Справа №336/5998/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участі прокурора: ОСОБА_3 ;

захисника адвоката: ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 20.05.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, на цей час не працюючого, маючого вищу освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні, порушеному за ч. 1 ст. 368 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 20.05.2014 року, органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він, обіймаючи посаду заступника начальника цеху перевезення пошти Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі ЗД УДППЗ «Укрпошта» та відповідно ЦПП ЗД УДППЗ «Укрпошта», у цілому Підприємство), посадовою інструкцією наділений організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями в частині керівництва виробничо господарською діяльністю ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта», будучи службовою особою, діючи з корисливих мотивів, мав намір на отримання неправомірної вигоди.

Реалізуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи про порядок надання послуг стороннім організаціям та фізичним особам щодо надання послуг, пов`язаних із стоянкою автотранспорту на території ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта», 19.05.2014 року повідомив ОСОБА_6 , який звернувся на підприємство з метою отримання послуги стоянки свого особистого транспорту, а саме двох мікроавтобусів та двох напівпричепів, що згідно затверджених тарифів, вартість одного місця стоянки складає 320,00 грн. на місяць, але він може вирішити таким чином, що вартість одного місця стоянки буде складати 250,00 грн. на місяць, але гроші необхідно передати особисто йому готівкою, при цьому угода про надання послуг офіційно укладатися не буде.

У свою чергу ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 у силу займаної ним посади є службовою особою, побоюючись вчинення ним заходів, яки б могли спричинити негативні наслідки для нього, у вигляді неможливості користування послугами стоянки автотранспорту, погодився на умови ОСОБА_5 .

Таким чином, в якості неправомірної вигоди за можливість користуватися послугами стоянки ОСОБА_6 повинен був передавати ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. на місяць за 4 стояночних місця, з розрахунку 250,00 грн. на місяць за 1 стояночне місце.

02.06.2014 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір на отримання неправомірної вигоди, знаходячись у своєму робочому кабінеті, розташованому у приміщенні адміністративної будівлі ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Білогірська, 49, у Шевченківському районі м.Запоріжжя, за попередньою домовленістю одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. за надання останньому можливості безперешкодного розміщення транспортних засобів на території ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта» протягом червня 2014 року.

18.06.2014 року ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір на отримання неправомірної вигоди, знаходячись у своєму робочому кабінеті, розташованому у приміщенні адміністративної будівлі ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Білогірська, 49, у Шевченківському районі м.Запоріжжя, за попередньою домовленістю одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1300,00 грн. за надання останньому можливості безперешкодного розміщення транспортних засобів на території ЦПП Запорізької дирекції «Укрпошта» протягом липня 2014 року.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням службового становища.

Закріплена ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості є за своєю правовою природою забезпеченням доведеності вини, крім того, це правове положення, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав чинності.

Суть презумпції невинуватості полягає, зокрема, і у тому, що особа не може бути визнана винною, якщо існує припущення щодо її невинуватості, а засуджена може бути виключно за те, що скоїла, якщо її дії охоплюються Кримінальним законом.

Зазначений принцип закріплений і у ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і є правом на справедливий суд, який забезпечується правильною кваліфікацією кримінальних правопорушень, тобто застосуванням тієї правової норми, яка найбільш повно містить в собі ознаки вчиненого особою злочину.

При кваліфікації необхідно в діянні ОСОБА_5 встановити ті юридично значущі об`єктивні і суб`єктивні ознаки, що входять до складу конкретного вчиненого злочину. При цьому, склад утворює тільки вся сукупність передбачених законом ознак. Відсутність хоча б однієї з необхідних ознак свідчить про відсутність у діянні особи складу конкретного злочину.

На підставі вищезазначених приписів та керуючись правилами ч. 1 ст. 368 КПК України, вирішуючи питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , чи містить таке діяння склад кримінального правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, суд дійшов до висновку, що обвинувачення у визначеному обсязі об`єктивно не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, висновок суду ґрунтується на системному аналізі наданих сторонами та вивчених у судовому засіданні за правилами ст. 94 КПК України доказів та правовій кваліфікації діяння.

Так, допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому злочині не визнав, пояснив, що він дійсно працював у Запорізькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на посаді заступника начальника цеху перевезення пошти з 2012 року.

Підприємство надає платні послуги стороннім організаціям та населенню, серед іншого і послуги стоянки автомобілів, дирекцією Підприємства встановлені тарифи на послуги стоянки та затверджений план виконання на відповідний період.

У його обов`язки входила організація надання платних послуг стоянки автомобілів, а саме прийом заяв від замовників та збирання готівкових коштів. Кошти збиралися на протязі місяця у сейфі, після чого, інженер першої категорії ОСОБА_7 відносила їх у відділення пошти та перераховувала на рахунок Підприємства.

Чіткого порядку організації надання послуг, їх обліку, проведення касових операцій, як такого, на підприємстві не існувало, вищезазначений порядок сформувався до нього роками. Послуга, яка тривала місяць або менше оформлювалася у вигляді заяви замовника, триваліша послуга надавалася на підставі договору, чеки або квитанції не видавалися.

19.05.2014 року до нього звернувся ОСОБА_6 з метою надання послуги стоянки чотирьох автомобілів на місяць, при цьому ОСОБА_5 роз`яснив йому, що вартість послуги відкритої стоянки складає 250,00 грн. на місяць, а закритої - 350,00 грн.

02.06.2014 року ОСОБА_6 у кабінеті ОСОБА_5 написав чотири заяви на послугу відкритої стоянки, вартість такої послуги склала 1000,00 грн. ОСОБА_6 заплатив зазначену суму, яку ОСОБА_5 поклав до сейфу, де зберігаються усі кошти від платних послуг.

Далі ОСОБА_5 написав розпорядження механікам про додаткову стоянку стороннього транспорту, передав його на контрольно - пропускний пункт. ОСОБА_6 поставив автомобілі на стоянку, зауважень від нього не було.

16.06.2014 року ОСОБА_6 несподівано звернувся до ОСОБА_5 телефоном повторно та повідомив, що має намір оплатити послугу стоянки на наступний місяць липень, у зв`язку із виїздом на відпочинок.

18.06.2014 року ОСОБА_6 приїхав до ОСОБА_5 на роботу та попросив поставити на стоянку додатково ще один автомобіль, написав 5 заяв та заплатив 1300,00 грн., хоча вартість стоянки 5 автомобілів на місяць складала 1250,00 грн. У ОСОБА_5 не виявилося 50,00 грн. решти, та вони домовилися, що ОСОБА_5 віддасть решту пізніше, проте, через декілька хвилин він був затриманий працівниками міліції, при обшуку у нього були вилучені кошти, сплачені ОСОБА_6 та його особисті кошти.

ОСОБА_8 вважає, що його у його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, просить його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що, маючи намір поставити на стоянку автомобілі, які належать його знайомому, підшукав організацію, яка надає послуги стоянки за помірну ціну.

19.05.2014 року звернувся до автобази, яка належить Запорізькій дирекції ДП «Укрпошта» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Білогірська, 49, де начальник автобази рекомендував йому ОСОБА_5 , який у розмові повідомив йому, що офіційно послуга відкритої стоянки коштує 320,00 грн. за одне місце, але він може за меншу плату вирішити питання про постановку транспорту на стоянку неофіційно, без оформлення документів. ОСОБА_6 має особисто ОСОБА_5 сплатити по 250,00 грн. за чотири одиниці транспорту за місяць, а всього 1000,00 грн., а за п`ять місць - 1250,00 грн.

Отримавши таку пропозицію, ОСОБА_6 зробив висновок про те, що ОСОБА_5 не бажає офіційно, належним чином оформлювати документи та має намір присвоїти собі кошти від платної послуги, зашкодити інтересам підприємства, що його обурило і він у той же день звернувся у транспортну міліцію із заявою про злочин, який має намір вчинити ОСОБА_5 , з метою викрити його протиправну діяльність.

Власних коштів ОСОБА_6 ОСОБА_5 не передавав, усі гроші і 02.06.2014 року, і 19.06.2014 року, йому були видані працівниками міліції автомобілі із стоянки він забрав у день, коли проводилися оперативні заходи.

З наданих письмових доказів судом встановлено, що:

- згідно Положення про Запорізьку дирекцію Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» затвердженого Генеральним директором Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» 08.09.2006 року, Дирекція є філією Державного підприємства та не є юридичною особою. Місце знаходження Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта»: 69000, пр. Леніна, 133, м.Запоріжжя (т. 2, а.с. 11-16, 17);

- на праві повного господарського відання Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (юридична адреса 01001м.Київ, Шевченківський район, вул. Хрещатик, 22) знаходяться будівлі, розташовані на вул.Білогірській, 49 у м.Запоріжжя, де функціонує цех перевезення пошти Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», що вбачається з правовстановлюючих документів ТОВ «ЗМБТІ» (т. 1, а.с. 159, 160);

- Запорізька дирекція УДППЗ «Укрпошта» надає послуги поштового зв`язку та інші послуги, що випливає з п. 2.2.8. Положення про Запорізьку дирекцію Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі Запорізька дирекція УДППЗ «Укрпошта»), затвердженого Генеральним директором Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» 08.09.2006 року. (т. 2, а.с. 17);

- наказом головного Підприємства від 26.12.2012 року №1029 затверджено та введено в дію реєстр платних послуг УДППЗ «Укрпошта», порядок їх реєстрації, довідник кодів надходжень та видатків коштів, серед іншого і послуг стоянки автомобілів (код 4.08), (т. 2, а.с.25-28);

- Положенням про діяльність філії, їй делеговані повноваження розробляти та встановлювати тарифи на послуги відповідно до затвердженого Порядку (п. 2.3.14 Положення), (т. 2, а.с.29, 30);

- цех перевезення пошти Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» функціонує на підставі Положення, затвердженого директором 26.11.2012 року (т. 2, а.с.17);

- розпорядженням директора ЗД УППЗ «Укрпошта» затверджені тарифи на послуги, зокрема і стоянки автомобілів відкритої стоянки 250,00 грн. на місяць з ПДВ, закритої стоянки 350,00 грн. з ПДВ, зазначені тарифи обчислюються за стоянку на місяць та більше, за стоянку менше місяця застосовується тариф, який розраховується згідно додатку 1 і буде складати 320,00 грн. (т. 1, а.с.171, 172);

- розпорядженням заступника директора ЗД УДППЗ «Укрпошта» затверджено план виручки за платні послуги для ЦПП, згідно плану за травень необхідно було зібрати 2700,00 грн., за червень - 2600,00 грн. (т. 1, а.с. 165, 166, 167, 168, 169, 170).

З цього блоку доказів суд зробив лише висновок про те, що кошти, отримані від надання платних послуг, мають бути зараховані виключно до бюджету Підприємства.

Також суд дійшов висновку про те, що платна послуга безпосередньо пов`язана з експлуатацією майна та людських ресурсів Підприємства, яке передбачило у тарифі усі власні витрати. З цього є очевидним, що будь-яка інша особа не має право надавати послугу та бути від неї вигодонабувачем, у тому числі й ОСОБА_5 .

Натомість, встановлено, що орган досудового розслідування прийшов до хибного висновку про те, що ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 занижену вартість послуги. Так, вартість стояночного місця на відкритій стоянці за місяць та більше складає 250,00 грн., а не 320,00 грн, як зазначено у обвинувальному акті, оскільки у Розпорядженні затверджено, що тариф складає 320,00 грн. лише за умови тривалості послуги менше місяця, що не допускає інших тлумачень (т. 1, а.с. 171, 172).

Про порядок надання послуг, який діяв у цеху перевезення пошти, суд зробив висновок також й з показань свідків:

- так, свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює у Запорізькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на посаді головного бухгалтера. Підприємство за законних підставах надає додаткові платні послуги юридичним та фізичним особам: послуги медичного огляду водіїв, мийки автомобілів, охоронюваної стоянки автотранспорту закритої та відкритої відповідно, технічного огляду автотранспорту.
Вартість послуг затверджена Дирекцією Підприємства, встановлені відповідні тарифи. План надання послуг та тарифи встановлюються окремими документами та доводяться до відому відповідальних осіб структурних підрозділів.
Гроші за послуги збираються протягом місяця та сплачуються один раз на місяць, як загальна поштова послуга через відділення пошти, джерела надходжень не відокремлюються, за результатами діяльності відповідальною особою складається звіт.
Укладати договори та збирати заяви має начальник цеху, окремих касових операцій не проводилося, кошти зараховувалися у відділенні пошти, оскільки касових апаратів, які б передавали інформацію у податкову у ЦПП не було, усі звіти за період роботи ОСОБА_5 сходилися, недостач не було;
- свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що працює у Запорізькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на посаді інженера першої категорії цеха перевезення пошти, порядок роботи їй довели у усній формі, та доручили перераховувати гроші від платних послуг.

Вона наприкінці місяця збирала заяви та гроші згідно заяв, підраховувала їх, складала звіт, квитанції видавалися рідко, тільки на вимогу клієнта. Звіти у неї сходилися, у тому числі, й за червень та липень 2014 року;

- свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працював у ЦПП ЗД УППЗ «Укрпошта» на посаді начальника цеху. На підприємстві склався такий порядок надання платних послуг: він та за його дорученням ОСОБА_5 обговорювали з клієнтом цінову політику, клієнт писав заяву розробленої форми, обирав паркувальне місце, гроші передавалися готівкою ОСОБА_5 , він гроші разом із заявами зберігав у сейфі протягом місяця, а наприкінці місяця передавав інженеру ОСОБА_10 , яка їх рахувала, вносила у звіт та відвозила на пошту.

За наслідками також складалася доповідна записка та довідка.

На послугу строком більше місяця укладався договір, а у інших випадках відбиралася заява, гроші зберігалися у сейфі, ключ від сейфу лежав у доступному місці на шафі.

Слід зауважити, що ОСОБА_11 пояснив, що складав відповідні облікові документи за червень та липень 2014 року на підставі усієї інформації, сигналів про несанкціоновані автомобілі на стоянці не отримував;

- свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює на посаді контролера АТК, у його обов`язки входив контроль за в`їздом виїздом транспорту. Клієнт ставив машину згідно заяви, без розпорядження начальника транспорт не пускали, порядок збирання коштів йому не відомий;

- свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює на посаді контролера, у його обов`язки входить контроль за в`їздом виїздом транспорту на територію цеха. Клієнт пише заяву, начальник дає розпорядження пропускати машину, відповідність кількості автомобілів заявам та розпорядженням контролює служба безпеки головного підприємства, яка фотографує автомобілі та звіряє дані на КПП.

З пояснень свідків та описаних письмових доказів, вбачається, що порядок надання послуг був таким: публічна пропозиція - укладання цивільно правового договору, певні ознаки якого має і заява - отримання готівки в розрахунку: вартість стояночного місця згідно тарифу Х термін послуги Х кількість одиниці транспорту.

Кошти передавалися з рук в руки, від клієнта відповідальній особі, кошти акумулювалися у певному місці до якого має доступ невизначене коло осіб на протязі приблизно місяця, перераховувалися у співвідношенні до кількості цивільно правових договорів, спільним платежем у відділенні поштового зв`язку вносилися на рахунок Підприємства, у підсумку складався певний звіт, довідки та доповідні записки, при цьому окремих касових операцій не проводилося, чеків клієнтам не видавалося через тимчасову відсутність касового апарату.

Зазначений порядок не у повному обсязі відповідає змісту Правил зберігання транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115, зокрема, у частині обов`язкової видачі чеків.

Проте, порушення Правил зберігання транспортних засобів на Підприємстві у рамках цього кримінального провадження не охоплюється Кримінальним Законом і не пов`язано із діями ОСОБА_5 .

Усі свідки, кожен окремо пояснили, що не обізнані щодо обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину.

Покази свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що працює на посаді водія, а про порядок надання послуг не обізнаний, обставини справи йому не відомі, на думку суду, не мають відношення до предмету доказування.
Щодо діяльності ОСОБА_5 з письмових доказів встановлено: ОСОБА_5 прийнято на посаду заступника начальника ЦПП ЗД УДППЗ «Укрпошта» наказом №2094 від 19.11.2012 року (т. 2, а.с.32).

Згідно Посадової інструкції заступника начальника цеху перевезення пошти ЗД УДППЗ «Укрпошта» він є службовою особою, яка наділена певними організаційно розпорядчими та адміністративно господарськими функціями в частині керівництва виробничо господарською діяльністю, зокрема, згідно п..2.38 Інструкції, він у межах своєї компетенції має своєчасно готувати первинні документи, забезпечувати достовірність наведених у них даних та вчасно передавати їх до бухгалтерії для відображення у бухгалтерському обліку (т. 2, а.с.39-44).

З пояснень свідка ОСОБА_9 встановлено. що, зазвичай, надання платних послуг мав здійснювати та контролювати начальник цеху ОСОБА_11 , що кореспондується з його посадовими обов`язками, закріпленими Посадовою інструкцією (т. 2 а.с.33-38). ОСОБА_11 у свою чергу доручив ОСОБА_5 відбирання заяв та збирання готівки.

З акту прийому передачі від 15.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_15 передав ОСОБА_6 у тимчасове користування транспортні засоби: сідельний тягач «Renault PREMIUM», державний номер НОМЕР_1 ; напівпричіп «VANHOL», державний номер НОМЕР_2 ; мікроавтобус вантажний «Ford Transit», державний номер НОМЕР_3 ; сідельний тягач «Mercedes Benz», державний номер НОМЕР_4 ; напівпричіп, державний номер НОМЕР_5 .

З акту прийму передачі від 03.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_16 передав ОСОБА_6 у тимчасове користування сідельний тягач МАЗ, державний номер НОМЕР_6 ; напівпричіп, державний номер НОМЕР_7 ( т. 2, а.с. 73, 74).

Тобто ОСОБА_6 мав у своєму оперативному розпорядженні 5 (п`ять) одиниць автотранспорту, які ставив на стоянку у період з 02.06.2014 року по 18.06.2014 року.

Під час обшуку у службовому приміщенні ЦПП по вул. Білогірській,49, згідно даних протоколу, вилучені наступні документи: заяви ОСОБА_6 від 02.06.2014 року про надання місця відкритої стоянки напівпричепа НОМЕР_2 ; напівпричепа НОМЕР_5 ; автомобіля «Форд-транзит» НОМЕР_3 ; автомобіля «Рено Преміум» НОМЕР_8 ; заяви ОСОБА_6 від липня 2014 року про надання місця відкритої стоянки автомобілів «МАЗ» НОМЕР_6 ; «Форд-транзит» НОМЕР_3 ; автомобіля «Рено Преміум» НОМЕР_8 ; напівпричепа НОМЕР_5 ; «МАЗ» 5397 ЗПТ; лист формату А-4 з рукописним текстом «розпорядження», виконане ОСОБА_5 , затверджене начальником ЦПП ОСОБА_11 на стоянку автомобілів «Форд-транзит» НОМЕР_3 , «Рено Преміум» НОМЕР_8 , напівпричепа НОМЕР_5 , напівпричепа НОМЕР_2 ; довіреність на ім`я ОСОБА_17 від 18.04.2014 року, видана директором УДППЗ ОСОБА_18 ; список сторонніх автомобілів, яким дозволено в`їзд на територію ЦПП (2 од.); тарифи на надання послуг, введені з 01.08.2013 року, з додатком №1 на 2 арк.; копія торгового патенту №494756 від 24.03.2011 року, 49 заяв від громадян на надання послуг; журнал обліку нарад заказів по авто послугам розпочатий 03.01.2010 року на 73 арк.; план ЦПП на 1 квартал 2014 року (2 од.); план ЦПП на 1- 4 квартали 2013 року, в кабінеті касира вилучено папку синього кольору з написом «побутові послуги» на 123 арк. (т. 1, а.с. 161-164).

Прокурором у судовому засіданні на доказ вини ОСОБА_5 в інкримінованому йому правопорушенні з усього вилученого під час обшуку надано лише: заяви ОСОБА_6 від 02.06.2014 року про надання місця відкритої стоянки напівпричепа НОМЕР_2 ; напівпричепа АР 1914 ХТ; автомобіля «Форд-транзит» НОМЕР_3 ; автомобіля «Рено Преміум» НОМЕР_8 ; заяви ОСОБА_6 від липня 2014 року про надання місця відкритої стоянки автомобілів «МАЗ» НОМЕР_6 ; «Форд-транзит» НОМЕР_3 ; автомобіля «Рено Преміум» НОМЕР_8 ; напівпричепа НОМЕР_5 ; «МАЗ» 5397 ЗПТ; лист формату А-4 з рукописним текстом «розпорядження», виконане ОСОБА_5 затверджене начальником ЦПП ОСОБА_11 на стоянку автомобілів «Форд-транзит» НОМЕР_3 , «Рено Преміум» НОМЕР_8 , напівпричепа НОМЕР_5 , напівпричепа НОМЕР_2 ; довіреність на ім`я ОСОБА_17 від 18.04.2014 року видана директором УДППЗ ОСОБА_18 ; список сторонніх автомобілів, яким дозволено в`їзд на територію ЦПП (2 од.); тарифи на надання послуг введені з 01.08.2013 року, з додатком №1 на 2 арк.; копія торгового патенту №494756 від 24.03.2011 року, 49 заяв від громадян на надання послуг, план ЦПП на 1 квартал 2014 року (2 од.); план ЦПП на 1- 4 квартали 2013 року.

Даючи оцінку цим письмовим доказам, а саме: заявам сторонніх осіб про надання послуг стоянки на автомобілів у загальній кількості 48 шт. (т. 1, а.с. 178 225); договорам (чернетки) від 02.06.2014 року з ОСОБА_19 на стоянку чотирьох автомобілів у двох примірниках, які не підписані сторонами і не є неукладеними, (т. 1, а.с.229, 230), суд приходить до висновку, що зазначені документі та дані, які у них містяться, не мають доказового значення для провадження, яке розглядається, а лише підтверджують висновок про те, що у ЦПП короткострокова послуга стоянки зазвичай оформлювалася простою заявою, яка має певні ознаки цивільно правового договору.

Заяви написані від імені ОСОБА_6 на ім`я першого заступника ЗД УДППЗ «Укрпошта» на стоянку за червень 2014 року автомобілів: напівпричепу НОМЕР_2 , напівпричепу НОМЕР_5 , Форд Транзит НОМЕР_3 , Рено Преміум НОМЕР_8 , які вилучені під час обшуку у службовому приміщенні на робочому столі ОСОБА_5 , та аналогічні заяви за липень 2014 року на стоянку автомобілів: напівпричепу НОМЕР_2 , напівпричепу НОМЕР_5 , Форд Транзит НОМЕР_3 , Рено Преміум НОМЕР_8 , МАЗ НОМЕР_6 , які також вилучені під час обшуку у службовому приміщенні на робочому столі ОСОБА_5 , за ствердженнями ОСОБА_6 дійсно написані ним 02.06.2014 року та, відповідно, 18.06.2014 року. Інформація, яка у них міститься. не суперечить звичаєвому порядку, який склався на ЦПП у цій частині а також підтверджує, що ОСОБА_6 заявив та отримав послугу у заявленому обсязі (т. 2, а.с. 77-84).

Списки сторонніх автомобілів, яким дозволений в`їзд на територію ЦПП у кількості 2 одиниць, складені начальником ЦПП ОСОБА_11 , також не є доказами винуватості ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині, оскільки невідомо, про що вони свідчать, не зазначено періоду, відсутні дані про автомобілі, поставлені ОСОБА_6 тощо. Фактично це документ внутрішнього документообігу, тотожним документом за правовим навантаженням є довіреність, видана ОСОБА_5 директором ЗД УДППЗ «Укрпошта» на представництво інтересів Підприємства в усіх органах щодо реєстрації автотранспорту. Також, такою, що не має відношення до справи, є інформація, яка міститься у довідці ДАІ про реєстрацію транспортних засобів, належних ОСОБА_20 (т. 1, а.с 226, 227, 232, 233, 234).

Згідно розпорядження ОСОБА_5 , затвердженого начальником ЦПП ОСОБА_11 , надано дозвіл на надання місця тимчасової стоянки автомобілів, які просив поставити на стоянку саме ОСОБА_6 у червні 2014 року, тобто послуга організована у відповідності до порядку (т. 2, а.с. 76).

З квитанцій про зарахування на рахунок ДП «Укрпошта» вбачається, що 24 та 26 червня зараховано 3300,00 грн., які отримані від платних послуг, про що свідчить довідка та пояснювальна записка, складена начальником цеху ОСОБА_11 відповідно до розрахунків на заявах ОСОБА_6 за червень (т. 1, а.с. 21-23, 25, 26).

Встановлено, що органм досудового розслідування з метою документування дій ОСОБА_5 організовані оперативні заходи передача йому коштів, які є заздалегідь ідентифікованими засобами відповідно 02.06.2014 року та 18.06.2014 року, що підтверджується:

- даними видаткового ордеру №000035 від 26.05.2014 року підтверджується, що для проведення оперативних заходів видано 4500,00 грн., без втрати таких (т.2, а.с. 51);

- даними протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 02.06.2014 року підтверджується, що для документування правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були видані купюри: номіналом по 200,00 грн. - 3 шт., номіналом 50,00 грн. - 6 шт., номіналом 20,00 грн. - 2 шт., номіналом 10,00 грн. - 6 шт., які загалом утворюють суму 1000,00 грн., номери купюр зафіксовані (т. 2, а.с.52-56);

- даними протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 18.06.2014 року підтверджується, що для документування правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були видані купюри: номіналом 100,00 грн. - 11 шт., номіналом 200,00 грн. - 1 шт., які утворюють суму 1300,00 грн., купюри оброблені фарбою «промінь» (т. 2, а.с.64-68);

- даними протоколу обшуку від 18.06.2014 року, який був належним чином санкціонований, підтверджується, що у кишені ОСОБА_5 виявлено 300,00 грн. помічених коштів, а у шухляді столу - 1000,00 грн. помічених коштів, номери яких співпали з номерами купюр, виданих для оперативних заходів протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 18.06.2014 року (т. 2, а.с.69- 72);

- висновком експертизи від 20.06.2014 року №237 про наявність на грошових коштах 1000,00 грн. та 300,00 грн. спеціальної хімічної речовини, а на руках ОСОБА_5 її слідів (т. 1, а.с. 248-250);

- даними протоколу від 23.06.2014 року про визнання оперативних купюр, які утворюють суму 1300,00 грн. речовими доказами, а також дані протоколу їх огляду від 24.06.2014 року (т. 2, а.с. 1-4, 5-7);

- даними протоколу огляду від 18.06.2014 року, згідно якого місцем події є автобаза ЦПП «Укрпошта» розташована у м.Запоріжжі, вул. Білогірська, 49, на території є стоянка, на якій розташована певна кількість автомобілів (т. 1, а.с. 173-176);

- даними протоколів результатів аудіо- та відеоконтролю за особою від 02.06.2014 та 19.06.2014 року про перемовини ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , згідно яких у розмові йдеться мова про те, що послуга може бути надана ОСОБА_6 неофіційно за меншу суму, ніж її дійсна вартість, сплачену особисто ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 237, 239, 240).

Проте, обставини, які випливають з даних, які містяться у вищеозначених доказах, не є такими, що утворюють об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення.

Кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_5 органом досудового розслідування визначено використання ним службового становища з метою отримання неправомірної вигоди.

Оскільки дія обвинуваченого, обумовлена отриманням неправомірної вигоди, знаходиться поза межами об`єктивної сторони корупційного правопорушення, яке характеризується формальним складом, необхідно встановити, чи мало у даному випадку місце використання службового становища або зловживання службовим становищем, порушення порядку обліку або фінансової дисципліни, або перевищення повноважень, тощо.

Проте, у зв`язку із відсутністю для того об`єктивних даних та з метою запобігання погіршення становища обвинуваченого суд позбавлений можливості самостійно визначити обсяг кваліфікуючих ознак.

Відтак, встановлені органом досудового розслідування обставини отримали неправильну остаточну юридичну кваліфікацію, а наявність оперативних заходів та їх результати не впливають на загальний висновок суду.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, є отримання неправомірної вигоди, якою визначається незаконна винагорода матеріального характеру, яка отримана за виконання або невиконання дії в інтересах потерпілого. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом та наявністю корисливого мотиву.

Водночас, для правильної кваліфікації дій обвинуваченого має значення, чи усвідомлював ОСОБА_6 , що це саме неправомірна вигода і чи сприймав її обвинувачений саме у такому сенсі.

ОСОБА_6 пояснив, що усвідомлював те, що ОСОБА_5 має намір присвоїти собі гроші, які належить перерахувати Підприємству. ОСОБА_5 , у свою чергу, розумів, що порушення документообігу, його викривлення, надання послуги безобліково, або отримання коштів, які належать підприємству на свою користь, з використанням свого службового становища або зловживання ним є правопорушенням проти майнових інтересів підприємства. ОСОБА_5 розумів це внаслідок свого віку, розвитку, освіти, посади та фахового рівня.

А за таких обставин, за наявності до того підстав, дії ОСОБА_5 мають кваліфікуватися як службове зловживання, шахрайство, крадіжка, інший злочин у сфері корупції, тощо.

Тобто, як матеріальний злочин, який призвів до спричинення матеріальної шкоди підприємству, що є очевидним у цьому випадку.

Корупційне правопорушення кваліфіковане окремо, посягає на матеріальний інтерес потерпілого та не може посягати на охоронювані законом матеріальні права та інтереси інших осіб, у даному випадку і Підприємства.

Встановлене судом не утворює складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, а відтак ОСОБА_5 має бути виправданим у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заявляв про свій намір змінити обвинувачення саме з цих підстав, але після відповідної перерви підтримав обвинувачення у попередньому обсязі.

Суд не вправі за таких обставин самостійно кваліфікувати дії підсудного за іншою нормою особливої частини КК України, за відсутності об`єктивних даних про характер його дії.

Доля суми у 1000,00 грн., яка отримана ОСОБА_5 02.06.2014 року, об`єктивно не встановлена, проте, головний бухгалтер, допитана у якості свідка, заявила, що дебет та кредит за весь 2014 рік зійшлися повністю, включаючи червень та липень, судом вивчені письмові докази, які свідчать про зарахування зазначеної суми за належністю, а відтак сумніви, щодо винуватості ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України тлумачаться на його користь.

Сума у 1250,00 грн з 1300,00 грн., яка передана потерпілим ОСОБА_5 18.06.2014 року, є оперативною та не могла бути зарахована до бюджету або використана ним на свою користь.

Різниця у 50,00 грн. є сумою, якою за наявності можливості міг би розпорядитися ОСОБА_5 на свою користь, проте її розмір не утворює правопорушення, яке охоплюється Кримінальним Законом, може за умови встановлення певних обставин кваліфікуватися як інше правопорушення у відповідності до чинного законодавства.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вчинене обвинуваченим діяння не містить усі обов`язкові ознаки інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: грошові купюри, номіналом 100,00 грн. - 11 шт., номіналом 200,00 грн. - 1 шт., які утворюють суму 1300,00 грн., - необхідно залишити за належністю відповідному фінансовому підрозділу УМВС України у Запорізькій області. Змиви з рук ОСОБА_5 та зразок люмінесцентного барвника «Промінь-1», передані до камери зберігання речових доказів ЛВ на ст. Запоріжжя УМВС України на Придніпровській залізниці, підлягають знищенню. Оптичний лазерний диск «ARITA» DVD-R, 4,7 GB, долучений до матеріалів кримінального провадження, - необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрати, пов`язані з досудовим розслідуванням, стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 94, 100, 284, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Грошові купюри, номіналом 100,00 грн. - 11 шт., номіналом 200,00 грн. - 1 шт., які утворюють суму 1300,00 грн., - залишити за належністю відповідному фінансовому підрозділу УМВС України у Запорізькій області.

Змиви з рук ОСОБА_5 та зразок люмінесцентного барвника «Промінь-1», передані до камери зберігання речових доказів ЛВ на ст. Запоріжжя УМВС України на Придніпровській залізниці, - знищити.

Оптичний лазерний диск «ARITA» DVD-R, 4,7 GB, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1