Справа № 161/884/16-к
Провадження № 1-кс/161/372/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 лютого 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Черкаси, Ковельського району, проживаючого АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця ВЧПП НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, 11.04.2014 Ковельським ОМВК Волинської області військовозобов`язаного ОСОБА_5 призвано під час мобілізації на військову службу до Збройних Сил України та, в подальшому, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 і призначено на посаду старшого навідника 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2014 № 310 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини військова частина польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 262 від 29.11.2014, солдата ОСОБА_5 зарахованого наказом у розпорядження Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 та зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді солдат ОСОБА_5 , відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV,ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника,близько 13 год. 00 хв. 31.10.2014 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , місце дислокації якої розташоване по АДРЕСА_2 .

В подальшому, ОСОБА_5 , з 13 год. 00 хв. 31.10.2014 по даний час, усвідомлюючи, що він не звільнений із Збройних Сил України та перебуває на військовій службі, тобто є військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , до місця розташування зазначеної частини без поважних причин не з`являвся та до виконання службових обов`язків не приступав.
Протягом зазначеного періоду самовільного залишення військової частини, командуванню частини чи органам військового управління про своє місцезнаходження ОСОБА_5 не повідомляв, жодних перешкод для прибуття його до військової частини не мав.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу за мобілізацією на посаді старшого навідника 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, ст. ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період з 13 год. 00 хв. 31.10.2014 по даний час самовільно залишив територію вищевказаної військової частини тривалістю понад один місяць, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

30.11.2015 військовою прокуратурою Луцького гарнізону з метою встановлення місця перебування солдата ОСОБА_5 та повідомлення останнього під розпис про необхідність прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону було надано доручення на Ковельський відділ поліції ГУНП У Волинській області.

Із виконаних матеріалів доручення вбачається, що встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявилося можливим. За місцем проживання останнього по АДРЕСА_1 , наявність останнього встановлено не було. Повідомити ОСОБА_5 шляхом вручення йому повістки чи отримання зобов`язання про необхідність прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону не виявилося можливим.

24.11.2015 військовою прокуратурою Луцького гарнізону солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 направлено повідомлення про підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Також, 24.11.2015 у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_5 , останній був оголошений у розшук.

Таким чином, у досудового слідства є достатні підстави вважати, що наявні ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, підозрюваний ОСОБА_5 клопотання заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані доказів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176, 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 3 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Зважаючи на те, що слідчим та прокурором не доведено наявність обставин, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, проходив військову службу в зоні АТО, 11.06.2015 був демобілізований, що стверджується наданими документами, в судовому засіданні ствердив, що наміру ухилятися від органів досудового розслідування не має, а також враховуючи міцність його соціальних зв`язків, а саме те, що останній одружений, має малолітню дитину, а тому, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та на підставі ч.3 ст.194 КПК України покладає на останнього обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою.
Керуючись ст.ст.176-179, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , іншого слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні № 0000626, а також до суду, за кожною вимогою.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя