Номер провадження 1-кп/754/631/15
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2015 року

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом,

ВСТАНОВИВ :

26 серпня 2015 року до Деснянського районного суду м.Києва від прокурора прокуратури Деснянського району м.Києва ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006654 за ч.2 ст.186 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, проживаючого і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Належним чином викликана в підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_5 в суд не прибула.

За наданою прокурором заявою потерпіла просить проводити судовий розгляд без неї.

Суд не бачить перешкод до проведення підготовчого судового засідання і ухвалення за його результатами рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст.ст.324, 325 КПК України.

Прокурор просив суд призначити судовий розгляд за обвинувальним актом у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений підтримав прокурора, клопотань не заявив і пояснив, що у його справі в Подільському районному суді м.Києва проведено підготовче судове засідання і справа призначена до розгляду у колегії суддів, а в Шевченківському районному суді м.Києва по його справі триває судовий розгляд.

Виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, суд повертає обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, при цьому в даному підсумковому документі досудового рослідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до нього додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України.

При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

При складанні обвинувального акта слідчий вимоги закону не виконав, про що свідчать наступні факти.

(1)Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості у наступній послідовності :

(а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

(б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

(в)формулювання обвинувачення.

З тексту даного закону вбачається, що формулювання обвинувачення має бути узгоджено з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і з його правовою кваліфікацією.

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в перевіреному судом обвинувальному акті формулювання обвинувачення у повторному грабежі не узгоджено з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і з його правовою кваліфікацією.

Так, за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачений у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 07.06.2015 року в Деснянському районі м.Києва, вчиненому повторно.

Згідно ч.1 ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Згідно ч.3 ст.32 КК України повторним також визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями КК України, у випадках, передбачених в Особливій частині КК України.

Згідно примітки 1 до ст.185 КК України, у статті 186 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262 КК України.

В обвинувальному акті у відомостях про особу обвинуваченого слідчий зазначив, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Таким чином, з тексту обвинувального акта не вбачаються підстави для кваліфікації дій і для обвинувачення ОСОБА_4 у повторному грабежі, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий і тому він не може мати непогашеної судимості за грабіж або за інший злочин, який в даному випадку тягне ознаку повторності при вчиненні грабежу.

Також за обвинувальним актом ОСОБА_4 , крім обвинувачення у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 , не обвинувачується в іншому грабежі або в іншому злочині, зазначеному у примітці 1 до ст.185 КК України, який був би вчинений ним до скоєння відкритого викрадення майна ОСОБА_5 .

Таким чином, з тексту обвинувального акта не вбачаються підстави для кваліфікації дій і для обвинувачення ОСОБА_4 в повторному грабежі 07.06.2015 року в Деснянському районі м.Києва, оскільки в тексті даного обвинувального акта не зазначені обставини іншого кримінального правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_4 і які тягнуть ознаку повторності за вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_5 .

Посилання в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення на притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за кваліфіковане незаконне заволодіння транспортним засобом в Подільському районі м.Києва і за грабежі в Шевченківскому районі м.Києва, час вчинення яких суду невідомий, не узгоджено з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України і з формулюванням обвинувачення ОСОБА_4 за повторний грабіж, оскільки таке посилання не відповідає вимогам ч.1 і ч.3 ст.32 та вимогам примітки 1 до ст.185 КК України щодо ознак повторності грабежу.

(2)Правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 грабежу не узгоджена з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і з формулюванням обвинувачення.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфіковано слідчим за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення і при формулюванні обвинувачення слідчий зазначив, що ОСОБА_4 відкрито заволодів чужим майном.

Заволодіння чужим майном за певних умов відповідає ознакам іншого злочину розбою, який перебачений ст.187 КК України, а грабіж визначений законодавцем не як заволодіння чужим майном, а як відкрите викрадення чужого майна.

(3)Суд вважає, що слідчий порушив вимоги п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначив відповідні поштови індекси за місцем проживання обвинуваченого і потерпілої.

Така думка суду грунтується на положеннях п.60 Правил користування послугами поштового зв`язку, за яким поштовий індекс є обов`язковим реквізитом адреси одержувача, а поштові відправлення юридичних осіб без зазначення в адресі поштових індексів до пересилання не приймаються, а вийняті з поштових скриньок повертаються відправникам з першого етапу обробки.

Загальновідомо, що кожен поштовий конверт в Україні у реквізитах адреси одержувача передбачає поштовий індекс, а тому він є обов`язковою і невід`ємною частиною будь-якої адреси.

Така думка суду має підтримку в інших законах України.

Так, зокрема, обов`язковість поштового індексу в адресі проживання сторін передбачена в ст.119 ЦПК України і недотримання цієї вимоги закону тягне залишення позовної заяви без руху.

(4)Порушено порядок підписання і затвердження обвинувального акта.

Згідно ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором.

Згідно ч.1 ст.291 КПК України складений слідчим обвинувальний акт затверджується прокурором.

В тексті перевіреного судом обвинувального мається твердження слідчого про вже здійснений факт затвердження обвинувального акта прокурором.

Слідчий на стадії складання обвинувального акта вже знає номер кабінета в прокуратурі, де прокурор затвердив обвинувальний акт, який ще тільки складається слідчим.

Таке твердження слідчого свідчить про недотримання процесуальної процедури і встановленої законом послідовності дій певних службових осіб, за якою обвинувальний акт спочатку підписується слідчим і прокурором, далі передається прокурору і той приймає рішення про можливість затвердження обвинувального акта.

Підписанням і затвердженням обвинувального акта прокурор здійснює різні процесуальні повноваження на відповідних стадіях провадження і за певною послідовністю у часі.

При складанні обвинувального акта і до його підписання слідчим він не міг знати про дату і конкретне місце затвердження обвинувального акта прокурором.

Свідоме призначення судового розгляду за наявності викладених вище недоліків і порушень закону із сподіваннями на їх усунення прокурором на наступних стадіях провадження суд вважає неприпустимим і законних підстав для такого рішення не бачить.

При цьому суд враховує також відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Обвинувальний акт з викладеними вище вадами унеможливлює призначення судового розгляду, оскільки лише бездоганний підсумковий документ досудового розслідування може бути запорукою досягнення мети справедливого правосуддя в розумні строки.

Повернення перевіреного судом обвинувального акта разом з додатками прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно доданого до обвинувального акта реєстру під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Відповідних клопотань під час підготовчого судового засідання не надходило і тому суд з цього питання рішення за результатами підготовчого судового засідання не ухвалює.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006654 за ч.2 ст.186 КК України відносно ОСОБА_4 повернути прокурору прокуратури Деснянського району м.Києва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 7 днів з дня її оголошення, особою, яка перебуває під вартою протягом 7 днів з моменту отримання копії ухвали, особою, яка не викликалась в суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий :