Справа №636/4373/15-к
Провадження №1-кп/636/360/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
представника потерпілого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8
секретаря ОСОБА_9
розглянувши у судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження №0000750 від 08.08.2015 року, №0001137 від 27.08.2015 року та №0000203 від 13.02.2014 року за обвинувальними актами стосовно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого 27.11.2013 року Чугуївським міським судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, від відбуття покарання звільненого з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 та ст. 125 ч. 2 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пирятину, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Магдебург Німеччина, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 ; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чугуїва, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримання малолітню дитину, зареєстрованого та фактично мешкаючого в АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 та ст. 185 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
1. 25.05.2015 року близько 17 годині ОСОБА_5 разом з раніше знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 знаходилися біля будинку АДРЕСА_6 власті. Під час розмови у ОСОБА_6 раптово виник намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося на території буд. АДРЕСА_7 і належало ОСОБА_10 . У зв`язку з чим ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 таємно викрасти зазначене майно, на що останні дали добровільну згоду.

Після цього вказані особи, діючи узгоджено, за попередньою змовою, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою його подальшого збуту та обернення виручених грошових коштів на свою користь, впевнившись в тому, що вони діють таємно, подолавши перешкоду у виді паркану, проникли на територію будинку за адресою:

АДРЕСА_8 де, реалізуючи свій злочинний намір, таємно викрали лом чорного металу, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №290 від 11.06.2015 року, загальною вартістю 2 160 грн., після чого, обернувши викрадене майно на свою користь, з місця вчинення злочину зникли, чим завдали ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на вказану суму.

2. 27.08.2015 року, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_8 перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_9 і маючи умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону, який знаходився на одній із вітрин, з метою подальшого збуту та обернення вилучених грошових коштів на свою користь, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими, реалізуючи свій злочинний намір, таємно викрав з вітрини мобільний телефон марки «Nomi 181 i», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3808 від 04.09.2015 року 328 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
3. 12.02.2014 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у квартирі яка належить ОСОБА_12 і розташована за адресою: АДРЕСА_10 . В зазначеній квартирі між ОСОБА_5 та раніше знайомим ОСОБА_13 зненацька виникла сварка на побутовому підґрунті внаслідок раніше неприязних відносин. Під час сварки ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому три удари відкритою долонею правої руки в область обличчя. Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 вийшли до під`їзду, де між ними продовжився конфлікт під час якого ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_13 від яких останній упав спиною на підлогу. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, наносив удари кулаками обох рук в область обличчя і торсу потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, в кухні квартири ОСОБА_12 взяв зі столешниці кухонний ніж і наніс ОСОБА_13 два удари в область правого стегна.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_13 , останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №32-Ч/14 від 11.04.2014 року були спричинені легкі тілесні ушкодження: синці обличчя (4), колото-різані рани голови (1), на правому стегні (2); перелом кісток носу, які утворились від ударних впливів тупих твердих предметів, колоті різані рани від впливу предмету з колюче-ріжучими властивостями (вістря, лезо).
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні по першому епізоду визнали та підтвердили факти, викладені в обвинувальному акті.
Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за першим епізодом їх винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими судом доказами.
Так потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що за адресою: АДРЕСА_11 знаходиться ділянка, яку потерпілий використовує як дачу. Зазначена ділянка огорожена парканом, є металеві ворота. На ділянці ОСОБА_10 зберігає металеві вироби: аеродромні плити в кількості 7 штук, швелера в кількості 5 штук та труби, всього, загальною вагою 900 кг. 20.05.2015 року ОСОБА_10 приїздив на дачу і всі металеві вироби знаходилися на місці, а 05.06.2015 року він виявив, що їх викрали. В теперішній час викрадений лом чорного металу потерпілому повернуто, претензій матеріального та морального характеру він до обвинувачених не має.
Свідок ОСОБА_14 показав в суді, що обвинувачені влітку 2015 року принесли до нього приблизно 7-10 штук швелерів, вагою приблизно 500 кг та запропонували купити, свідок погодився та віддав їм гроші в сумі десь 1000 грн. а через деякий час прийшов ОСОБА_10 та повідомив, що зазначені швелера були в нього викрадені. Свідку повернули гроші, а він віддав швелера, все це відбувалося в присутності працівника міліції.
Протоколом огляду місця події від 08.06.2015 року, протоколами проведення слідчого експерименту від 27.08.2015 року підтверджується час, місце та спосіб скоєння кримінального правопорушення (а.к.п.8-9, 77-84, 89-96, 101-105, 113-117, т.1)
Відповідно до протоколу добровільної видачі від 09.06.2015 року, акту від 09.06.2015 року та протоколу огляду предметів від 09.06.2015 року - слідчим РВ ГУМВС України було вилучено у громадянина ОСОБА_14 металеві предмети, а саме: аеродромні плити у кількості 7 штук, швелера у кількості 7 штук, 4 металеві труби, загальною вагою 900 кг.,

огляд яких згідно протоколу огляду предметів відбувся 09.06.2015 року в приміщенні Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області (а.к.п.25-27 т.1).
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 11.06.2015 року №290 - ринкова вартість металобрухту вагою 900 кг., станом на 25.05.2015 року складає 2 160 грн. 00 коп. (а.к.п.34-35 т.1).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні по другому епізоду визнав та підтвердив факти, викладені в обвинувальному акті.
Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення по другому епізоду, його винуватість повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Від потерпілого ОСОБА_11 до суду надійшла заява в якій останній просив суд розглянути справу за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, міру покарання просив призначити на розсуд суду (а.к.п. 49,т.6).
Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без нього.

Протоколом огляду місця події від 27.08.2015 року та фототаблицею до нього, протоколом проведення слідчого експерименту від 22.09.2015 року та фото таблицею до нього підтверджується час, місце та спосіб скоєння кримінального правопорушення (а.к.п.7-9, 53-57, т.2).
Відповідно до протоколу добровільної видачі від 10.09.2015 року та протоколу огляду предмету від 10.09.2015 року - слідчим РВ ГУМВС України було вилучено у громадянина ОСОБА_15 мобільний телефон марки «Nomi 181 i» білого кольору на дві сім-карти, який він придбав у 2015 році на ринку у м. Чугуєві Харківської області у невідомого чоловіка (а.к.п.22-23 т.2).
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 04.09.2015 року №3808 - ринкова вартість мобільного телефону марки «Nomi 181 i», без урахування комплектуючих матеріалів, за умови, що на момент викрадення він знаходився у робочому, технічно справному стані, станом на 27.08.2015 року становить 328 грн. 33 коп. (а.к.п.31-32 т.2).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні по третьому епізоду визнав частково та показав, що дійсно 12.02.2014 року на квартирі ОСОБА_12 між ним та ОСОБА_13 відбувся конфлікт під час якого ОСОБА_5 спочатку рукою два рази вдарив потерпілого по обличчю, потім наніс йому декілька ударів кулаком по тулубу та обличчю. ОСОБА_5 був в стані алкогольного сп`яніння, але ударів ножем потерпілому не наносив. Крім того обвинувачений пояснив, що окрім нього ще й ОСОБА_12 та ОСОБА_16 били потерпілого ногами.
Незважаючи на те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за третім епізодом частково, його винуватість повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом доказами.
Так потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що 12.02.2015 року йому зателефонувала ОСОБА_12 з проханням прийти до неї додому. Потерпілий прийшовши до останньої побачив там обвинуваченого разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які розпивали спиртне. Обвинувачений запропонував потерпілому випити, а потім між ними відбувся конфлікт, внаслідок якого обвинувачений три рази рукою вдарив потерпілого по обличчю, потім вже в коридорі наніс удар кулаком правої руки в обличчя від якого ОСОБА_13 впав, а ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари кулаками по обличчю, тулубу, після чого ОСОБА_16 віттягнув потерпілого, до нього підійшла ОСОБА_12 та відвела його помити обличчя. Через деякий час, коли потерпілий помився ОСОБА_5 на кухні взяв кухонний ніж та наніс потерпілому один удар ножем віще коліна правої ноги та один удар в праве стегно. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_12 його не били, ОСОБА_12 надала йому першу допомогу та він пішов додому і вже з дому викликав швидку та знаходився в лікарні на лікуванні на денному стаціонарі.
Свідок ОСОБА_17 показала в суді, що 12.02.2014 року гостювала у ОСОБА_12 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , вони розпивали спиртне. Свідок багато випила та лягла спати, а наступного дня ОСОБА_12 розповіла їй, що приходив ОСОБА_13 . Між ним та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, під час якого обвинувачений вдарив потерпілого ножем по нозі. Також свідок бачила як ОСОБА_12 зранку прала доріжки та пояснила, що вони були в крові потерпілого. Крім того сам ОСОБА_5 розповів свідку, що дійсно «підрізав» в той вечір потерпілого.
Свідок ОСОБА_16 показав суді, що погано пам`ятає обставини, що відбулися на квартирі ОСОБА_12 , але бачив як ОСОБА_5 наніс один удар в обличчя потерпілого кулаком, а потім бачив як потерпілий сидав і в нього була поранена нога, ОСОБА_12 розповіла, що потапілого поранив ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила в суді, що 12.02.2015 року в неї дома були ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , вони розпивали спиртні напої. За проханням обвинуваченого свідок зателефонувала ОСОБА_13 та запропонувала прийти до неї додому. Після того як потерпілий прийшов, вони з ним випили та між ОСОБА_5 і ОСОБА_13 відбувся конфлікт з приводу грошей, під час конфлікту ОСОБА_5 вдарив потерпілого кулаком по обличчю, потім всі вийшли до коридору покурити, крім ОСОБА_17 , яка на той час вже спала. В коридорі ОСОБА_5 знову став бити потерпілого кулаками по обличчю, той впав, а обвинувачений сів на нього та бив по обличчю. Після цього всі зайшли до кухні та продовжили розпивати спиртне, а обвинувачений взяв ніж та наніс потерпілому ножем удар в ногу. Свідок зазначила, що ні вона, ні ОСОБА_16 . ОСОБА_13 не били. Наступного дня свідок дійсно вимушена була прибрати квартиру та прати доріжки, оскільки на них була кров потерпілого. Через деякий час її викликали до міліції та слідчий допитав її в якості свідка по вказаним обставинам. Під час допиту ОСОБА_12 повідомила слідчого, що ніж, яким ОСОБА_5 вдарив потерпілого належить їй та знаходиться в неї дома. Слідчий запропонував їй видати цей ніж, вона погодилася та під протокол добровільної видачі віддала ніж слідчому.
З показань свідка ОСОБА_18 , даних в суді слідує, що він будучи слідчим СВ Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області, проводив досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням. Так, при допиті в якості свідка ОСОБА_12 16.04.2014 року стало відомо, що ніж, яким ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження потерпілому знаходиться у ОСОБА_12 . Остання добровільно погодилася видати зазначений ніж, про що 16.04.2014 року був складений відповідний протокол. Проводити огляд місця події було недоцільно, на думку слідчого, оскільки після конфлікту вже сплило два місця та свідок повідомила, що після цього вимила підлогу, застібала доріжку та помила ніж. Постановою від 16.04.2014 року зазначений ніж був визнаний речовим доказом та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області.
Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_13 від 17.04.2014 року підтверджується місце, спосіб та час скоєння кримінального правопорушення (а.к.п.49-55, т.3).
Відповідно до протоколу добровільної видачі від 16.04.2014 року, протоколу огляду предмета від 16.04.2014 року та постанови про визнання речовим доказом від 16.04.2014 року - слідчим РВ ГУМВС України було вилучено у громадянки ОСОБА_12 кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, після чого було проведено огляд даного предмету та кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, довжиною 325 см, довжина рукоятки 132 см, довжина клинка 190 мм, товщина клинка 1 мм було визнано речовим доказом (а.к.п.29-33, т.3).
Згідно Висновку експерта №32-Ч/14 від 11.04.2014 року за результатами судово-медичної експертизи, ОСОБА_13 були спричинені: синці обличчя (4); колото-різані рани голови (1), на правому стегні (2); перелом кісток носу; які утворились: синці та перелом кісток носу від ударних впливів тупих твердих предметів; колоті різані рани від впливу предмету з колюче-ріжучими властивостями (вістря, лезо). Ймовірно, що вказані ушкодження утворились при обставинах і у строк, вказаний потерпілим 12.02.2014 року. За ступенем тяжкості: синці кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження (менше 6 днів), перелом кісток носу, рани кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але менше 21 дня) (а.к.п.46-47 т.3).
Згідно Висновку експерта №32-Ч/14 від 26.04.2014 року за результатами додаткової судово-медичної експертизи, ОСОБА_13 були спричинені наступні тілесні ушкодження: у правої та лівої очної області по синцю синьо-багряного кольору, овальної форми з нечіткими межами розміром 5.0х6.0 см. і 4.0х5.0 см.; аналогічний синець на спинці носу розміром 2.0х1.5 см.; в області підборіддя зліва розміром 4.5х5.0 см.; в області тім`я зліва, ушита двома швами лінійної форми з вертикальним длинником, покрита коричневою кіркою, яка розташована на рівні рани, розміром 3.0х0.1 см.; аналогічні дві рани на правому стегні у нижній треті: по зовнішній поверхні ушита двома швами з горизонтальним длинником, розміром 2.0х0.1 см. і по передній поверхні з горизонтальним длинником, ушита одним швом, розміром 1.5х0.1 см.; перелом кісток носу, які утворились: синці, перелом кісток носу від ударних впливів тупих твердих предметів, забита рана на голові від ударного впливу тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (можливо, руками, ногами); колото-різані рани на правому стегні від впливу предмету, який володіє колючо-ріжучими властивостями (вістря, лезо). Ушкодження могли утворитися при обставинах і по механізму, який вказано потерпілим на слідчому експерименті (а.к.п.57-58 т.3).
Відповідно до висновку експертизи холодної зброї за №118 від 19.05.2014 року - ніж, вилучений у ході добровільної видачі від 16.04.2014 року відноситься до ножів господарсько-побутового призначення й холодною зброєю не являється (а.к.п.62-64 т.3).
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 по першому епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . ОСОБА_8 по першому епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_8 по другому епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; дії ОСОБА_5 по третьому епізоду за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Суд не бачить підстав для іншої кваліфікації, оскільки вона повністю підтверджується зібраними доказами, не вірити яким у суду не має підстав.
Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що ударів ножем він потерпілому ОСОБА_13 не наносив, оскільки це спростовується поясненнями допитаних судом потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Надані докази вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 125 ч. 2 КК України об`єктивні і підтверджуються показаннями самих обвинувачених, протоколами огляду місця події, протоколами проведення слідчих експериментів, висновками експертиз, показаннями потерпілих та свідків, а тому, обвинувачений ОСОБА_5 повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 125 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України.
08.10.2015 року потерпілим ОСОБА_13 в рамках кримінального провадження було заявлено цивільний позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальні збитки у розмірі 1 765 грн. 23.11.2015 року ОСОБА_13 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду (а.с.73,164).
Згідно ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Оскільки діючим КПК України, а саме - ч. 3 ст. 129 КПК України передбачено лише три випадки залишення позову без розгляду, серед яких відсутній заява потерпілого, суд вважає за необхідне застосувати ст. 207 ЦПК України і на її підставі залишити вимоги потерпілого, викладені в цивільному позові без розгляду, застосування вказаної статті ЦПК України не суперечить в даному випадку засадам кримінального судочинства.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, а саме - посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання за ст. 185 ч. 3 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено, обставин, що пом`якшують покарання за ст. 125 ч. 2 КК України судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання за ст. 125 ч. 2 КК України є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкцій ст. ст. 185 ч. 3 та ст. 125 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 70 та 71 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, а саме - посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено, крім того судом враховується той факт, що на утриманні у обвинуваченого є малолітня дитини донька ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкцій ст. ст. 185 ч. 3 та ст. 185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, а саме - посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного, його особу, а саме - посередньо характеризуючи особу дані, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено, відповідно до вимог ст. 65 ч. 2 КК України, згідно якої особі, що скоїла злочин повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28.08.2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 27.10.2015 року, який потім було продовжено, відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 20.10.2015 року до 18.12.2015 року (а.с.87-88).
У зв`язку з призначенням обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України, суд вважає за необхідне продовжити дію обраного їм раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року.
Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 02.09.2015 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.10.2015 року із визначенням суми застави в розмірі 73080 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат), який потім було продовжено, відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 20.10.2015 року до 18.12.2015 року (а.с.87-88).
У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року із визначенням суми застави в розмірі 73080 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат).
Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне, речові докази: аеродромні плити у кількості 7 штук, швелера у кількості 7 штук, 4 металеві труби, загальною вагою 900 кг., що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 залишити в його розпорядженні; мобільний телефон марки «Nomi 181 i» білого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні; кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору повернути його власнику ОСОБА_12 .
Суд, керуючись ст. 368 КПК України вважає за необхідне стягнути:
- в рівних частках з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи від 11.06.2015 року за №290 184,14 грн. (а.к.п.36, т.1);
- з ОСОБА_8 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи №3808 від 04.09.2015 року 306 грн. 90 коп. (а.к.п.30, т.2);
- з ОСОБА_5 на користь держави за проведення експертизи холодної зброї №118 від 19.05.2014 року 737 грн. 01 коп. (а.к.п.65, т.3).
На підставі наведеного, керуючись ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винними ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їм покарання:
ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року.
ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року.
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року.
ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 125 КК України 2 роки обмеження волі.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання частково не відбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 27.11.2013 року у виді 1 року позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), але не більше, ніж на два місяці, тобто до 09.02.2016 року із визначенням суми застави в розмірі 73080 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат). Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 02.09.2015 року, з 15 години.
Речові докази: аеродромні плити у кількості 7 штук, швелера у кількості 7 штук, 4 металеві труби, загальною вагою 900 кг., що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 залишити в його розпорядженні; мобільний телефон марки «Nomi 181 i» білого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 залишити в його розпорядженні; кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору повернути його власнику ОСОБА_12 .
Позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду відповідно до вимог ст. 128 ч. 5 КПК України та ст. 207 ЦПК України, у зв`язку з подачею потерпілим відповідної заяви.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 11.06.2015 року за №290 184,14 грн.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3808 від 04.09.2015 року 306 грн. 90 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи холодної зброї №118 від 19.05.2014 року 737 грн. 01 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: