Справа № 296/8406/15-к
Вирок
Іменем України
22 вересня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

провівши у залі суду в м. Житомирі відкрите підготовче судове засідання по кримінальному провадженню по якому обвинувачується ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Житомира, українка, громадянка України, освіта середня, не заміжня, має на утриманні одну малолітню дитину, не судима, проживаюча у АДРЕСА_1 , не працююча,

за ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебувала на території речового ринку «Рада», що по вул. Б. Тена, 5 в м. Житомирі, біля торгового кіоску № 531, де помітила раніше невідому їй ОСОБА_5 , яка зачиняючи торговий кіоск № 530, поклала свою власну жіночу сумку на стілець біля кіоску № 531 залишивши її без нагляду. У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме шкіряної жіночої сумки синього кольору, вартістю 900 грн., яка належить ОСОБА_5 у якій знаходились її особисті речі, а саме: мобільний телефон «LG GX 200» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 на дві сім картки, вартістю 500 гривень, у якому знаходились дві сім картки операторів мобільного зв`язку - «Лайф» № НОМЕР_3 , «Київстар» № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності не представляють; гаманець із шкірозамінника червоного кольору, вартістю 100 грн., у якому знаходились гроші в сумі 400 гривень, купюрами номіналом по 200, 50, 20, 10, 5, 2 грн.; чохол з під окулярів чорного кольору «Версаче» порожній, який матеріальної цінності не представляє;банківська пластикова картка «Банк Фінансова Ініціатива» із пін - кодом, які матеріальної цінності не представляють;косметичка з білого кольору із синіми вставками у якій знаходились дві помади, два блиски для губ, пудра, три люстерця, які матеріальної цінності не представляють;10 дисконтних пластикових карток на знижки у різних магазинах та аптеках, які матеріальної цінності не представляють;дві паперові іконки, які матеріальної цінності не представляють;упаковка паперових гігієнічних серветок у розпечатаному стані, які матеріальної цінності не представляють.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у вказаному місці за вищезгаданих обставин, ОСОБА_4 впевнившись, що потерпіла ОСОБА_5 втратила увагу до своєї жіночої сумки, поряд не має сторонніх осіб та її дії ніким не помічені, керуючись корисливим мотивом, підійшла до стільця та узявши правою рукою жіночу сумку, яка належить ОСОБА_5 , утримуючи її при собі пішла з території ринку, залишивши місце вчинення злочину.

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи в дворі одного з будинків по вул. Хлібній, що у м. Житомирі дістала з сумки гроші в сумі 400 гривень та залишивши вказану сумку при собі, витратила гроші на власні потреби.

Цього ж дня, ОСОБА_4 розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні та з`явилася із зізнанням до Житомирського MB УМВС України в Житомирській області де добровільно надала викрадене майно, яке належить ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальної шкоди на суму 1900 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28.07.2015 року в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді 80 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст. ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, приходить до наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 28.07.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення обвинуваченій узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28.07.2015 року, укладену в м. Житомирі між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання 80 годин громадських робіт .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1