Справа № 461/7287/15-к
В И Р О К
Іменем України
11.11.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001733 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, який народився у м. Львові, зі слів працює реалізатором, неодружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26 травня 2015 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Дорошенка у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення, таємно викрав зі вхідних дверей під`їздів будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 металеві платини, що належать Львівському комунальному підприємству «Цитадель-Центр», загальною вартістю 424 грн. ОСОБА_4 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції на вул. Дорошенка, біля буд. № 47.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які відповідають обвинувальному акту.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_4 просив суд не допитувати представника потерпілого, свідків, не досліджувати матеріали справи, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення на обліку в психіатричній лікарні і наркологічному диспансері не знаходився, за місцем проживання характеризується посередньо.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного в силу ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальним законом віднесений до злочинів середньої тяжкості проти власності.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що покарання має бути призначене в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у вигляді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений не був. Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати по справі - вартість проведеної товарознавчої експертизи № 9/270 від 10 червня 2015 року в сумі 122,76 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати по справі - вартість проведеної НДЕКЦ ГУМВС України у Львівській області товарознавчої експертизи № 9/270 від 10 червня 2015 року в сумі 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп.

Речові докази: металеві пластини передати ЛКП «Цитадель-Центр» за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1