Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, слідчий суддя,-
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 30 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, до 29 листопада 2015 року.
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_1 .
Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до суду, СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 29.11.2015 року наступні обв`язки: 1) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 .
Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1