Справа № 428/392/15-к
Провадження № 11кп/782/144/15
УХВАЛА
іменем України

05 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 травня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луганська, громадянина України, з вищою освітою, не одружений, раніше не судимий, який працював на посаді старшого інспектора з професійної підготовки групи кадрового забезпечення роти батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 засуджений за ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки та обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 відповідно до наказу начальника ГУМВС України в Луганській області № 198 від 15.07.2014 року «По особливому складу» займаючи посаду старшого інспектора з професійної підготовки групи кадрового забезпечення роти батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» і являючись працівником правоохоронного органу у відповідності до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» та відповідно до ст.ст.2,10 Закону України «Про міліцію», як працівник міліції, уповноважений на виконання функцій представника влади, зобов`язаний виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством, тобто являючись посадовою особою правоохоронного органу, на якого в числі інших у відповідності до Закону, покладені завдання та обов`язки по охороні і забезпеченню громадського порядку. Однак, ОСОБА_7 , займаючи посаду працівника міліції, нехтуючи покладеними на нього законом обов`язків, вчинив злочин.

Так, 04 жовтня 2014 року приблизно о 23 год. ОСОБА_7 , не перебуваючи при виконанні службових обов`язків, маючи при собі особисту табельну зброю- пістолет «ПМ» № НОМЕР_1 з бойовими набоями, який згідно висновку експерта від 02.12.2014 року № 133 є вогнепальною зброєю 9 мм пістолетом конструкції Макарова, 1990 року випуску, виробництва СРСР, прибув до приміщення нічного клубу «Шале де клаб», розташованому за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр-т Космонавтів,24, який є розважальним закладом загального користування і перебування в ньому громадян не обмежено, тобто приміщення вказаного кафе є громадським місцем, в якому повинен дотримуватися громадський порядок.

05 жовтня 2014 року приблизно о 03-00 год. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні холу, розташованого на 2 поверсі нічного клубу, використовуючи нікчемний привід, почав словесний конфлікт з двома відвідувачами закладу, висловлюючи особисті образи в їх бік.

Незважаючи на зауваження присутніх, демонструючи зухвалість та неповагу до оточуючих, ОСОБА_7 продовжував тривалий час лаятися в бік відвідувачів розважального закладу, чим знаходячись в громадському місці, проявляв явну неповагу до суспільства та загальноприйнятих норм громадської поведінки, суспільної моралі, демонстрував явний характер своїх умисних дій, спрямованих на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Продовжуючи свої умисні противоправні дії, демонструючи свою неповагу до інших громадян, діючи з особистою зухвалістю, розуміючи в силу професійної діяльності противоправність власних дій, ОСОБА_7 направив особисту табельну зброю пістолет «ПМ» № НОМЕР_1 в бік двох відвідувачів, створивши реальну загрозу для їх життя та здоров`я, почав погрожувати їм заподіянням тілесних ушкоджень. Після чого, підтверджуючи реальність своїх погроз, ОСОБА_7 здійснив один постріл з вогнепальної табельної зброї в підлогу у напрямку знаходження двох людей.

В результаті пострілу пошкоджене лінолеумне покриття, площею 12 кв.м., вартістю 300 грн. за 1 кв.м., чим завдано матеріальну шкоду власнику зазначеного нічного клубу ОСОБА_9 в загальному розмірі 3600 грн. Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_7 , які вчиненні ним з нехтуванням покладених на нього законом обов`язків працівника міліції, та були спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалися особистим зухвальством, вчиненого із застосуванням вогнепальної зброї, була тимчасово, впродовж 30 хвилин припинена нормальна діяльність громадського закладу «Шале де клаб» та пошкоджено майно його власника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення чи закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України . Вважає, що суд не встановив об`єктивну істину по справі, не взявши до уваги всі докази; висновки суду не підтверджуються зібраними по справі доказами; суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні кваліфікуючи ознаки складу інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого кримінального правопорушення. Вважає, що судом були порушені норми, як кримінального процесуального, так і матеріального законодавства, допущена невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме необґрунтованим і нічим не підтвердженим висновок суду про те, що саме ОСОБА_7 почав словесний конфлікт, що версія обвинуваченого нічим і ніким не спростована. Також вважає, що суд допустив неповноту судового розгляду, не дослідивши обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та справедливого судового рішення, при цьому прийняті до уваги суперечливі докази. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 повинні були кваліфікуватись, як дрібне хуліганство, тобто як адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 , котрі підтримали апеляційні скарги ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 , заперечення прокурора щодо доводів апеляційних скарг, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Доведеність вчинення ОСОБА_7 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами, які у вироку знайшли свою належну оцінку.
Зокрема, висновки суду першої інстанції підтверджуються:
Поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив у судовому засіданні, що 5 жовтня 2014 року він знаходився у кімнаті відеоспостереження. У моніторі він побачив, що в залі у адміністратора знаходяться хлопець з дівчиною і ОСОБА_7 , який достав пістолет. Він зразу побіг в їхній бік і почув звук пострілу. Коли він був на місці події, між чоловіками була словесна перепалка. Після пострілу у лінолеумном покритті на полу було пошкодження. Флеш карту з записом подій він передав працівникам міліції.
У ході впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_11 впізнав на фото № 2 ОСОБА_7 , який стріляв в ніч з 4 на 5 жовтня 2014 року на другому поверсі ресторанного комплексу «Шале».

З відеозапису з камери спостереження видно, що до холу заходять два чоловіка, які йдуть назустріч один одному та направляються до дверей, що є по обидві сторони приміщення. Коли вони порівнялися, один з чоловіків, який на зріст вищий, звернувся до другого чоловіка. Потім підійшла дівчина, та вони втрьох спілкувалися. Чоловік, який на зріст вищий, та дівчина з іншим хлопцем, направилися до різних виходів з приміщення холу. Потім людина, яка вища на зріст, повернулася до холу і окликнула хлопця з дівчиною. Вони зупинились. Вищий на зріст чоловік тримав у руці предмет, схожий на пістолет, який він перезарядив та підійшов до хлопця з дівчиною. Чоловік, який нижчий на зріст відштовхнув людину зі зброєю, після чого той підняв пістолет і направив його на нього. Потім він опустив руку з пістолетом, після того, як нижчий на зріст чоловік направився до нього, він знову підняв руку зі зброєю в його сторону, а той прямуючи до нього відхилився у бік і штовхнув його.

Ці свідчення та відомості, які містяться на відеозапису спростовують апеляційні твердження обвинуваченого та його захисника про те, що суд першої інстанції не надав докази того, що він був ініціатором конфлікту та ним були скоєні хуліганські дії, так як він особисто першим спровокував конфлікт, а те, що це був конфлікт, доказує відеозапис, на якому видно, що процес спілкування був у нервовій обстановці, і коли суперечка могла бути припинена, ОСОБА_7 ініціював її продовження.

Що до тривалості хуліганських дій та припинення роботи закладу, суд дослідив показання свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що він працює барменом і 5 жовтня 2014 року був на зміні. Він чув постріл з боку виходу з приміщення клубу. Після цього десь на 10 хв. була приглушена музика. Пізніш він побачив пошкодження від пострілу на лінолеумі та на двері. ОСОБА_7 він бачив у клубі 1-2 рази на тиждень.
Допитаний у суді у якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що 5 жовтня 2014 року він почув від бармена ОСОБА_12 , що на другому поверсі відбулася стрілянина. Коли він піднявся, музика була вимкнена, а відвідувачи стали залишати заклад. Запис відео спостереження від дивися вранці. На запису було видно, що йшла пара-хлопець з дівчиною в напрямку залу караоке-бару. Назустріч їм йшов ОСОБА_7 . Вони зіткнулись і почався конфлікт. ОСОБА_7 вихопив пістолет і вистрелив, від чого пішов пил з підлоги. Пошкодження від пострілу були на підлозі та на елементах двері в туалет.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює в гардеробі. Під час своєї зміни вона почула на другому поверсі розмову між чоловіками на підвищених тонах, а потім пролунав постріл. Коли вона прибирала на місті конфлікту, то бачила на підлозі розрив лінолеума, та були пошкоджені двері в туалет.
Посилання захисника на те, що ресторанний заклад «Шале» відповідно до рішення виконкому повинен був працювати до 03 год. є некоректним, так як режим роботи установи не є предметом розгляду цього провадження.
Про нещирість показань в суді ОСОБА_7 та бажання пом`якшити відповідальність за вчинений ним злочин свідчать і його твердження щодо знаходження належної йому табельної зброї у непридатному стані. Це спростовується свідченнями допитаного у суді свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він у 2014 році виконував обов`язки командира підрозділу, в якому проходив службу ОСОБА_7 та проводив перевірку щодо не здачі ним табельної зброї і знаходження ОСОБА_7 з пістолетом у розважальному закладі «Шале» 3 жовтня 2014 року, де той вживав алкогольні напої. Він особисто перевірив наявність у ОСОБА_7 пістолета ПМ № НОМЕР_1 і він знаходився у робочому стані. Факт порушення дисциплінарного статуту ОСОБА_7 не заперечував та пояснив це особистою недисциплінованістю. Про події 5 жовтня 2014 року йому нічого невідомо.
Відповідно до даних, які містяться у висновках балістичної експертизи від 02 грудня 2014 року, пістолет «ПМ» № НОМЕР_1 є вогнепальною зброєю 9 мм. пістолетом конструкції Макарова 1990 року випуску. На момент дослідження знаходиться в справному стані та до стрільби придатний.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він завідує видачею та прийомом вогнепальної зброї. ОСОБА_7 йому казав, що у його табельній зброї скошений правий бік бійка. Сам він дефект бачив тільки наочно. 5 жовтня 2014 року ОСОБА_7 табельну зброю не здавав.
ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що він проходить службу у якості експерта відділу криміналістичної експертизи. 12 грудня 2014 року він брав участь у якості спеціаліста в області балістичних досліджень при проведенні додаткового огляду місця події в приміщенні клубу «Шале». Після перегляду відеозапису, а також після проведення візування, він стверджує, що сліди, виявлені на підлозі та на дверях, утворилися в результаті одного пострілу шляхом рикошету. Ці сліди утворилися від пострілу з вогнепальної зброї з патроном калібру 9 мм. Цією зброєю міг бути пістолет «ПМ». Категорично виключає утворення даних ушкоджень в результаті пострілу з травматичної зброї, що спростовує версію обвинуваченого про застосування травматичної зброї.

Відомості, які містяться у протоколі огляду місця події, вказують на те, що місцем події є другий поверх ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в м.Сєвєродонецьку, вул. Космонавтів, 24. В кімнаті адміністратора на підлозі виявлено пошкодження лінолеуму у вигляді розриву. При додатковому огляді місця події, ліворуч від входу в кімнату, на покритті з деревини, є пошкодження овальної форми розміром 1,5х0,8 см. В верхній частині дверного отвору у туалет, знаходиться пошкодження овальної форми розміром 0,7х1,5 см., а також пошкодження овальної форми розміром 0,9х1,4 см. В ході огляду за допомогою балістичного шнура проведено візірування з метою встановлення місця пострілу на напрямку польоту кулі.

Крім того, всупереч твердженням захисника, на спростування думки обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом прийнято на його думку неналежний доказ у вигляді відеозапису подій 5 жовтня 2014 року, суд першої інстанції у вироку зробив детальний аналіз доказів у кримінальному провадженні в їх сукупності та обґрунтовано вказав, що такі докази відповідають фактичним обставинам провадження. У суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 відмовився від дослідження справжності цього відеозапису, крім того, посилається на нього, як на доказ нетривалого перебігу його хуліганських дій.

Що стосується визначеної судом кримінально-правової кваліфікації діяння ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України, то необхідно вказати, що за змістом ст. 296 КК України, об`єктом захисту цієї норми є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, який відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Тому є безпідставним твердження обвинуваченого та його захисника про те, що органом досудового слідства не встановлено особу потерпілого.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дій можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавленні будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби винятковість, чи розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, фактичною підставою кваліфікації правопорушення ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України стали об`єктивні дані, досліджені в судовому засіданні й зазначені у вироку. Під час юридичної оцінки цих даних були з`ясовані: природа взаємовідносин, які склалися між учасниками конфлікту, причина виникнення діяння, місце вчинення протиправних дій, обстановка та обставини, за яких відбувся перебіг посягання; характер та динаміка дій ОСОБА_7 , властивості використаного ним знаряддя посягання, характер наслідків та причинний зв`язок між ними та діями обвинуваченого.

З огляду на ці обставини та їх кримінально-правове значення суд першої інстанції правильно зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_7 ознак хуліганства з кваліфікуючою ознакою - із застосуванням вогнепальної зброї і такий висновок повністю відповідає матеріалам кримінального провадження та роз`ясненням, наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство».

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що сторона захисту, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не надала докази на спростування тих фактичних обставин, на які посилалася сторона обвинувачення. Водночас, суд першої інстанції проаналізував з належною оцінкою ті докази, які дослідив безпосередньо в судовому засіданні та, вирішуючи питання, визначені ст. 368 КПК України, свої висновки з достатньою повнотою обґрунтував у судовому рішенні, правильно визнавши доведеною винуватість ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї та кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 296 КК України.

Оскільки колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України чи його виправдання, як про це просить обвинувачений, та за відсутністю складу інкримінованого кримінального правопорушення, про що наполягає сторона захисту, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 410, 411, 418 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 травня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

_________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3