АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ 4-го ВМ (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041 від 06.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на майно, а саме: нежитлове приміщення, площею 482, 60 кв. м., розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати майно.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною. В обґрунтування своєї позиції захисник посилається на істотні порушенням судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального законодавства та неповноту судового розгляду, які виразилися у наступному: про розгляд клопотання про арешт майна не було повідомлено власника цього майна, участь якого на думку апелянта є обов`язковою; особа, яка є власником майна не має ніякого відношення до кримінального провадження, оскілки воно порушено за фактом, а ОСОБА_8 на момент подання апеляційної скарги, не вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, у зв`язку з чим він не входить до переліку тих осіб, до яких може бути застосовано арешт майна; висновки суду першої інстанції про фіктивність Договору позики, іпотечного Договору та Договору купівлі-продажу від 30.03.2015 року є суб`єктивними та не підтверджуються матеріалами провадження;

Також, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, в якому зазначається, що рішення суду було винесено без виклику особи, яка його оскаржує, а його копію отримано 01 липня 2015 року, у зв`язку з чим, причина пропуску строку є поважною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого суддімає бути поновлений, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Враховуючи ті обставини, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто без участі ОСОБА_8 , а матеріали судового провадження не містять належних відомостей, що безпосередньо ОСОБА_8 повідомлявся про дату розгляду клопотання, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про вручення йому копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується самих апеляційних вимог, то колегія суддів вважає наступне.

Так, у провадженні СВ 4-го відділу міліції (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0004041 від 06.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щодо загрози незаконного захоплення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 на підставі підроблених документів.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення і конкретні обставини справи, а саме те, що кримінальне провадження було порушено за фактом загрози незаконного захоплення вказаного нежитлового приміщення, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України, що дає підстави для застосування обмежувальних заходів.

З урахуванням вказаних обставин та з метою забезпечення можливої конфіскації майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав на нього арешт.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження. Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що майно не відповідає критеріям ст. 167 КПК України, то вказані доводи є голослівними та не спростовують висновків слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ 4-го ВМ (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004041 від 06.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на майно, а саме: нежитлове приміщення, площею 482, 60 кв. м., розташоване по бул. Т. Шевченка, 54-56/а, в м. Києві, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1813/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1