Справа № 366/2934/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/116/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 18.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000641 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушевка Білокалитвенського району Ростовської області (РФ), зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , гр-н Російської Федерації, освіта середня, не одружений, не працює, не судимий згідно п.7 ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням і призначено іспитовий строк 2 роки. На підставі ст.76 КК України покладено на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ та повідомляти органи КВІ про зміну постійного місця проживання, роботи.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 491грн. 04коп..

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 у середині вересня 2015 року, точна дата слідством і судом не встановлена, біля 23 години, перебуваючи на АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку з господарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 .. З цією метою, через неогороджену частину зі сторони колодязя, таємно проник на територію господарства. Далі, ОСОБА_7 підійшов до вхідних дверей будинку, пересвідчився, що вони зачинені і господаря в будинку немає, розбив віконне скло, та проник в приміщення будинку, звідки таємно викрав належні потерпілому речі: телевізор «Лджі» вартістю 1120грн., електропилу марки «Ребір» вартістю 2000грн., електрочайник вартістю 80грн. 33коп., килим вартістю 70грн.. Викрадене переніс до свого місця проживання. Після чого, повернувся до будинку потерпілого та продовжуючи реалізацію свого умислу таємно викрав: електроподовжувач на котушці довжиною 30м., вартістю 300грн., ДВД програвач «Лджі» вартістю 300грн., два електроподовжувачі довжиною 20м., вартістю 300грн., електропилу марки «Ребір РЗ-1» вартістю 300грн., чугунний радіатор опалення на п`ять секцій вартістю 200грн., всього на загальну суму 4670,33 грн.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, потерпілий в апеляційній скарзі просить вирок змінити, обравши ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі, без застосування ст.75, 76 КК України.
Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення вважає, що призначене ОСОБА_7 покаранняне відповідає тяжкості скоєного, обставинам справи та особі винного.

Посилається на те, що суд безпідставно зазначив щире каяття обвинуваченого та готовність відшкодувати шкоду, як пом`якшуючі обставини, оскільки ОСОБА_7 не відшкодував завданої шкоди, та на його думку, не щиро кається у вчиненому. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на вагітність співмешканки обвинуваченого, оскільки даний факт не підтверджується доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого, який просив його апеляційну скаргу задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу потерпілого відхилити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого, сторонами не оскаржується.

Вирок оскаржується потерпілим лише в частині призначеного покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому та готовність відшкодувати завдану шкоду та те, що його співмешканка є вагітною та орієнтовний термін пологів 19.11.2015 року (а.с.85-86). Суд також врахував те, що ОСОБА_7 не судимий, судимість погашена, відповідно до п.7 ст.89 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з викладеного, твердження потерпілого про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на вагітність співмешканки обвинуваченого, оскільки даний факт не підтверджується доказами, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції правомірно взяв до уваги факт вагітності співмешканки ОСОБА_7 оскільки це підтверджується обмінною картою ОСОБА_9 (а.с.85-86).
Суд першої інстанції звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, обґрунтовано врахував, що ОСОБА_7 відповідно до п.7 ст.89 КК України, раніше не судимий, щиро кається, готовий відшкодувати завдану шкоду.
З врахуванням наведеного, судом правомірно та в межах санкції статті інкримінованого злочину призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки та обґрунтовано звільнено його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75, 76 КК України.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання, за своїм видом та розміром відповідає тяжкості скоєного злочину, а подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Колегією суддів також враховується те, що потерпілий просить вирок змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшенню цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, згідно вимог ст.404 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу потерпілого необхідно залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___