Справа №573/1282/13-к
Номер провадження 1-кс/573/174/13
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2013 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчого судді: Свиргуненко Ю. М.,

при секретарі: Федорченко Г. В.,

з участю прокурора: Топоркової О. Б.,

слідчого: Барбалат Ю. І.,

підозрюваного: ОСОБА_1,

адвоката:ОСОБА_2,

розглянувши клопотання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, погоджене старшим прокурором Білопільського району Сумської області ОСОБА_4, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, не інваліда,

про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2013 року старший слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, звернулася до суду з клопотанням, погодженим старшим прокурором Білопільського району Топорковою О. Б., про продовження строку тримання під вартою, підставою для якого стали матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 03 травня 2013 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий мотивувала своє клопотання тим, що 27 квітня 2013 року у вечірній час близько 20 години ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 та колишнім співмешканцем останньої ОСОБА_7, перебуваючи за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Кальченки, вул. 8 Березня, буд. 32, де проживають ОСОБА_5, ОСОБА_6 та її син ОСОБА_1, вживали спиртні напої. Близько 22 години додому прийшов ОСОБА_1 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, після чого усі вони продовжили розпивати спиртні напої у будинку вказаного господарства. Близько 02 години між спянілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті ревнощів та раптово виниклих неприязних відносин, в яку втрутився ОСОБА_1, підтримуючи у виниклій сварці свого вітчима ОСОБА_5 Через це ОСОБА_7 вийшов з вказаного будинку та направився додому, а ОСОБА_5 і ОСОБА_11, з метою подальшого зясування відносин з ОСОБА_7 та заподіяння останньому тілесних ушкоджень, направилися слідом за ним, йдучи по дорозі вулиці 8 Березня в с. Кальченки Білопільського району Сумської області.

Наздогнавши ОСОБА_7 М М. на дорозі, на відстані близько 150 м від господарства ОСОБА_6, на ділянці, де відсутні житлові будинки, ОСОБА_5, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, вдарив потерпілого рукою по голові, від чого ОСОБА_7 впав на землю. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, обєднавши свої зусилля єдиним умислом, спрямованим на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7, діючи спільно, групою осіб, взаємно доповнюючи дії один одного, усвідомлюючи, що їх протиправні діяння, направлені на завдання тілесних ушкоджень призведуть до розладу здоровя потерпілого, та бажаючи настання цих наслідків, розпочали побиття ОСОБА_7, наносячи йому кожний чисельні удари руками та ногами по голові та тулубу, тобто в місця, де розташовані життєво - важливі органи людини, зупинившись тільки після того, як потерпілий перестав подавати ознаки життя. Припинивши побиття, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повернулись до себе у будинок, залишивши ОСОБА_7 лежати на землі на вул. 8 Березня в с. Кальченки Білопільського району Сумської області.

28 квітня 2013 близько 06 години 30 хвилин труп ОСОБА_7 було виявлено місцевими мешканцями на узбіччі дороги при виїзді із села Кальченки Білопільського району.

При судово-медичному дослідженні на трупі ОСОБА_7 виявлено наступні пошкодження: синці навколо очей, лівої вушної раковини з садном, в ділянці носа з припухлістю мяких тканин, синці на губах з припухлістю верхньої губи, синці правої щоки, лівого надпліччя, на всьому протязі грудної клітини множинні, міжлопаточній ділянці, на всьому протязі живота, на всьому протязі верхніх кінцівок, в ділянці правого стегна, лівої гомілки; крововиливи в мякі тканини голови, перелом спинки носа; непрямі переломи VI, VII, VIII ребер зліва посередньо-ключічній лінії, крововиливи в мякі тканини грудної клітки; розрив селезінки, розрив брижейки тонкого кишечника, множинні крововиливи в великий сальник, в брижейку тонкого та товстого кишечника, крововиливи позачеревинно, навколо ниркову клітковину правої нирки.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді травми живота, яка супроводжувалася розривом селезінки, брижейки тонкої кишки, крововиливами в великий сальник, в брижейку кишечника та позачеревинно мають ознаки тяжких по ознаку небезпеки для життя, та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті потерпілого. Пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка супроводжувалась переломами ребер, мають ознаки середньої тяжкості та не знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Пошкодження у вигляді перелому кісток спинки носа та синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №74 від 28 травня 2013 причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана тупа травма голови, грудної клітки та живота, яка супроводжувалась переломом кісток носа, переломами ребер, розривами селезінки та брижейки тонкої кишки, крововиливами в великий сальник, в брижейку тонкого та товстого кишечника, та ускладнилася гострим малокрівям органів.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 є вищеописана закрита тупа травма живота, яка супроводжувалася розривами селезінки, брижейки тонкої кишки, крововиливами в великий сальник, в брижейку кишечника то позачеревинно.

Отже, діючи за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_5, згідно єдиного умислу, наносячи ОСОБА_7 множинні удари руками та ногами в по голові, тулубу та кінцівкам, заподіюючи при цьому велику кількість тілесних ушкоджень, свідомо спричиняючи йому фізичний біль, тобто завдаючи тілесні ушкодження, які призвели до смерті потерпілого, ОСОБА_1 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння протиправне посягання на здоровя іншої людини, порушення анатомічної цілості її тканин, органів та їх функцій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, припускав і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

28 квітня 2013 вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000467.

03 травня 2013 заступником прокурора Білопільського району винесено постанову про уточнення номеру кримінального провадження, відповідно до якої вірним вважати номер 0000479.

28 квітня 2013 підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 затримані в порядку ст. ст. 208-211 КПК України.

29 квітня 2013 підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

30 квітня 2013 відносно підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_1 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 червня 2013 підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 29 квітня 2013 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Приймаючи до уваги, що термін утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 закінчується 27 червня 2013 року, а по справі необхідно виконати ряд слідчих дій, а саме:

- отримати висновки судово-медичної (цитологічної) експертизи, судово - медичних (імунологічних) експертиз, додаткової дактилоскопічної експертизи ( всього 4 шт.);

- ознайомити підозрюваних з висновками експертиз;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомивши з матеріалами кримінального провадження потерпілого ОСОБА_12, підозрюваних ОСОБА_5, ОСОБА_1 та їх захисників;

Враховуючи вищевикладене, а також те, що підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_1 не вбачається, оскільки він вчинив тяжкий злочин, санкція статті КК України, за якою підозрюється ОСОБА_1., передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а також, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність та для забезпечення виконання процесуальних дій необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 3 місяців.

В судовому засіданні старший слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 та старший прокурор Білопільського району Топоркова О. Б. клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_13 проти задоволення клопотання не заперечували, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За приписами ч. 3, п. 2 ч. 4 вищевказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув'язнення. До спливу продовженого строку суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Надані стороною обвинувачення докази доводять наявність обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1

Таким чином, зважаючи на існування ризиків, які дають достатні підстави для суду продовжити тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність та для забезпечення виконання процесуальних дій, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_1 на тридцять діб, тобто до 27 липня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 176-178,183,186,196,197,205,331,395 КПК України, слідчий судя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, погоджене старшим прокурором Білопільського району Топорковою О. Б., про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 1 місяць, тобто до 27 липня 2013 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_1 27 липня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: