АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №635/2675/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1597/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 р., -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною ухвалою,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тбілісі Грузія, громадянин України, з середньою технічною освітою, не одружений, працюючий в КП «ХРБП» пічником, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України закрито.

Присуджено стягнути за ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової авто-технічної експертизи в розмірі 586 гривень 80 копійок.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Як встановив суд, о 17 год. 10 хв. 19 грудня 2014 р. ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_1 та рухався вул. Леніна в с. Рогань Харківського району Харківської області зі швидкістю 55 км/год по своїй смузі руху від центру с. Рогань у бік збільшення номерів будинків.

Під час руху по вказаній автодорозі, поблизу буд. №74 по вул. Леніна в с. Рогань Харківської області, ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та при виникненні небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_8 , який рухався в попутному із автомобілем напрямку по проїжджій частині дороги на відстані 0,5 м від правого краю проїжджої частини дороги і якого ОСОБА_7 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого автомобіля та безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, і допустив наїзд автомобіля ВАЗ 21011 на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №22-ОКБ/15 від 17 лютого 2015 р., була заподіяна травма лівої гомілки у вигляді закритих переломів нижньої третини малогомілкової та великогомілкової кісток зі зміщенням всередину на поперечник кістки та під кутом відкритим наперед, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку судової авто технічної експертизи №151/15 від 27 лютого 2015 р. порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди і виражаються в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем, проявив необачність, не врахував дорожню обстановку та видимість, не зорієнтувався в дорожній обстановці і при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого автомобіля та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що спричинило останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На думку апелянта, примирення між потерпілим та обвинуваченим слід визнати істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки спричинена протиправними діями ОСОБА_7 шкода потерпілому є лише проявом посягання на основний об`єкт безпеку дорожнього руху.

Прокурор вважає, що з урахуванням листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про доповнення до інформаційного листа «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угоді» №223-558/0/4-13 від 5 квітня 2013 р. та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 6 лютого 2014 р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , у зв`язку з примиренням із потерпілим не можливе.

Просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений посилається на те, що шкода була заподіяна лише потерпілому та ніяким чином не зачіпає публічні інтереси. Окрім цього, при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції прокурор ОСОБА_10 не заперечував проти закриття кримінального провадження, тому обвинувачений просить оскаржувану ухвалу залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, фактичні обставини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України апелянтом не оскаржуються і відповідно, до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, колегією суддів не перевіряються.
Разом з тим, посилання прокурора про суттєве порушення судом вимог КПК України є обґрунтованим, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Районним судом не було прийнято до уваги, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, є складовою частиною правопорушень, які, відповідно до розділу ХІ Особливої частини Кримінального кодексу України, є злочинами проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно диспозиції ч.1 ст.286 КК України, безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення є безпека руху та експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи. Отже, у даному випадку основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення виступають публічні немайнові інтереси, а спричинена конкретним фізичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про доповнення до інформаційного листа №Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод» №223-558/0/4-13 від 5 квітня 2013 р., при укладенні угоди про примирення слід враховувати, що така угода може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів. У злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема, немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Неналежне встановлення районним судом об`єкту посягання за ч.1 ст.286 КК України привело до помилкового висновку суду про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого вищезазначеною статтею КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Вказані факти свідчать про невиконання судом всіх вимог КПК України, які регулюють питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим, що є підставою для скасування ухвали суду, і направленню матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд іншим складом суду.
На підставі викладеного, керуючись статями 404, 405,407,412, 413, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 р щодо ОСОБА_7 скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Головуючий

Судді