Справа № 544/1049/15-к
пров. № 1-кп 544/96/2015
В И Р О К
іменем України
17 липня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Леніна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 00000273 від 04.06.2015, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , студента 2 курсу Лазірківського ПТУ № 46, не одруженого, не перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має утриманців, у силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК) не судимого,

якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК,

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представника Пирятинської районної державної адміністрації (служби в справах дітей) ОСОБА_8 та представника Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 04 червня 2015 року близько 10 години на території ПП «Калиновомостівське» в с. Калинів Міст Пирятинського району Полтавської області, таємно викрав майно: блок пускового двигуна до трактора МТЗ-80, 16 кілограм металобрухту та 1кілограм 50 грам мідної обмотки, на загальну суму 401 гривна 73 коп, що належать потерпілому ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні крадіжки визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро кається, прохає суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання про те, що про скоєння крадіжки його майна дізнався від працівника міліції. Обвинувачений проходив у нього на підприємстві виробничу практику та викрав металобрухт, блок пускового двигуна до трактора та мідну обмотку. Все викрадене йому повернуто, претензій до обвинуваченого не має, прохає його не карати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно пунктів 1, 2 та 3 частини 1 ст. 66 КК, суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Ураховується також особа обвинуваченого, який є не судимим, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, до адміністративної відповідальності не притягався, виховується в неповній сім`ї, має задовільний стан здоров`я, навчається.

Суд приймає до уваги також незначну вартість викраденого, думку потерпілого не карати обвинуваченого.

При призначенні покарання судом ураховуються також положення статті 69-1 КК та частини 1 статті 103 КК.

Відповідно до правила 5.1 Мінімальних стандартних правила Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх («Пекінські правила»), обов`язок виконувати які Україна взяла на себе договором від 29 листопада 1985 року, система правосуддя відносно неповнолітніх направлена в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього і забезпечення того, щоб любі міри впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди сумірні як з особливостями особи правопорушника, так і з обставинами правопорушення.

Як передбачено п. b) правила 17.1 «Пекінських правил» не слідує позбавляти особистої волі неповнолітнього якщо він тільки не визнаний винним у скоєнні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому скоєнні серйозних правопорушень.

Указаних правопорушень обвинувачений не скоїв.

На підставі викладеного, ураховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання про необхідність обрання підсудному покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК з урахуванням приписів ч. 1 ст. 100 КК.

Крім того, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 105 КК, згідно якої неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Скоєний обвинуваченим злочин згідно ч. 2 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.

Із показань потерпілого ОСОБА_5 , звіту Пирятинської районної державної адміністрації, пояснень представника Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області, показань самого обвинуваченого слідує, що останній щиро розкаявся, після скоєння злочину веде себе бездоганно, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення від покарання обвинуваченого та застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Мати обвинуваченого дала згоду на передачу їй під нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 185 Криімнального кодексу України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

На підставі ст. 105 КК звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного покарання, передавши його під нагляд матері ОСОБА_6 за її згодою на строк один рік.

Речові докази у справі, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 : блок пускового двигуна до трактора МТЗ-80, 16 кілограмів металобрухту та 1кілограм 50 грамів мідної обмотки залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: