Сосницький районний суд Чернігівської області
Справа № 1-38/10
В И Р О К

Імям України

05 серпня 2010 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Данькова О.М.,

при секретарі Романенко Л.Л.,

з участю прокурора Шаповал Ю.В., захисника неповнолітнього підсудного адвоката ОСОБА_1, законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, представника служби у справах дітей Сосницької райдержадміністрації ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 17.12.2009 року Сосницьким райсудом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік., у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2010 року, в будинку, де тимчасово ОСОБА_5 проживає, що розташований в с. Ганнівка Сосницького району Чернігівської області, між ним та неповнолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, виникла сварка. Під час сварки, на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в період часу з 01.00 години по 02.00 годину ночі, наніс близько трьох ударів руками по голові ОСОБА_6, який впав на підлогу та втратив свідомість. Після падіння ОСОБА_6 на підлогу ОСОБА_5, продовжуючи своє злочине діяння, з метою умисного вбивства, одягнув два поліетиленових пакети на голову потерпілому та завязав їх мотузкою в області шиї, в результаті чого останній помер на місці події. Смерть ОСОБА_6 наступила в результаті механічної асфіксії через закриття зовнішніх дихальних шляхів, що обґрунтовується висновком судово-медичної експертизи № 63 від 24.04.2010 року. Після вбивства ОСОБА_5, викопавши яму біля власного господарчого сараю, перетягнув тіло потерпілого ОСОБА_6 до неї та закопав його. Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.І ст.115 КК України, вину визнав повністю і показав, що на даний час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 або в с. Жовтневе Менського району. На обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває. Народився він в Херсонській області. Навчався в Чорнотицькій середній школі і закінчив 3 класи. Потім до 8 класу навчався в Сосницькій восьмирічній школі. Через те, що він не ходив до школи його забрали до Чернігівського приюту, де він пробув три місяці. 9 клас доучувався в Черешеньській школі інтернаті. Потім вступив до Сосницького ПАЛ, звідки через місяць був відрахований. Читати, писати вміє. Травми голови були, а саме струс головного мозку, це було двічі і багато років тому. В даний час ніде не працює і не навчається. 10 квітня 2010 року, близько 18 години, він на велосипеді приїхав до свого знайомого ОСОБА_6 в смт. Сосницю. Після зустрічі з ним поїхав на стадіон Сосницького ПАЛ грати в футбол. Пізніше на стадіон підійшов ОСОБА_6, і вони разом поїхали в с. Ганнівку Сосницького району. Приїхавши у с. Ганнівку, вони зустріли ОСОБА_7, який дав йому 20 гривень за те, що він йому допомогав на городах. Вони велосипедом поїхали в смт. Сосницю, де ОСОБА_6, взявши гроші, купив 1 літр самогону, де купував самогон, він не знає. Після чого вони поїхали в с. Ганнівку Сосницького району, де у його будинку почали вживати принесене з собою спиртне. Через деякий час додому прийшла його матір - ОСОБА_2, яка також стала вживати з ними спиртне. Коли все випили він зібрався проводити додому ОСОБА_6, але коли він пройшов метрів 200 від села то виявив, що ОСОБА_6, який ішов позаду, немає. Повернувшись додому та зайшовши до будинку він побачив, що ОСОБА_6 заліз в ліжко, де спала його матір, яка знаходилась в стані сильного алкогольного сп'яніння. Підійшовши до ОСОБА_6, він легенько стукнув його по голові та сказав, щоб він ішов спати на диван. ОСОБА_6 почав говорити, що він йому за друг, коли б'є його. Потім ОСОБА_6 встав з ліжка і хотів його вдарити рукою, але він- Полевщиков двічі чи тричі вдарив його кулаком у облась виска і в обличчя. Після першого удару ОСОБА_6 присів і почав знову лізти битися, тоді він ще двічі його вдарив. ОСОБА_6 упав і в нього з носа пішла кров, він захропів, а потім затих. Щоб не замазать кров'ю підлогу, ОСОБА_5 надів на голову ОСОБА_6 поліетиленовий пакет жовтого кольору та поліетиленовий пакет чорного кольору, взяв цигарку і пішов на вулицю курити, де пробув близько 20 хвилин, а ОСОБА_6 залишався лежати в будинку на підлозі в дверному пройомі між кімнатами. Все це відбувалося близько 1-ї - 2-ї години ночі, але точного часу він назвати не може. Зайшовши до будинку, підійшов до ОСОБА_6 та, потрогавши пульс, зрозумів, що ОСОБА_6 помер. Щоб з пакета не витікала кров, він у літній кухні взяв мотузку і, повернувшись до будинку, зав'язав пакети на шиї ОСОБА_6. Щоб ніхто не знайшов трупа ОСОБА_6, він вирішив його закопати. Взявши лопату, він в саду, біля стіни сарая, викопав яму глибиною до півметра. Повернувшись до будинку та взявши ОСОБА_6 за руки, потяг до ями. Коли тягнув ОСОБА_6 то у нього в будинкук спали кеди, а біля туалету штани. Затягнувши ОСОБА_6 у яму та присипавши землею, він зібрав його речі, а саме: кеди, штани та куртку і поклав це все в його рюкзак. Коли вкладував речі, з кишені випав мобільний телефон, він теж вкинув його у рюкзак. Після цього він покривалами витер кров на підлозі, які потім закинув на сарай. Після чого він ліг спати. Ранком, коли прокинувся, то розповів матері, що вбив ОСОБА_6 і закопав, але вона йому не повірила. Вечором, 11 квітня 2010 року, він разом із матірю поїхали в с. Жовтневе Менського району. Речі убитого ОСОБА_6забрав із собою з метою знищення. Умислу на привласнення речей, а саме: кросівок, штанів, куртки та мобільного телефону, унього не було. Окрім того, він пояснив, що знає, якщо людині на голову одіти поліетиленовий пакет то вона може задихнутися і померти. В даному випадку він думав, що потерпілий ОСОБА_6 помер до того, як він одягнув йому пакет, оскільки пульсу при намацуванні не відчув. Вбивати ОСОБА_6 він не хотів. В скоєному злочині розкаюється.

Вина підсудного ОСОБА_5 у скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.115 КК України, крім його показів, повністю доведена показами потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дослідженими у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 24.04.2010 року, висновком судово - медичної експертизи № 63 від 24.04.2010 року, висновком судово - імунологічної експертизи № 102 від 20.05.2010 року, висновком судово - імунологічної експертизи № 103 від 19.05.2010 року, висновком судово - цитологічної експертизи № 78 від 20.05.2010 року, висновком амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 249 від 25.05.2010 року, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.04.2010 року, іншими матеріалами кримінальної справи.

Допитана у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_3 показала, що вона на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з донькою ОСОБА_10. Окрім того, в неї був син ОСОБА_6 Анатолієвич, котрий проживав разом з нею. 10 квітня 2010 року, у вечірній час, коли вона пішла по воду до колодязя, який розташований на вулиці, то вона побачила ОСОБА_5, який повз неї проїхав на велосипеді. Вона не дозволяла своєму синові ОСОБА_11 товаришувати з ОСОБА_5, оскільки вони раніше вчинили крадіжку. Того ж дня, близько 19.00 чи 20.00 години вечора, її син ОСОБА_11 пішов гуляти на вулицю, попросивши у неї 5 грн. для поповнення рахунку мобільного телефону. Близько 23.00 години вона зателефонувала сину на мобільний телефон але він трубку не підіймав. Після цього вона лягла на ліжко і заснула. Прокинулася близько 24.00 чи 01.00 години ночі і побачивши, що ОСОБА_6 вдома нема, вона знову почала йому телефонувати. В той час коли вона телефонувала то виклик на мобільний телефон ОСОБА_6 не йшов, оскільки він був відключений. Наступного дня вона знову почала телефонувати до ОСОБА_6, але все було безрезультатно. Вона подумала, що ОСОБА_6 залишився ночувати в знайомих, але коли поїхала до цього будинку та побачила, що будинок закритий і в ньому нікого немає, вона стала телефонувати до всіх знайомих та товаришів ОСОБА_6 але ніхто нічого не знав. Телефонувала вона і до ОСОБА_5, який пояснив, що з ОСОБА_6 вони розійшлися 10.04.2010 року, близько 22.00 години, але де не пояснював. Коли вона зателефонувала до ОСОБА_5 12.04.2010 року, він їй пояснив, що бачив ОСОБА_6 біля заправки з якимось чоловіком і вони пішли в сторону с. Загребелля, пообіцяв, що він зїздить в с. Загребелля і розшукає там ОСОБА_6. ОСОБА_12 власними зусиллями ніякого результату недали і вона звернулась до Сосницького РВ УМВС. 24.04.2010 року працівники міліції повідомили її про те, що її сина ОСОБА_11 знайшли мертвим, тобто його вбито.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_2, допитана в судовому засіданні як свідок показала, що 10.04.2010 року, близько 23-ї години, вона прийшла додому в с. Ганнівка Сосницького району в будинок, який належить ОСОБА_13, і який на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі. Коли вона зайшла до будинку то там побачила свого сина ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які в момент її приходу курили, а на столі стояла недопита пляшка, обємом близько 1 літра з самогоном. Судячи з зовнішнього вигляду хлопці були у нетрезвому стані. Вона забрала у них залишки самогону, щоб вони більше не пили, а її син та ОСОБА_6 кудись стали збиратися. Вона просила хлопців залишитися вдома та лягати спати, але вони її не послухали, ОСОБА_6 сказав до неї, що все буде нормально і, вони вийшли з будинку. Вона, допивши залишки самогону, лягла спати і до ранку не прокидалась та з будинку не виходила. Коли вона бачила свого сина і ОСОБА_6, то вони поводилися нормально, агресій один до одного не виявляли і їх поведінка підозри не викликала. 11.04.2010 року, коли вона прокинулася, її син ОСОБА_5 сказав, що наробив шкоди та пояснив, що вбив ОСОБА_6. Вона його словам не повірила, але зрозуміла, що мова йде про ОСОБА_6 На її розпитування він розповів, що коли вони з ОСОБА_6 вийшли з будинку і пішли в бік Сосниці, він побачив , що ОСОБА_6 немає і він повернувся додому, а коли повернувся додому і виявив ОСОБА_6 на ліжку біля неї, між ними виникла сварка, в ході якої її син ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6 двічі в голову, після чого у останнього з обличчя пішла кров, і він перестав подавати ознаки життя. Вислухавши сина, вона запитала, де тіло ОСОБА_6, на що син відповів, що труп він закопав у саду. Словам свого сина вона неповірила, але перевіряти не ходила так-як у будинку на той момент все було на своїх місцях, слідів боротьби не було і про бійку нічого не свідчило. Вечором 11.04.2010 року вона разом із сином та знайомим ОСОБА_14 поїхали в с. Жовтневе до його будинку. В період з 11.04.2010 року і по 24.04.2010 року вона з сином декілька разів приїздили в с. Ганнівку до будинку, де мешкали останній час, але в сад вона не ходила тому, що боялася. На її запитання, що робити далі, син відповідав, що може все минеться, а також говорив, що треба було відлити його холодною водою, але він сильно злякався. Окрім того, ОСОБА_2 знала, що ОСОБА_6 шукають. Раніше між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 бійок не траплялось. Ознак агресій по відношенню до інших людей її син не проявляв, завжди вів себе спокійно.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 10 квітня 2010 року, близько 20.00 години вечора, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 перебував у знайомого ОСОБА_15, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. Коли вони перебували у гаражі, який знаходиться над дорогою, близько 20.30 год., до них підійшли ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які стали питати, де можна придбати самогон. Потім сказали йому, щоб чекав їх дома, бо вони зайдуть у гості, та й пішли. Приїхавши додому, він ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чекав близько 2 годин і, не дочекавшись, ліг спати. На другий день, 11.04.2010 року з ранку, до нього прийшла мати ОСОБА_6 і стала питати, чи не бачив він ОСОБА_6, і де він може бути, розповіла, що дома він не ночував. ОСОБА_16 12.04.2010 року він на мопеді їздив в с. Ганнівку Сосницького району до ОСОБА_5, але будинок був замкнутий і нікого в господарстві не було. Про те, що ОСОБА_6 було вбито, він дізнався від мешканців Сосниці 26.04.2010 року. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 10 квітня 2010 року, близько 20.00 години вечора, він, разом зі своїм товаришем ОСОБА_8, мопедом поїхали до свого знайомого ОСОБА_15, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. Коли вони приїхали до ОСОБА_15, він знаходився в гаражі і щось там ремонтував. Гараж знаходиться над дорогою, ворота якого були відкриті. Близько 20.30 год. до них підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які привітавшись, спитали, де можна придбати самогону. Отримавши негативну відповідь, вони пішли по вулиці, сказавши ОСОБА_8, щоб він був дома, бо вони зайдуть до нього в гості. Приблизно через 30 хвилин він разом з ОСОБА_8 поїхали до додому Про те, що ОСОБА_6 було вбито, він дізнався від мешканців Сосниці 25.04.2010 року. З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 24.04.2010 року видно, що місцем огляду являється господарство в с. Ганнівка Сосницького району, під час огляду було виявлено труп ОСОБА_6 з ознаками насильницької смерті. (а.с. 34-35)

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово - медичної експертизи № 63 від 24.04.2010 року видно, що смерть громадянина ОСОБА_6 наступила в результаті механічної асфіксії через закриття зовнішніх дихальних шляхів.( а.с. 72-80 )

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово - імунологічної експертизи № 102 від 20.05.2010 р. видно, що кров трупа громадянина ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В (і реакцією абсорбціі - елюціі виявлено і антиген Н). ОСОБА_14 підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В. В слідах на мотузці (об.№ 1,2,4), поліетиленовому пакеті (об.№5-7), вилучених з трупа громадянина ОСОБА_6, знайдена кров людини (в об.№1-4,7 з домішками поту), в якій серологічно виявлено антигени А і Н (в об.№4 - і ізогемаглютинін анти-В, а в об.№ 5,6- і антиген В.) Таким чином, ймовірно походження крові та поту від потерпілого ОСОБА_6. Не виключене походження антигену Н від домішку поту особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. ОСОБА_16 особою міг бути підозрюваний громадянин ОСОБА_5 Не виключене походження антигену В ( в об.№ 5,6) від домішку крові особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А.. В об.№ 3 (на мотузці) знайдено піт з домішком крові та виявлено антигени А і ОСОБА_16 чином, ймовірно, походження поту від потерпілого ОСОБА_6 Не виключене походження антигену Н і від домішку поту особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В. ОСОБА_16 особою міг бути підозрюваний ОСОБА_5 (а.с. 85-89)

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово - імунологічної експертизи № 103 від 19.05.2010 р. видно, що слідах на сірій ковдрі (об.№1-3), рожевій ковдрі (об.№4), поліетиленовому пакеті (об.№ 5,6), вилучених при огляді місця події, знайдено кров людини, в якій серологічно виявлено антиген ОСОБА_17 чином, ймовірно походження крові від потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 94-97)

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово - цитологічної експертизи № 78 від 20.05.2010 р. видно, що в піднігтьовому вмісті правої та лівої руки трупа ОСОБА_6 (об.№1,2) виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена через відсутність в препаратах клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні антигенів в піднігтьовому вмісті виявлені антигени А та Н, ізогемаглютиніни не визначилися. Таким чином, кров в об. 1,2 походить від особи (осіб) з групою (групами) крові А з супутнім антигеном Н, або може мати місце змішання крові осіб з групами крові А та О (Н). В піднігтьовому вмісті домішок крові підозрюваного ОСОБА_5 не виключається. (а.с. 102-104)

З дослідженого в судовому засіданні висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 249 від 25.05.2010 року видно що, обвинувачений ОСОБА_5 в період часу, до якого відносяться інкриміноване діяння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ( а.с. 116-120)

З дослідженого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події від 26.04.2010 року видно, що ОСОБА_5М добровільно без примусу розповів про обставини вбивства ОСОБА_6 та показав на місці. В обстановці орієнтувався вільно. (а.с.153-155)

Таким чином, наявні у справі докази, детально узгоджуючись між собою, повністю викривають підсудного ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отриманні у відповідності до діючих процесуальних правил. Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Обговорюючи питання про вид та міру покарання суд, враховує суспільну небезпечність скоєного діяння, особу підсудного, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. До обставин, які згідно ст.66 КК України помякшують покарання підсудному ОСОБА_5., суд відносить вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття. До обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання підсудному ОСОБА_5, суд відносить рецидив злочинів та скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

За місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 разом зі своєю матірю ОСОБА_2 ОСОБА_18 М.М. характеризується як особа, що схильна до вживання спиртних напоїв, ніде не працює і не навчається. (а.с. 176)

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 від 22 лютого 2010 року видно, що умови проживання неповнолітнього не можуть забезпечити формування здорової самосвідомості. (а.с.181)

З довідки Сосницького РВ УМВС вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку, як особа засуджена за скоєння злочину, з іспитовим терміном. (а.с.191)

З довідки Сосницької ЦРЛ від 26.04.2010 року видно, що ОСОБА_5 знаходиться на обліку в протитуберкульозному кабінеті. (а.с.180)

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, враховуючи також умови життя та виховання, суд вважає за необхідне призначити покарання підсудному ОСОБА_5, повязане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчиненню нових злочинів із застосуванням ст. 71 КК України. Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо підсудного ОСОБА_5 необхідно залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 квітня 2010 року.

Цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3П матеріальної шкоди в сумі 11000 грн., який документально підтверджений на суму 6727,36 грн., необхідно задовільнити частково на документально підтверджену суму та, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 є неповнолітнім і самостійного заробітку не має, відповідно до вимог ст.1179 ЦК України, стягнути з матері з ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка у справі є законним представником неповнолітнього підсудного.

Цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. з підсудного ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3, необхідно задовольнити частково, виходячи з наданих доказів в підтвердження вимог потерпілої, характеру заподіяних моральних страждань, їх тривалості, керуючись принципами розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 є неповнолітнім і самостійного заробітку не має, відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України, стягнути з матері ОСОБА_5 ОСОБА_2, яка у справі є законним представником неповнолітнього підсудного, моральну шкоду в сумі 25000 грн.

Судові витрати по справі відсутні. Речові докази по справі: два поліетиленових пакети, відрізок мотузки, зразки піднігтьового вмісту лівої та правої рук трупа ОСОБА_6, зразки крові ОСОБА_5, одну чоловічу футболку, одні чоловічі труси, одну пару чоловічих шкарпеток, одну господарську сумку, дві ковдри, одні чоловічі спортивні штани чорного кольору з написом під лівою передньою кишенею «PUMA», які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, необхідно знищити.

Два чоловічі светри у вигляді регланів, одні чоловічі спортивні штани чорного кольору з написами на кишенькових вставках «akademiks», один мобільний телефон марки «Fly» модель 2080 імейл 354, одну чоловічу спортивну кофту у вигляді вітровки, одну пару футбольних кед, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, необхідно повернути потерпілій ОСОБА_3. Один рюкзак, два господарчі ножі, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, необхідно повернути законному представнику неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 ОСОБА_2 Керуючись ст.ст. 323 324 , 446 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання у вигляді шести місяців позбавлення волі за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2009 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у вигляді восьми років шести місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 квітня 2010 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 6727,36 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 25000 грн. в рахунок відшкодування моральних збитків.

Речові докази по справі: два поліетиленових пакети, відрізок мотузки, зразки піднігтьового вмісту лівої та правої рук трупа ОСОБА_6, зразки крові ОСОБА_5, одну чоловічу футболку, одні чоловічи труси,одну пару чоловічих шкарпеток, одну господарську сумку, дві ковдри, одні чоловічи спортивні штани чорного кольору з написом під лівою передньою кишенею «PUMA», які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, - знищити.

Два чоловічі светри у вигляді регланів, одні чоловічі спортивні штани чорного кольору з написами на кишенькових вставках «akademiks», один мобільний телефон марки «Fly» модель 2080 імейл 354, одну чоловічу спортивну кофту у вигляді вітровки, одну пару футбольних кед, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути потерпілій ОСОБА_3.

Один рюкзак, два господарчі ножі, які передані на зберігання в камеру схову речових доказів Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути законному представнику неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_2.

Вирок протягом 15 діб може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області, а засудженому, що перебує під вартою в той же строк, з дня вручення копії вироку.

Головуючий О.М.Даньков