Справа № 1-75/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Свиргуненко Ю. М.

при секретарі Федорченко Г. В.

з участю прокурора Топоркової О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше судимого вироком Білопільського районного суду від 17 червня 2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

- за ст. 185 ч. 2, ч. 3 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2010 року, близько 23 години ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, після спільного розпиття спиртних напоїв за попередньою змовою з останнім, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до господарства ОСОБА_3, розташованого за адресою: Білопільський район, с. Москаленки, вул. Смирновка, 3.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, знаходячись у стані алкогольного спяніння, керуючись єдиним корисливим умислом, спрямованим на незаконне збагачення, зі сторони огороду підійшли до сараю господарства ОСОБА_3

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, вийнявши віконну раму у стіні сараю, проникли в середину і таємно викрали наступне майно ОСОБА_3 вартістю згідно висновків судових товарознавчих експертиз №1248 від 18 червня 2010 року, №1507 від 14 липня 2010 року та від 20 липня 2010 року, а також згідно довідки вартості:

- чавун алюмінієвий, ємкістю 20 л. - 35 гривень;

- 3 шт. чавунів алюмінієвих, ємкістю 15 л. - 90 гривень;

- чавун алюмінієвий, ємкістю 3 л. - 22 гривні;

- 5 шт. пилок по дереву - 50 гривень;

- металеву сапачку - 15 гривень;

- автомобільний домкрат - 120 гривень;

- 2 шт. синтетичних мішків - 4 гривні.

Викрадене майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винесли із сараю господарства ОСОБА_3 та використали його у своїх корисних цілях.

Своїми вищевказаними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спричинили ОСОБА_3 матеріальні збитки на загальну суму 336 гривень.

Крім цього, повторно, 13 липня 2010 року, близько 00 години 30 хвилин, ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, взявши із собою дві господарські сумки, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до присадибної ділянки ОСОБА_4 розташованої біля домогосподарства останньої за адресою: Білопільський район, с. Москаленки вул. Смирновка, 49.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_4, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, керуючись єдиним корисливим умислом, спрямованим на незаконне збагачення, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю сторонніх осіб, вирвавши із грядки та склавши до сумок, таємно викрали 40 кг цибулі, вартістю 6 гривень за 1 кг, спричинивши тим самим ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 240 гривень.

Викрадену цибулю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винесли із присадибної ділянки ОСОБА_4 та використали у своїх корисних цілях.

Крім цього, повторно, у точно невстановлений в ході судового слідства день періоду з 21 по 23 липня 2010 року, близько 01 години ОСОБА_1, за попередньою змовою із ОСОБА_2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, після спільного розпиття спиртних напоїв, взявши із собою два синтетичні мішки, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до земельної ділянки ОСОБА_5, яка розташована по вул. Смирновка с. Москаленки Білопільського району.

Вподальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, керуючись єдиним корисливим умислом, спрямованим на незаконне збагачення, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю сторонніх осіб, вирвавши із землі 60 кущів та склавши до мішків, таємно викрали 72 кг картоплі, вартістю 4 грн. 70 коп. за 1 кг, спричинивши тим самим ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 383 гривні 40 копійок.

Викрадену картоплю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винесли із земельної ділянки ОСОБА_5 та використали її потім у своїх корисних цілях.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_1 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 13 травня 2010 року, близько 23 години, він разом із ОСОБА_2 після спільного розпиття спиртних напоїв прибули до господарства ОСОБА_3, де зі сторони огороду підійшли до сараю. Вийнявши за допомогою металевої скоби віконну раму, ОСОБА_2 проник у середину, а він залишився ззовні. Через деякий час ОСОБА_2 передав йому через віконний отвір три чавуни на 20 літрів, один чавун на 15 літрів та один чавун на 3 літри, потім два білі синтетичні мішки, пять ножівок, автомобільний домкрат і одну металеву сапачку. Після цього вони разом із ОСОБА_2 склали викрадене майно у синтетичні мішки та покинули господарство ОСОБА_3

Крім цього, 13 липня 2010 року близько опів на першу годину ночі вони разом із ОСОБА_2, взявши дві господарські сумки, прибули до присадибної ділянки ОСОБА_4 Перебуваючи на грядці, він спостерігав за тим, щоб ніхто не йшов на огород, а ОСОБА_2 рвав цибулю. Всього вони нарвали дві сумки цибулі вагою приблизно по двадцять кілограм кожна. Після цього вони разом із ОСОБА_2, взявши по сумці, покинули огород.

Крім цього, у період з 21 по 23 липня 2010 року, близько 01 години ночі він разом із ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, взявши із собою два синтетичні мішки, де таємно викрали із землі близько 60 кущів картоплі, вагою приблизно 70 кг, яку склали у мішки, після чого покинули огород.

Покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 злочинів при обставинах, відображених в описовій частині вироку, доказаний повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення.

При призначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів, особу підсудного, який скоїв умисний злочин в період іспитового строку, задовільно характеризується за місцем проживання, а також помякшуючі його відповідальність обставини, а саме: визнання вини, сприяння розкриттю злочину і встановленню істини в справі, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення підсудного ОСОБА_1 і попередження нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статей, у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_1 скоїв будучи не судимим, а злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, - в період відбування покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду від 17 червня 2010 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до п. 26 вказаної Постанови, маючи на увазі, що при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.

У разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов'язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м'які види покарання.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України, а також із врахуванням вимог п. п. 23, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заявили до підсудного ОСОБА_1 позови про стягнення матеріальної шкоди в сумі 300 грн. і 360 грн. відповідно, які підсудний визнав повністю.

Судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потерпілим була спричинена матеріальна шкода у сумі: ОСОБА_3 336 грн., ОСОБА_5 383 грн. 40 коп.

Вироком Білопільського районного суду від 18 жовтня 2010 року, яким ОСОБА_2 було засуджено за вчинені разом із ОСОБА_1 злочини, з нього на користь потерпілих була також стягнута спричинена злочинами матеріальна шкода.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_5 про стягнення із підсудного ОСОБА_1 матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Так само стягненню із підсудного ОСОБА_1 не підлягають судові витрати за проведення товарознавчих експертиз у сумі 178 грн. 32 коп., оскільки вказана сума була стягнута вироком Білопільського районного суду від 18 жовтня 2010 року із засудженого ОСОБА_6

Речові докази: сапку, пять ножівок і домкрат, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_3, залишити останній як власнику (а. с. 106).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за злочин, за який ОСОБА_1 був засуджений, та за даний злочин визначити йому покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнати винним у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Білопільського районного суду від 17 червня 2010 року, у виді одного року двох місяців позбавлення волі, і визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 відраховувати з 24 лютого 2011 року.

Речові докази: сапку, пять ножівок і домкрат залишити ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом цього ж строку з дня вручення копії вироку.

Суддя: