Справа № 0707/1747/2012
№ 1/303/13/13
ПОСТАНОВА

24 травня 2013 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі судді Котубей І.І.

при секретарі Панас М.В.

з участю прокурора Гнідий О.Ю.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника цивільного позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду 18 травня 2013 року знаходиться кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України.

Під час досудового слідства слідчим встановлена та зазначена у обвинувальному висновку адреса місця проживання підсудного ОСОБА_4: АДРЕСА_1

При розгляді кримінальної справи ОСОБА_4 неодноразово викликався до суду за даною адресою, однак в судові засідання не з'являвся, в зв'язку з чим 24 червня 2011року оголошено в розшук підсудного та змінено йому запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Постанова про розшук підсудного одразу ж була направлена для виконання до Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області, однак з того часу працівниками міліції вказана постанова не виконана. На адресу суду постійно надходять тільки нічим не підтверджені повідомлення, що проводяться заходи, направлені на розшук та затримання підсудного, при отриманні позитивного результату буде повідомлено суд.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти направлення справи на додаткове розслідування, зазначив, що суд повинен надати судове доручення органу досудового розслідування, яким зобов'язати його вчинити дії, спрямовані на встановлення місця перебування підсудного.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що справу слід направити на додаткове розслідування, оскільки працівники міліції не вживають ніяких заходів щодо розшуку підсудного. Він особисто неодноразово звертався в різні інстанції, в тому числі до Генеральної прокуратури України, в міліцію, надавав інформацію про місцезнаходження підсудного, однак працівники міліції нічого не зробили, вважає, що вони самі покривають злочинця.

Потерпілий ОСОБА_2 підтримав думку потерпілого ОСОБА_1, також просив направити дану справу для проведення додаткового розслідування.

Представник цивільного позивача ОСОБА_3 просить суд направити справу прокурору для проведення додаткового розслідування, оскільки в ході досудового провадження працівники міліції будуть мати більше можливостей проводити розшукові дії, направлені на встановлення місця перебування та затримання підсудного.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих та представника цивільного позивача суд прийшов до висновку, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України підлягає направленню прокурору Мукачівського району для організації додаткового розслідування.

Згідно ст.281 КПК України повернення кримінальної справи на додаткове розслідування може мати місце лише тоді, коли встановлена неправильність чи неповнота слідства і ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

За ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи, прийшов до висновку, що під час провадження досудового слідства обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, були досліджені поверхово та однобічно, а саме всупереч п.3 ст.64 КПК України, відповідно до якого передбачено, що органу досудового слідства необхідно всебічно, повно і об'єктивно встановити дані щодо особи обвинуваченого, зокрема, це достовірні дані про його місце фактичного проживання.

Ці вимоги закону органом досудового слідства не були виконані, в ході розслідування кримінальної справи не було вжито можливих і передбачених законом заходів для з'ясування необхідних і достатніх даних про особу обвинуваченого, у зв'язку з чим ОСОБА_4 на виклики суду з невідомих суду причин не з'являвся, повідомлення, направлені за вказаною органами слідства адресою повертались до суду з відміткою "не проживає" і встановити його місце перебування суду не надається можливим, не дивлячись на те, що суд постановляв рішення про примусовий привід, про розшук підсудного, а обраний слідчим запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд не забезпечив досягнення його мети згідно з ст.148 КПК України, а саме запобігти спробам ОСОБА_4 ухилитися від суду і забезпечити виконання процесуальних рішень.

Пунктом 9 вказаної вище Постанови зазначає, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли повнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Суд виносив 06 квітня 2011 року, 27 травня 2011 року постанови про примусовий привід підсудного, та постанову від 24 червня 2011 року про розшук підсудного, виконання яких було доручено працівникам Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області, однак дані постанови виконані не були, що об'єктивно вказує на неможливість усунути таку неповноту в судовому засіданні.

Згідно до ст.16-1 КПК України на суд покладається функція розгляду справи, недопустимим є покладення на нього невластивих йому функцій.

Суд застосував всі надані йому повноваження для всебічного та об'єктивного розгляду даної кримінальної справи та для встановлення істини по справі, вжив передбачені законом заходи забезпечення судового розгляду справи, здійснити який не надається можливим із-за не встановлення досудовим слідством достатніх даних про особу обвинуваченого.

Оскільки вказана неповнота та неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, кримінальна справа підлягає направленню прокурору Мукачівського району для організації додаткового розслідування, під час якого необхідно вжити відповідних заходів для встановлення місця знаходження та фактичного місця проживання підсудного ОСОБА_4 з метою забезпечення розгляду справи.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про необхідність надання судового доручення, оскільки відповідно до ст. 315-1 КПК України судове доручення надається з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних в ході судового слідства. Надання доручення з метою встановлення місця перебування підсудного, оголошеного в розшук, нормами КПК України не передбачено, такі дії органи внутрішніх справ зобов'язані вчиняти на підставі постанови суду про розшук особи, яка їм була направлена.

Керуючись ст. 281 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.3 ст.358, ч.1 ст.366 КК України направити прокурору Мукачівського району для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4. залишити без змін - взяття під варту.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області на протязі семи діб з дня її винесення через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий І.І.Котубей