Справа № 748/2800/15-к провадження № 11-кп/795/55/2016 Категорія - ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000475 від 08.06.2015 року, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Чернігівського району Чернігівської області на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого, не одруженого, раніше судимого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України та призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від

29 жовтня 2015 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 553 гривні 50 копійок витрат за проведення експертиз.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як встановив суд першої інстанції, 05 червня 2015 року, близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до дачного будинку АДРЕСА_2 , де шляхом розбиття вікна, проник до приміщення будинку, звідки намагався таємно викрасти підвісний гамак виготовлений з текстильного матеріалу розміром 200х80 см, вартістю 188,10 грн., сучкоріз з пилкою, вартістю 178,20 грн. та пістолет для силікону «КАЕМ», модель 2050-120000, вартістю 75,70 грн., згідно висновку експерта № 1755-1757/15-24 від 07.07.2015 року, а всього на загальну суму 442,00 грн., що належали ОСОБА_8 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_6 , котрий заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи наведені в скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим місцевий суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України в межах санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, який раніше хоча і судимий, однак позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд обґрунтовано дійшов висновку та належним чином мотивував, можливість призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням статті 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України, взявши до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який проживає з матір`ю, позитивно характеризується, думку потерпілого, котрий не наполягав на суворій мірі покарання.

Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин доводи прокурора про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість вироку суду першої інстанції, з огляду на зміст судового рішення, в першу чергу не відповідають дійсності, є безпідставними, не ґрунтуються на законі, внаслідок чого не заслуговують на увагу.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чернігівського району Чернігівської області на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року, залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від

29 жовтня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4