Справа№751/8642/15-к
Провадження №1-кп/751/289/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
11.03.2015 року ОСОБА_4 засуджена вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт.
23.04.2015 року ОСОБА_4 ознайомлена з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, а також з наслідками ухилення від його відбування, попереджена про відповідальність за порушення громадського порядку та вчинення повторного злочину, складена підписка про ознайомлення з вимогами чинного законодавства, а також винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрації, встановлені дні реєстрації 1 та 3 вівторок кожного місяця. Засудженій ОСОБА_4 23.04.2015 року видане направлення до комунального підприємства «Новозаводське» ДОЖФ-3, що розташоване за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 15, для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт, згідно з направленням остання повинна була приступити до відбування покарання 24.04.2015 року.
23.04.2015 року засуджена ОСОБА_4 з`явилась до КП «Новозаводське», було видано наказ про виконання засудженою неоплачуваних громадських робіт, складений графік виходу на роботи на квітень 2015 року, згідно з яким остання повинна була відбувати покарання з 24.04.2015 року.
На підставі повідомлення від ДОЖФ-3, яке надійшло на адресу Чернігівського МВ КВІ 28.04.2015 року, було встановлено, що ОСОБА_4 до відбуття покарання не приступила.
Для з`ясування причин невиходу для відбуття громадських робіт, на адресу мешкання засудженої було направлено виклик до ЧМВ КВІ, за яким ОСОБА_4 не з`явилась, також до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області направлялось подання про здійснення приводу останньої 06.05.2015 року, але 05.05.2015 року ОСОБА_4 з`явилась до інспекції самостійно та надала письмове пояснення, на підставі якого встановлено, що засуджена не виходила для відбуття покарання 24.04.2015 року, 27.04.2015 року, 28.04.2015 року, 29.04.2015 року та 30.04.2015 року без поважних на те причин. За допущене порушення ОСОБА_4 05.05.2015 року було винесено застереження у виді письмового попередження, а також наголошено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт вона може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Згідно службової записки з КП «Новозаводське» ДОЖФ-3 від 06.05.2015 року, ОСОБА_4 приступила до відбуття покарання в цей же день, надано графік виходу для відбуття громадських робіт у травні 2015 року.
Але, незважаючи на винесене попередження, на підставі службової записки майстра ДОЖФ-3 ОСОБА_6 , засуджена ОСОБА_4 не вийшла для відбуття покарання 08.05.2015 року та 12.05.2015 року, про причини неявки не повідомила. 13.05.2015 року було здійснено акт контрольної перевірки за місцем роботи засудженої до громадських робіт, на підставі якого встановлено, що за місцем відбуття громадських робіт, згідно графіку, засуджена відсутня.
На адресу мешкання ОСОБА_4 двічі направлялись виклики для явки до Чернігівського МВ КВІ та надання пояснень з приводу невиходу для відбуття покарання.
19.05.2015 року засуджена з`явилась до інспекції і повідомила, що не виходила для відбуття громадських робіт 08.05.2015 року, 12.05.2015 року, 13.05.2015 року, 14.05.2015 року, 15.05.2015 року, 18.05.2015 року та 19.05.2015 року без поважних причин, за що їй було винесено друге застереження у виді письмового попередження, а також повідомлено про те, що матеріали справи будуть направлені до пркуратури м. Чернігова для вирішення питання про притягнення останньої до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Так ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи, що неявкою для відбуття громадських робіт ухиляється від призначеного покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, без будь-яких поважних причин, з моменту отримання направлення до КП «Новозаводське» ДОЖФ-3, ухилилась від відбування громадських робіт.
Станом на 08.10.2015 року, невідбута частина покарання у виді громадських робіт становить 144 години.
Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнала частково. Одночасно пояснила , що вона ознайомлена з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, нею відпрацьовано 16 годин, більше на роботу вона не виходила, станом на теперішній час не відпрацьовано 144 години. Пояснила, що вона не мала можливості відпрацювати години по вироку суду, оскільки працювала за гроші у людей , щоб вижити; також доглядала за співмешканцем, якого недавно визнано інвалідом, але підтверджуючі документи надати не може. Підтвердила, що вона не має бажання відбувати покарання у виді громадських робіт , просить суворо її не карати .
Крім визнання вини самою обвинуваченою, її вина підтверджується доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, але визнає і не оспорює їх достовірності сама обвинувачена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт строком 160 годин , призначеного вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2015 року.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної і обставини, що помякшують та обтяжують її відповідальність.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує : суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, що полягає у
порушенні нормальної діяльності органів кримінально- виконавчої системи; особу винної : немає постійного місця роботи та проживання , на протязі року чотири рази притягувалася до адміністративної відповідальності за правопорушення , що посягають на громадський порядок і громадську безпеку; відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини , що пом`якшують покарання : збіг особистих та сімейних обставин, відсутність постійної роботи, сім`ї, тому вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідним та достатнім покаранням для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде менш суворе покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: арешт .
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України , за сукупністю вироків та за правилами складання покарань, призначити покарання у виді арешту шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2015 року у виді громадських робіт 144 години, перевівши їх у більш суворий вид покарання 18 днів арешту.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальном провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 70-72, ч. 2 ст. 389 КК України, ст. ст. 2, 94, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити їй покарання у виді 3 місяців арешту.
На підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначено покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді 144 годин громадських робіт за попереднім вироком Ново заводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2015 року , перевівши їх у 18 днів арешту , і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 місяців 18 днів арешту.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області , через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1