Номер провадження: 11-кп/785/268/16
Номер справи місцевого суду: 501/1940/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 02.12.2015 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працює, проживає по АДРЕСА_1 , не має судимості на підставі ст. 88 КК України

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України до одного року позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено три роки позбавлення волі, строк відбування покарання обчислений з 02.12.2015 року,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

14.06.2013 року, близько 19 год., працюючи будівельником в ПЗВОГ «Строитель», з метою викрадення чужого майна, шляхом зламу вхідних дверей проник у приміщення недобудованої споруди по АДРЕСА_2 і таємно викрав: дріль-міксер вартістю 628 грн., 80 м проводу на суму 588 грн., подовжувач довжиною 65 м вартістю 1300 грн., подовжувач довжиною 15 м. вартістю 150 грн., спричинивши ПЗВОГ «Строитель» матеріальну шкоду на загальну суму 2666 грн.

14.04.2014 року він, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 де тимчасово проживав і, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , таємно викрав: праску «Elenberg» вартістю 250 грн., електрочайник «Delfa» вартістю 300 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн.

14.09.2014 року близько 22 год. 30 хв. він, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_10 , повідомив їй неправдиві відомості про намір зателефонувати з її телефону, шляхом обману заволодів мобільним телефоном «Nokia 1202» вартістю 297,90 грн., з сім-картою «МТС» вартістю 25 грн. та грошовими коштами на рахунку у розмірі 45 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 367,90 грн. грн.

14.10.2014 року він, знаходячись у квартирі АДРЕСА_5 і, скориставшись відсутністю ОСОБА_11 , таємно викрав: телевізор «Supra» з пультом керування вартістю 999,90 грн., спричинивши потерпілій0 матеріальну шкоду на зазначену суму.

24.11.2014 року у денний час, він, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 де тимчасово проживав, скориставшись тим, що ОСОБА_9 відволіклась, таємно викрав мобільний телефон «Samsung S 7262» з чохлом та зарядним пристроєм, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн.

В апеляційній скарзі, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, та кваліфікацію дій ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого зазначив, що призначаючи покарання його підзахисному, суд першої інстанції не врахував, що потерпілі не наполягали на покаранні у виді позбавлення волі, матеріальна шкода, завдана діями його підзахисного частково відшкодована, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому призначене покарання є надто суворим.

За таких обставин захисник просить вирок суду першої інстанції змінити, а його підзахисного, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробування строком на три роки.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, аналіз та правова оцінка яким наведена у вироку (т. 2, а.с. 202-204) і ніким не заперечується.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом першої інстанції: за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення; за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчинених злочинів та дані про його особу.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав часткове визнання своєї вини, часткове відшкодування завданої шкоди та наявність на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, обґрунтовано не знайшовши підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд апеляційної інстанції зважає також і на те, що усі доводи апеляційної скарги захисника враховані судом при призначенні покарання.

Колегія суддів також приймає до уваги ту обставину, що обвинувачений протягом тривалого часу вчинив п`ять корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та стійке небажання ставати на шлях виправлення.

Суд апеляційної інстанції враховує також, що покарання обвинуваченому призначено за сукупністю злочинів в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Отже, колегія суддів вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до ст. 65 КК України, правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.

Колегія суддів вважає також за необхідне, на виконання приписів ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченим строк попереднього ув`язнення з 02.12.2015 року по 16.02.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 02.12.2015 року стосовно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 02.12.2015 року по 16.02.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4