В И Р О К
Іменем України
31.12.2015 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2
із участю : - прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Вінниця, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2014 року за ч.1 ст.309, ст.75 КК України на три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.186 КК України,
УСТАНОВИВ :
Біля 02 години 50 хвилин 01.08.2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи на привокзальній площі залізничного вокзалу станції Жмеринка, що в м.Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підойшов до розташованого на привокзальній площі залізничного вокзалу станції Жмеринка торгівельного кіоску, та, скориставшись тим, що продавець кіоску ОСОБА_6 знаходиться на вулиці поруч кіоска, в присутності останньої через незачинене вікно для відпуску товарів верхньою частиною свого тулубу проник всередину приміщення вказаного кіоску, звідки відкрито викрав гроші в сумі 200 гривень, що належать власнику даного кіоску приватному підприємцю ОСОБА_7 , заволодівши якими, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватими себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Вказав, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених вище.
Пояснив, що близько 3 годин ночі 01.08.2014 року він проходив по привокзальній площі залізничного вокзалу ст.Жмеринка, коли побачив гроші всередині торгівельного кіоску, у якому було відчинено вікно для продажу товару та у приміщенні не було продавця. Вирішивши їх викрасти, обвинувачений через вказане відчинене вікно з вулиці дотягнувся своєю рукою до грошей в сумі 200 грн. всередині кіоску та витяг їх назовні, і в цей момент його за футболку, що була на ньому, вхопила продавець, яка виявляється перебувала неподалік, однак він вирвався, продовжуючи тримати в руці вказану суму викрадених коштів, а його футболка роздерлася та залишилась у продавця. Після цього він одразу ж витратив викрадені кошти на власні потреби, придбавши цигарки та мінеральну воду, залишившись перебувати на залізничному вокзалі ст.Жмеринка, де його за кілька годин потому затримали працівники міліції, яким про викрадення коштів повідомила продавець кіоску.
У вчиненому щиро розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі, зауваживши про добровільне відшкодування ним потерпілому завданої шкоди.
Також спільно із захисником просили врахувати обставини надання обвинуваченим допомоги матері у здійсненні постійного догляду за його бабкою, яка є інвалідом дитинства першої групи, а також його допомоги хворій сестрі, яка має малолітню дитину.
Потерпілий ОСОБА_7 належно повідомлений судом про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, подавши напередодні до суду письмову заяву щодо проведення судового провадження без його участі. Одночасно зазначив, що завдана викраденням у нього грошових коштів в сумі 200 грн. шкода обвинуваченим ОСОБА_4 йому повністю відшкодована, претензій майнового та немайнового характеру до останнього він не має. Зауважив також, що повністю йому пробачив, прийнявши його вибачення, та просив не призначати ОСОБА_4 покарання, пов`язане із позбавленням волі, вважаючи, що обвинувачений став на шлях виправлення.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Стороною захисту заявлено, що кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано заперечень проти вказаного порядку дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими, є тяжким злочином, разом з тим не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад; згідно висновку призначеної в межах даного судового розгляду стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 16.11.2015 року №166 (а.с.п.103-108) передбачених законом підстав неосудності чи обмеженої осудності ОСОБА_4 або потреби застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не встановлено; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно вчинили відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.186 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення грабежу, поєднаного з проникненням у інше приміщення чи сховище.
При цьому суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку щодо вчинення ним грабежу, поєднаного з проникненням у житло, оскільки вона не охоплюється обсягом пред`явленого обвинувачення за викладом фактичних обставин кримінального правопорушення та не знайшла підтвердження в ході судового розгляду щодо належності вказаного торгівельного кіоску до жилих приміщень.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість за умисний злочин, він ніде офіційно не працює, існуючи за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітної особи, на обліку у лікарів психіатрів не перебував, перебуваючи на обліку у наркологічному кабінеті Жмеринської центральної районної лікарні; проте, за місцем проживання характеризується позитивно та спільно із матір`ю здійснює догляд за своєю бабкою, яка є інвалідом першої групи з дитинства, обставини чого підтверджуються представленою в судовому засіданні довідкою Коростівецької сільської ради від 08.12.2015 року №894.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно здійснив відшкодування у повному обсязі завданого збитку потерпілому, повідомлені суду самим потерпілим обставини щодо пробачення ним обвинуваченому та фактичне примирення із ним, а також доволі незначний розмір суми викрадених коштів слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги думку потерпілого, суд, зокрема, враховуючи вказані відомості, які позитивно характеризують обвинуваченого упродовж тривалого часу, а також з урахуванням обставин, які пом`якшуть відповідальність та у наведеній сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість відповідно до положень ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.186 КК України, із його визначенням у виді штрафу, натомість не вбачаючи в даному конкретному випадку можливості застосування до обвинуваченого вимог ст. 69-1,75 КК України.
Речові докази, а саме: футболка, що була у використанні та пластикова пляшка, що зберігаються у Жмеринському ВП ГУНП України у Вінницькій області, за наслідком незаявлення обвинуваченим про їх повернення йому, підлягають знищенню; дактилокарту та паперовий конверт із слідами пальця руки слід залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 343,98 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим і призначити йому покарання за ч.3 ст.186, ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Речові докази: футболку сірого кольору, що була у використанні, та пляшку з полімерного матеріалу з написом "Караван Артезіанська 1,5 л.", які зберігаються у камері зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити (а.к.п.77); дактилокарту на прізвище ОСОБА_4 та паперовий конверт із вмістом сліда пальця руки ОСОБА_4 залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження №0000140 (а.к.п.76).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 343 (триста сорок три) гривні 98 копійок (а.к.п.72).
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити без змін особисте зобов`язання.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.06.2014 року відносно ОСОБА_4 виконувати окремо.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1