АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1872/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 309 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010966 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля, Сумської обл., громадянина України, непрацюючого, з професійно - технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України , -

встановила:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року на стадії підготовчого судового засідання ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження № 0010966 від 23.07.2015 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрито. Рішення суду мотивоване тим що, ОСОБА_8 добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності.

По справі вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що при звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності судом не з`ясовано та не досліджено чи дійсно останній страждав на наркоманію і потребував лікування від неї, чи дійсно звертався до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставив за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Прокурор в апеляції звертає увагу на систематичний характер вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість останнього.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, апеляції не подані.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він 22.07.2015 року о 15-00 год., незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб метадон, масою 0, 331г, без мети збуту. Його дії досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності звільняється особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Закриваючи, в підготовчому судовому засіданні справу і звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі цього закону, суд послався на те, що згідно довідки №2-01/888 від 15.09.2015 року він добровільно пройшов курс стаціонарного лікування від наркотичної залежності в Територіальному медичному об`єднанні «Психіатрія» в період з 20.08.2015 по 30.08.2015 року.

Проте, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України і закриття провадження по справі, неповно з`ясував ті обставини, які дають підстави для прийняття такого рішення, а тому припустився помилки.

Так, з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_8 перебуває під наркологічним диспансерно - динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клініці «Соціотерапія» з 11.01.2002 з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. ( а.с.34).

Згідно довідки Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 ( а.с.35) на обліку у лікаря- психіатра він не перебуває.

Як вбачається з довідки ТМО «Психіатрія», ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в ТМО «Психіатрія» у м. Києві з 20.08.2015 по 30.08.2015 у відділенні №28 з діагнозом: Порушення особистості та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни опіоїдів неускладнений. ( а.с.27)

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження міститься довідка з Центру Адиктології «Нове Життя» від 07.09.2015 року про те, що він з 26.08.2015 року станом на день видачі довідки знаходився в центрі реабілітації закритого типу за адресою : Броварський район, с. Погреби, вул. Постишева,12-а.

Згідно довідки ТМО «Психіатрія» від 15.09.2015 року ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в цьому закладі на день видачі довідки з 20.08.2015.

З огляду на ці довідки, ОСОБА_8 одночасно в період з 26.08.2015 по 07.09.2015 року знаходився в різних лікувальних закладах, при цьому в одному закладі на стаціонарному лікуванні, а в іншому в умовах закритого типу.

Проте, суд цим розбіжностям не дав будь-якої оцінки.

Наведене викликає сумнів в достовірності цих довідок.

Крім того, діагноз «наркоманія» в довідці про стаціонарне лікування відсутній. Згідно медичних довідок, ОСОБА_8 страждає на психічні розлади від наслідків вживання опіоїдів.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд прийняв передчасне рішення, оскільки за вказаних обставин, суд першої інстанції мав би призначити справу до судового розгляду для повного з`ясування підстав звільнення, тому дане рішення підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно у відповідності до ч. 4 ст. 309 КК України та рекомендацій, які містяться в п. 23 постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, крім цього підлягає перевірці дійсність виданих ОСОБА_8 довідок про проходження ним стаціонарного лікування та реабілітації, та в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 407,409,412,413, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0010966, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України з закриттям кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4