Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1652/ 2010 р. Головуючий в 1-й інстанції Пальковой В.М.
Категорія: ст. 125 КК України Доповідач - Ришкова Н.М
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця "28" дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді Ришкової Н.М.,

суддів Вороненко Т.В., Михайлюка М.І. ,

виправданої ОСОБА_2,

та її захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2010 року,

встановила:

ОСОБА_2 в порядку приватного обвинувачення від ОСОБА_4 обвинувачувалася в тому, що вона 22 вересня 2007 року, біля 18 год. 00 хв. , знаходячись в офісі за адресою м. Херсон, вул. Фрунзе,44/52, умисно нанесла ОСОБА_4 удар рукою, в якій знаходились ключі, по голові, чим спричинила йому тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Дослідивши матеріали кримінальної справи та оцінивши перевірені докази по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність участі підсудної у вчиненні злочину , так як досліджені судом докази не підтверджують вчинення злочину підсудною.

ОСОБА_2 за предявленим їй обвинуваченням у злочині, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, визнано невинуватою й по суду виправдано за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

В апеляції представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить вирок суду стосовно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги одні та відкинув інші докази по справі, в тому числі і потерпілого, безпідставно відмовив в задоволенні заявленого клопотання про допит свідка ОСОБА_6 та призначення судово-медичної експертизи, висновок якої, на думку адвоката, міг би стати додатковим доказом по справі.

Тому, на думку адвоката, суд не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, допустив неповноту, однобічність, необєктивність судового слідства, а також невідповідність висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам справи .

Вислухавши доповідача по справі, виправдану ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3 , які вважають апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 безпідставними , а вирок суду - законним , ОСОБА_2, яка в останньому слові просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд виніс виправдувальний вирок щодо ОСОБА_2 за недоведенністю її участі у вчинені злочину, зважаючи на те, що досліджені судом докази не підтверджують вчинення нею злочину .

В вироку суд виклав результати дослідження доказів по справі , проаналізував їх, дав їм оцінку, та навів переконливі мотиви про недоведеність участі підсудної ОСОБА_2 у спричиненні потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

З матеріалів справи вбачається , що 01 липня 2009 року ОСОБА_4 звернувся до Суворовського районного суду м. Херсона у порядку, передбаченому ст. 27 КПК України, зі скаргою про те, що 22 вересня 2007 року ОСОБА_2 завдала йому по голові удар рукою, в якій знаходились ключі, заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження з спричиненням короткочасного розладу здоровя, що підтвердив актом СМЕ від 23.11.2007 року, з приводу чого постановою від 08 липня 2009 року суддею була порушена щодо ОСОБА_2 вказана кримінальна справа.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнала себе винною у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 22 вересня 2007 року. Суду пояснила, що в цей день, в кінці робочого дня, вона займалася прибиранням приміщення приватного офісу. Їй допомагала мати ОСОБА_7Коли прибиралася в туалеті, туди намагався зайти ОСОБА_4, який перебував в нетверезому стані . ОСОБА_7 намагалася зупинити його . Проте, ОСОБА_4 з силою відштовхнув матір, яка впала на підлогу та стала кричати. На її крик вибігла з туалету, при цьому в руках нічого не мала, знаходилася в робочій одежі та резинових рукавицях. ОСОБА_4, який знаходився в нетверезому стані, з силою відштовхнув і її, нанісши удар в область ока, від чого вона впала, вдарилася головою об сходи, втративши свідомість. Коли прийшла до тями, побачила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надавали їй допомогу. З приводу неправомірних дій ОСОБА_4 до офісу було викликано охорону. З приводу завданих їй тілесних ушкоджень зверталася швидкої допомоги та райвідділу міліції. Судово-медичним експертом встановлено у неї легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_4 ударів не завдавала, вважає, що він обмовив її. ОСОБА_4 раніше знала, так як він допомагав робити ремонт в офісі, де вона прибиралася, їй відомо також, що він мав претензії матеріального характеру до її чоловіка.

Показання підсудної ОСОБА_2 підтверджуються висновком судово-медичного експерта від 24.09.2007 року за №1910, відповідно якому у неї виявлено крововилив нижньої повіки лівого ока, спричинений дією тупого предмету, не виключено 22.09.2007 року, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, та даними про те, що 22.09.2007 року, о 18-44, бригада швидкої допомоги надавала меддопомогу ОСОБА_9 з приводу струсу головного мозку та забою лівого ока( а.с. 35). Той факт, що вона зверталася до райвідділу міліції 22.09.2007 року з заявою з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.10.2007 року, доданою до матеріалів справи (а.с. 34).

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що проектував вказаний офіс, та коли намагався потрапити 22.09.2007 року туди до туалету, його не впустили та побили дві жінки і чоловік. Підтвердив, що була викликана охорона офісу. Заперечував завдання ним ударів ОСОБА_2

Очевидці події, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтвердили повністю показання підсудної по справі .

Так, свідок ОСОБА_7, суду показала, що разом з ОСОБА_2 22.09.2007 року прибирали приміщення офісу після його відкриття в кінці робочого дня. До туалету, де прибиралася ОСОБА_2, намагався зайти ОСОБА_4, який перебував в нетверезому стані. Після того, як вона намагалася зупинити його, він штовхнув її, від чого вона впала на підлогу та закричала. На крик вибігла з туалету ОСОБА_2, яку ОСОБА_4 також вдарив, від чого вона впала. У доньки після цього був синець під оком. ОСОБА_2 не наносила ніяких ударів потерпілому по справі.

Свідок ОСОБА_8, яка 22.09.2007 року займалася прибиранням інших приміщень офісу, бачила, як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7, від чого та впала на підлогу. На її крик вибігла з туалету ОСОБА_2, яку ОСОБА_4 також вдарив, від чого та теж впала. Вона намагалася стримати ОСОБА_4 , який перебував в нетверезому стані, та намагався вдарити і її. Проте, на допомогу прийшов ОСОБА_10 . Бачила після цього у ОСОБА_2 синець під оком. В її присутності потерпілому ніхто ніяких ударів не наносив.

Свідок ОСОБА_10, колишній чоловік підсудної, показав, що він перебував ввечері 22.09.2007 року в приміщенні офісу, коли почув гамір, та вийшовши, побачив як ОСОБА_4 ударив ОСОБА_2, після чого та впала на підлогу і лежала без руху. ОСОБА_8 утримувала за руки ОСОБА_4., який був у нетверезому стані. Він став стримувати ОСОБА_4., взявши його в „захват. Згодом до них підійшов ОСОБА_11 Бачив у ОСОБА_2 синець під оком . В приміщенні райвідділу їй стало погано, тому викликали швидку допомогу. У ОСОБА_4 в травмпункті бачив розбиту брову, проте, хто і коли завдав тілесні ушкодження ОСОБА_4 йому невідомо.

Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали суду, що не бачили , щоб у їх присутності хтось з присутніх наносив удари ОСОБА_4, зі слів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ОСОБА_12 було відомо, що ОСОБА_4 перебував у нетверезому стані. ОСОБА_11 бачив синіючі місця на лобі потерпілого, проте хто і коли вдарив його, йому невідомо.

Відповідно матеріалам справи ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем проживання, ніколи не порушувала громадський порядок, не помічена у вживанні спиртного чи наркотичних засобів чи в підтриманні звязків з підозрілими особами. Раніше ніколи не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні, як вбачається з протоколу судового засідання, потерпілий ОСОБА_4 давав непослідовні показання, стверджував, що його побила ОСОБА_2, а також, що 22.09.2007 року в приміщенні офісу „ його побили дві жінки та чоловік (а.с.49). Змальовуючи обставини справи під час своїх показань в судовому засіданні, показав, що „взявшись за ручку туалету, в цей момент йому був нанесений удар рукою з ключами в висок (а.с.49) Проте, чия це була рука, він не показує, також вказує, що на нього „кинулися з усіх сторін . Підтвердив, що була викликана охорона офісу.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вони спростовують показання потерпілого по справі про завдання йому тілесних ушкоджень, зафіксованих в акті судово-медичного освідчення №1899 ,саме ОСОБА_2 та виправдав підсудну ОСОБА_2 за недоведенністю її участі у вчиненні злочину.

Що стосується доводів апелянта щодо безпідставної відмови суду в задоволенні клопотання про призначення по справі судово-медичної експертизи, яка на думку адвоката могла би стати додатковим доказом вини підсудної ОСОБА_9 у завданні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4, то вони не заслуговують на увагу.

При подачі до суду скарги про порушення кримінальної справи ОСОБА_4 був наданий акт №1899 від 24.09.2007 року, відповідно висновку судово-медичного експерта СМЄ Херсонської області у нього були встановлені струс головного мозку, крововиливи та садни обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Відповідно до ст. 76 КПК України для встановлення тяжкості й характеру тілесних ушкоджень, а також зясування їх заподіяння обовязково має бути призначено судово-медичну експертизу.

Відповідно до п.16 постанови ПВСУ №8 від 30 травня 1997 року із змінами у справах про злочини, передбачені ст. 125,126 КК України, суд може не призначити судово-медичну експертизу, а обмежитись дослідженням акта судово-медичного обстеження, якщо викладені в ньому дані не заперечуються учасниками судового розгляду та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Висновок судово-медичного експерта СМЄ Херсонської області про встановлення у потерпілого ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя ні потерпілим ОСОБА_4 , ні його представником адвокатом ОСОБА_5, ні підсудною ОСОБА_2 чи її захисником адвокатом ОСОБА_3 не заперечувався. Дані, які б ставили під сумнів цей висновок судово-медичного експерта СМЕ, суду учасниками процесу не надавалися та судом не добуто.

За таких обставин колегія суддів вважає , що необхідності призначати судово-медичну експертизу у суду першої інстанції не було підстав, тому апеляційні доводи адвоката ОСОБА_5 в цій частині не заслуговують на увагу.

Доводи апелянта що суд не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_11 про те, що він бачив, як ОСОБА_2 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4, не відповідають показанням вказаного свідка , викладеним у вироку суду та зафіксованим в протоколі судового засідання, відповідно яким він не бачив хто саме побив ОСОБА_4, тому колегія суддів їх не приймає до уваги.

Не заслуговують на увагу і доводи, викладені в апеляції представника потерпілого щодо безпідставної відмови в задоволенні клопотання в допиті свідка ОСОБА_6 . Як вбачається з протоколу судового засідання, адвокат ОСОБА_5 дійсно заявляв в судовому засіданні клопотання про допит свідка, проте ні його прізвища, ні адреси не вказував, зважаючи на вказані обставини, та врахувавши, що цей свідок не був очевидцем подій 22.09.2007 року, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні цього клопотання .

В судовому засіданні суд детально допитав підсудну, потерпілого, свідків як всіх очевидців події 22.09.2007 року, так і інших, дослідив надані письмові докази, проаналізував всі докази по справі , дав їм оцінку, в тому числі і показанням потерпілого, спростувавши їх, та обґрунтовано виправдав підсудну за недоведенностю її участі у вчиненні злочину. Тому доводи апелянта щодо неповноти, однобічності, необєктивності судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, на увагу не заслуговують.

Підстав для скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного апеляція представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись 365,366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення .

Виправдувальний вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 13 жовтня 2010 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Головуючий:

Судді: