Провадження №1-кс/485/385/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Снігурівського району Миколаївської області - ОСОБА_3 , скаржника - ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000360 від 19.05.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 19.05.2015 року про закриття кримінального провадження №0000360, матеріали справи направити для продовження досудового розслідування іншому слідчому.
Ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2015 року ОСОБА_4 поновлено строк на подачу вказаної скарги, провадження за скаргою відкрито.
Скарга обґрунтована бездіяльністю слідчого при розслідуванні кримінального провадження, неправильністю правової оцінки наявних доказів при винесенні окаржуваної постанови.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, що у відповідності до ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.
Заслухавши думку скаржника, який скаргу підтримав, думку прокурора, яка не вбачала підстав для скасування постанови, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000360, приходжу до наступних висновків.
Постановою старшого слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_5 від 24 вересня 2015 року кримінальне провадження №0000360 закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим Снігурівського РВ УМВС ОСОБА_5 19 травня 2015 року за заявою ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за фактом таємного викрадення його рідною сестрою ОСОБА_6 з їх спільного домоволодіння, розташованого у с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області, яке дісталося їм у спадщину від батьків по 1/2 частині кожному, його особистого майна на загальну суму близько 10 000 грн. та розпочато досудове розслідування.
В ході досудового розслідування слідчий встановив, що дійсно ОСОБА_6 вивозила з вказаного домоволодіння майно зазначене ОСОБА_4 в заяві, але це майно дісталося їм у спадщину та не поділене між ними у судовому порядку, що підтверджено показаннями свідків. Оскільки ОСОБА_4 не надав підтверджуючих документів з приводу того чи є він власником вказаного майна та яким чином він його придбав, а ОСОБА_6 показала, що умисно заховала від свого брата майно, щоб той не забрав його собі, тобто майно є спільним спадковим, не поділене між власниками, слідчий прийшов до висновку, що в даному випадку мають місце цивільно - правові відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Крім того, слідчий враховуючи, що між потерпілим та ОСОБА_8 тривалий час існують неприязні стосунки з приводу спадщини, критично віднісся до показань ОСОБА_7 з приводу крадіжки човнів, драбини та іншого зазначеного ним майна. Зазначені обставини стали підставою для висновку слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та винесення оскаржуваної постанови.
Зазначені вище висновки слідчого не відповідають вимогам кримінального процесуального закону і не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з тим, слідчий не повно дослідив обставини, викладені в заяві потерпілого, надав неналежну оцінку здобутим доказам та прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження.
Так, згідно заяви ОСОБА_4 до Снігурівського РВ УМВС від 19.05.2015 року та пояснень у якості потерпілого він твердить про викрадення ОСОБА_6 в період з лютого по 14 травня 2015 року з належної йому на праві власності 1/2 частки домоволодіння, що розташоване в с.Михайлівка Снігурівського району Миколаївської області його особистого майна та вказує перелік викраденого.
Із пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона не заперечує наявність у ОСОБА_4 особистого майна у їх спільному домоволодінні, вказує, що "цього майна не брала й він сам його вивіз, а на неї наговорює". В той же час вказує, що "у брата в їх спільному домоволодінні особистого майна не було, все майно було залишене батьками, яке між ними не розділене, дійсно у нього була алюмінієва драбина та човен, які потім десь зникли".
Допитані в ході досудового розслідування свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили факт продажу металевих виробів ОСОБА_6 із домоволодіння за місцем їх спільного проживання з ОСОБА_4 . Крім того, свідок ОСОБА_11 ствердив, що ОСОБА_6 заховала майно від свого брата в тому числі й вище перераховане, щоб брат не забрав його.
Згідно рішення Снігурівського районного суду від 16 лютого 2015 року ОСОБА_14 та ОСОБА_6 проведено реальний розподіл житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , з виділенням у власність кожному окремих частин спірного домоволодіння, в порядку спадкування.
Оцінивши вказані докази, слідчий прийшов до висновку, що ОСОБА_14 та ОСОБА_6 отримали у спадщину й інше майно, перелік якого, з посиланням на належні та допустимі докази (рішення суду, свідоцтво про право на спадщину, акт депутата, погоджувальні покази спадкоємців тощо) не зазначив, так само як і те, яке це майно має відношення до майна вказаного ОСОБА_14 у заяві про крадіжку. Крім того, слідчий не встановив чи була згода обох власників на розпорядження спільним майном одним із них, що у іншому разі може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення за ст.356 КК України. Крім того, слідчий формально допитав ОСОБА_6 , при цьому не усунувши суперечності в її показах щодо наявності у ОСОБА_7 особистого майна; не перевірив покази свідка ОСОБА_11 в частині схову ОСОБА_6 майна від свого брата; не встановив походження, переліку та місця знаходження майна проданого ОСОБА_6 у вказаний період, яке вона вважає спільним, а також викраденого майна. Також, слідчий помилково критично віднісся до показань потерпілого з приводу викрадення човна та драбини, оскільки наявність та належність йому цього майна підтвердила сама ОСОБА_6 в ході допиту.
Крім того, не було допитано і самого потерпілого, у відповідності до вимог чинного законодавства, з приводу наведених у його скарзі доводів, зокрема з приводу належності йому викраденого майна, не дав його показанням належної оцінки при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.
З огляду на викладене постанова слідчого про закриття кримінального провадження не може бути визнана законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження № 0000360, внесеного в ЄРДР 19 травня 2015 року, поверненню до Снігурівського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області для відновлення досудового розслідування і його проведення в загальному порядку.
Крім того, вище вказана бездіяльність слідчого при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження є такою, що викликає сумнів у його об`єктивності при проведенні досудового розслідування, а також з метою усунення сумнівів у потерпілого з приводу проявів упередженості слідчого під час проведення досудового розслідування, є підстави для застосування ст. 77 КПК України.
Керуючись ст.ст.77, 81, 303-309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС у Миколаївської області від 19 травня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000360 - задовольнити, зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, матеріали цього кримінального провадження повернути до Снігурівського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Миколаївській області іншому слідчому для відновлення досудового розслідування і його проведення в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя