*Справа № 138/2918/15-к
Провадження №11-сс/772/531/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування процесу технічними засобами судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 листопада 2015 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:
СВ Могилів-Подільського MB УМВС 06.11.2015 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні №0000873, відомості про яке внесено до ЄРДР за заявою ПАТ КБ "ПриватБанку" про те, що ОСОБА_6 спільно з працівниками ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ, шахрайським шляхом придбав права на майно, що знаходилось в заставі ПАТ КБ "ПриватБанк" нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 , зареєстрованим за адресую: АДРЕСА_2 була укладена кредитна угода №МКМП-257 та договір про видачу траншу №МКМП-257, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 100000 доларів США з кінцевим терміном повернення 04.12.2011 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником був укладений договір іпотеки №МКМП-257/1 згідно з яким ОСОБА_6 надав ПАТ КБ «ПриватБанк» в іпотеку належне йому майно, а саме: нежитлове приміщення магазину загальною площею 225 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 573750 грн. 16.05.2008 року ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,028 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана вище земельна ділянка знаходиться під нежитловим приміщення магазину, який передано банку в іпотеку, однак щодо самої земельної ділянки окремий договір іпотеки не укладався.
В зв`язку з виниклою заборгованістю по кредиту банк в 2010 році подав позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2010 року по справі 2-961/2010р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКМП-257 в розмірі 97063 долара США звернуто стягнення на нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськ від 20.01.2012 по справі №2/0418/1308/12 за позовом ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ТОВ УФА Верус, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 31.01.2012 на користь банку стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 102519,82 доларів США. Виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання в ВДВС Могилів-Подільського МУЮ.
21.10.2013 року в межах виконавчого провадження з виконання рішення Кіровського райони суду Вінницької області від 20.01.2012 року по справі №2/0418/1308/12 через прилюдні торги земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала боржнику ОСОБА_6 за 11016,00 грн. придбав ОСОБА_8 , але права власності на неї не реєстрував.
04.12.2013 року на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2010 року по справі 2-961/2010 був укладений договір купівлі-продажу між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_9 . За яким банк продав ОСОБА_9 нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності на придбаний магазин відбулась 04.12.2013 року.
11.12.2013 року ОСОБА_10 , дізнавшись про продажу банком приміщення магазину, зареєстрував своє право власності на земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку.
В 2013 році ОСОБА_10 заявив позов до ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, ОСОБА_9 , треті особи ОСОБА_6 , приватний нотаріус Чернівецького нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_11 про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення магазину. ОСОБА_9 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_10 , ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3.11.2014 року позов ОСОБА_10 задоволено визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення магазину між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_9 . Зустрічний позов ОСОБА_9 задоволено частково визнано недійсними результати прилюдних торгів та свідоцтво про право власності на земельну ділянку.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заборгованість за кредитом на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК 63517,26 доларів США. На стадії пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ два рази відмовляв в відкритті виконавчого провадження, що вплинуло на несвоєчасність накладення арешту на майно боржників і дало змогу ОСОБА_6 безперешкодно реалізувати предмет іпотеки нежитлове приміщення магазину загальною площею 225,00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В серпні 2015 ОСОБА_9 звернулася до банку із скаргою про те, що їй надійшла письмова заява від громадянина ОСОБА_5 про звільнення приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він на даний час є власником приміщення. Дані обставини вказують на те, що в процесі судових спорів ОСОБА_6 відчужив самостійно, без згоди банку та за сприянням посадових осіб ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ, заставне майно банку приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 іншим особам, чим завдав банку майнової шкоди в розмірі 573750,00 грн.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що на праві приватної власності у ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_3 , знаходиться нежитлове приміщення магазину по АДРЕСА_1 .
Заступник начальника СВ Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

За результатами розгляду, слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду прийняв рішення про задоволення клопотання слідчого, накладення арешту на нежитлове приміщення магазину, яке розташоване в АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , заборонивши його відчужувати.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Вважає, що судове рішення постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що він є добросовісним набувачем спірного майна, жодного відношення до кримінального провадження не має, накладений арешт порушує його права як власника майна.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстав для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження немає, так як апелянт не пропустив визначений законом п`ятиденний термін, подавши апеляційну скаргу наступного для після отримання копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Могилів-Подільського MB УМВС здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в кримінальному провадженні №0000873, відомості про яке внесено до ЄРДР за заявою ПАТ КБ "ПриватБанку" про те, що ОСОБА_6 спільно з працівниками ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ, шахрайським шляхом придбав права на майно, що знаходилось в заставі ПАТ КБ "ПриватБанк» нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що на праві приватної власності у ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_3 , знаходиться нежитлове приміщення магазину по АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з ЄРДР по даному кримінальному провадженню, правова кваліфікація якого попередньо визначена за ч. 4 ст. 190 КК України, предметом кримінального правопорушення є об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення магазину, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Підозра у вчиненні кримінального правопорушення ще не оголошувалась жодній особі.
Вирішуючи питання про накладення арешту слідчий суддя, враховув положення кримінального процесуального закону, обставини кримінального правопорушення, достатність доказів та доведення слідчим необхідності арешту приміщення магазину, оскільки на нього було спрямовано злочин, дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та вжиття заходу забезпечення кримінального провадження.
Підстав вважати, що слідчим суддею було порушено порядок накладення арешту, немає.
З метою недопущення тяжких наслідків для його власника та згідно вимог ч.4 ст. 173 КПК України, до закінчення кримінального провадження, слідчий суддя зважив на розумність і співрозмірність обмеження права власності, в частині права відчуження.
Колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Слідчий суддя в повній мірі врахував наявність обґрунтованих підстав для арешту майна, навівши мотиви свого рішення.

Керуючись ст. 405, 407, 422 КК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21 листопада 2015 року про арешт майна без змін.

Судді: (підписи)
Згідно оригіналу.
Суддя: