Справа № 128/4592/14-к
Провадження №11-кп/772/686/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

адвоката: ОСОБА_8 ,

адвоката: ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2015 року в кримінальному провадженні №0000514, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватими і засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України, до 2-х років 6-ти місяців обмеження волі з позбавленій права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, із покладенням на нього зобов`язань відповідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 45984 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 4648 грн. 00 витрат на правову допомогу та 20000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду всього: 70632 грі 00 коп.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів, -

В С Т А Н О В И В:
27.04.2014 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 31105» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гагаріна в напрямку вул. Молодіжна в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, в порушення вимог п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг з вул. Молодіжною, не надав дорогу автомобілю «Тоуоtа Land Сruisег Ргаdо» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який наближався праворуч по вул. Молодіжній, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 771 від 20.06.2014 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шилоподібного відростку правої ліктьової кістки без зміщення та забою лівої половини грудної клітини, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які згідно висновку автотехнічної експертизи № 232 а від 23.06.2014 року, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погоджуючись із вироком суду звернувся із апеляційною скаргою, в якій зазначив, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Вважає, що вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2015 року по кримінальному провадженню №0000514 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, оскільки під час судового розгляду даного провадження стороною захисту було доведено, що ОСОБА_7 рухався по головній дорозі, а тому мав перевагу в русі, а потерпілий ОСОБА_10 рухався по другорядній дорозі, а тому повинен був дати дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі (п.16.11 ПДР України), а тому ДТП сталося внаслідок порушень водієм ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора та пояснення адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.286 КК України.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в повному обсязі підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили той факт, що на перехресті дороги де виникло ДТП будь-яких дорожніх знаків не бачили, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, а саме протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2014 року (а.к.п. 142 - 150), згідно якого встановлено відсутність попереджувальних дорожніх знаків та знаків пріоритету, які б регулювали перехрестя вул. Молодіжна та вул. Гагаріна с. Бохоники Вінницького району; протокол проведення слідчого експерименту від 12.06.2014 року (а.к.п. 194 - 196), висновок судової автотехнічної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод) № 232 а від 23.06.2014 року (а.к.п. 151 - 156), в якому зазначено, що в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам Правил Дорожнього Руху України, зокрема, п. 16.12, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо - транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Вищевказаним доказам судом першої інстанції надано належну оцінку про що наведено у вироку, а також якими підтверджено, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. п. 16.12 Правил дорожнього руху України і яке знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Отже, безпідставними є доводи та твердження зазначенні в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, щодо неправильності висновку експерта при дослідженні обставин дорожньо-транспортних пригод, оскільки експерт користувався при проведенні експертизи наявними вихідними даними, які існували на період виникнення ДТП.
Надання стороною захисту нових вихідних даних, а саме акту про наявність дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (приєднаний судом до матеріалів кримінального провадження): на бетонному стовпі, який знаходиться на прилягаючий вулиці І.Богуна в с. Бохоник, яка виходить на головну центральну дорогу ім.Ю.Гагаріна (перед виїздом на неї), встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», що зафіксовано на фото і схемі, а вул. І.Боїуна, є аналогічної другорядною дорогою (сусідня) до вул. Гагаріна, як і та з якою виїжджав потерпілий ОСОБА_10 , вказують на те, що дорожні знаки були встановленні на дані ділянці доріг після виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, і дана обставина була врахована судом першої інстанції, в результаті чого тверджень сторони захисту, що ДТП сталося внаслідок порушень водієм ОСОБА_10 були обґрунтовано відхиленні судом, з чим погоджується апеляційний суд.
Тому заявлене в ході апеляційного розгляду клопотання сторони захисту про необхідність призначення повторної судово-автотехнічної експертизи на підставі нових вихідних даних апеляційним судом не було задоволено.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що на досудовому слідстві так і судом були вжиті всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.
У зв`язку із чим апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення підлягають залишенню без задоволення, оскільки в ній не наведено достатніх доказів, які б давали підстави для закриття кримінального провадження, а зазначене в апеляційній скарзі про неправильне застосування кримінального та кримінально-процесуального закону та те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, спростовуються матеріалами кримінального провадження та були предметом розгляду, а тому є безпідставними.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії невеликої тяжкості та вчинене з необережності, особу винуватого, та те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, а тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування та застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Отже, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання, належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2015 року залишити без задоволення.
Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2015 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: