АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/8725/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/41/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016р. м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 05.11.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50003156 відносно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Долинська

Кіровоградської області, мешкаючого

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу суду Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2015р.

Суд Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 08 грудня 2015р., повернув прокурору прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

представник потерпілого ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у суд першої інстанції, призначивши новий розгляд, зі стадії підготовчого судового засідання.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що причиною повернення обвинувального акту прокурору є порушення ст.291 КПК України, зокрема, те що в процесуальному документі відсутні формулювання обвинувачення та обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції, зазначив, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до ст.46 КК України, є передчасним, тому що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду, вважає, що суд незаконно повернув обвинувальний акт з додатками, оскільки обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_6 складений та затверджений прокурором, повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону України, він містить усі необхідні відомості встановлені у ст.291 КПК України.

На думку прокурора, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому ст.314 КПК України повноважень, оскільки питання щодо доведеності чи недоведеності вини, а також оцінки та допустимості доказів досудового розслідування не вирішуються судом на стадії підготовчого судового засідання.

Прокурор звертає увагу, що питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього злочину; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, а також деякі інші питання, вирішуються судом при ухвалені вироку відповідно до вимог ст.368 КПК України у нарадчій кімнаті.

Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила колегію суддів задовольнити її у повному обсязі, скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції, залишити без змін.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду, підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис підготовчого судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обов`язкові відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України передбачає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення, щодо ОСОБА_6 , з зазначенням фактичних обставин скоєного ним злочину, об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, які прокурор вважає встановленими, в процесуальному документі не викладені.

Крім того, колегія суддів, вважає, що доводи прокурора про те, що суд першої інстанції припустився помилки не розглянувши клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про застосування ст.46 КК України, стосовно обвинуваченого, не обґрунтовані.

Прокурор вказує, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, відшкодував шкоду, тому суду необхідно було розглянути клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 , який просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, відповідно до ст.46 КК України.

Колегія суддів прослухала технічний запис підготовчого судового засідання від 08.12.2015р., перевірила журнал судового засідання (ар.пр.13-15,т.2), і встановила, що ОСОБА_6 , у судовому засіданні, заявив, що він не визнає своєї вини в інкримінованому йому злочині, і, що, він не мав наміру вчиняти злочин у якому його обвинувачують тому, доводи прокурора є надуманими і не відповідають дійсності.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звернуто увагу на те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України, і тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно зі ст.42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, це відповідає загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, тому колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, обґрунтовано і на законних підставах повернув обвинувальний акт прокурору.

Доводи прокурора про те, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, не ґрунтуються на законі, і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення, а ухвалу суду Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2015р., якою обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повернуто прокурору прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області - без змін.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4