Справа № 584/1263/15-к
Провадження № 1-кс/584/145/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015 року м. Путивль
ВСТАНОВИВ:
Зокрема, у поданій скарзі просив суд визнати протиправною бездіяльність вказаного слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна (обладнання), вилученого під час обшуку та зобов`язання слідчого повернути йому вказане майно, а також просив скасувати постанову слідчого від 27.11.2015 про відмову в задоволенні клопотання щодо повернення зазначеного майна.
Частину вказаного обладнання заявник придбав за усною домовленістю у ОСОБА_8 , а на іншу частину вказаного майна документів у нього не збереглося.
Крім того, при проведенні перевірок контролюючими органами заявником неодноразово зазначалось, що вказане обладнання перебуває у нього на балансі.
Також вказаним майном заявник володіє відкрито та безперервно більш ніж п`ять років, тому в силу положень ст. 344 ЦК України він є особою, яка набула право власності на вказане майно в тому числі і за набувальною давністю.
На даний час процесуальне рішення щодо арешту вказаного майна слідчим не прийнято, а вилучене майно було передано на зберігання під зберігальну розписку гр. ОСОБА_9 та зберігається за адресою: АДРЕСА_1 .
26.11.2015 заявник звернувся до слідчого СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого у нього вищезазначеного майна.
27.11.2015 постановою слідчого СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.
Оскільки в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку дозвіл на проведення обшуку давався з метою виявлення деревообробного устаткування, а не його вилучення, а також у вказаній ухвалі не було вказано точного переліку майна, а вилучене майно не віднесено до предметів, які вилучено законом із обігу, то вилучене слідчим майно за правовою природою має режим тимчасового вилучення.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Оскільки вказаних приписів КПК України слідчим виконано не було, то заявник вважає, що наявні встановлені законом підстави для повернення йому вищевказаного майна.
В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та зазначив, що його позиція викладена у постанові від 27.11.2015 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , яку він повністю підтримує і під час розгляду скарги в суді.
На підставі ст.107 КПК України, за відсутності клопотань учасників процесу, суд вирішив провести судове засідання без фіксування технічними засобами.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Путивльського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 29.07.2014 з метою виявлення деревообробного устаткування був проведений обшук в комплексі будівель (гаражах), що належать ОСОБА_7 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено вищезазначене майно.
Ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які підлягають оскарженню до слідчого судді.
Порушені в скарзі питання щодо порушень норм КПК України слідчим під час проведення обшуку відповідно до ст. 303 КПК України не віднесені до компетенції слідчого судді.
Питання про допустимість таких доказів як протокол обшуку та вилучені під час обшуку речі та документи, наявність порушень вимог КПК України під час їх збирання, згідно вимог ст.ст. 86-89 КПК України може і повинно бути вирішено під час судового розгляду або при винесенні остаточного рішення по кримінальному провадженню.
Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Дослідивши зміст ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та протоколу обшуку слідчий суддя вважає, що під час обшуку були вилучені ті речі, дозвіл на відшукання яких було надано в ухвалі суду.
Будь-яких переконливих доказів тому, що під час обшуку було вилучено майно, на відшукання та вилучення якого не надано дозвіл слідчим суддею, заявником не надано.
В зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати вилучені слідчим під час обшуку речі тимчасово вилученим майном, яке підлягало б поверненню за вимогами ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, тому скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.
Крім того, постановою слідчого СВ Путивльського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 30.07.2014 вказані речі (обладнання), вилучені в ході обшуку, визнано речовими доказами і згідно ст. 100 КПК України повинні зберігатися слідчим до моменту завершення досудового розслідування.
Також з оскаржуваної постанови слідчого від 27.11.2015 та інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що на вказане майно претендує не тільки ОСОБА_5 , але й потерпілий ОСОБА_8 , котрий наполягає на тому, що зазначене обладнання належить саме йому.
Згідно з ч. 2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Частиною 12 ст.100 КПК України передбачено, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 304-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено та оголошено 09.12.2015.
Слідчий суддя /підпис/
Слідчий суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1