н/п 1-кс/640/5950/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі адвоката - ОСОБА_3 ,
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просив скаргу розглядати за його відсутності, проти задоволення скарги заперечує (а.с.12).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність процесуального керівника прокуратури Харківської області та слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_5 не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за їх відсутності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
З наданих матеріалів слідує, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, на виконання вимог ст. 55 КПК України йому вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 22-26 тут і далі посилання на аркуші кримінального провадження), отже, скаржник наділений правом звернення до слідчого судді з даною скаргою в інтересах потерпілого.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять постанови прокурора про об`єднання вищевказаних кримінальних правопорушень в одне, як це передбачено ч.5 ст.217 КПК України.
При цьому, вказана вище постанова не містить даних щодо проведення чи закінчення досудового розслідвання за ч.1 ст.115 КК України.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
В постанові від 26.06.2015 підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального праворушення в діях конкретної особи відсутні.
Закриваючи кримінальне провадження в мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 26.06.2015, слідчий посилається на зібрані докази, зокрема, покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на протоколи слідчих експериментів, висновки експертних досліджень.
Аналізуючи зібрані докази, слідство в мотивувальній частині постанови прийшло до висновку, що в ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що об`єктивна можливість здобути докази винуватості водія ОСОБА_6 із застосуванням технічних експертиз та інших досліджень на цьому етапі слідства вичерпана. Напроти, здобуті докази вказують на те, що в дорожній обстановці, що склалася, в діях водія відсутні порушення, які перебували в причинному зв`язку з настанням вище вказаних наслідків, адже основною причиною розвитку події сталося те, що пішохід ОСОБА_9 вийшов на проїжджу частину в місці, не передбаченому для переходу пішоходів, попри наявність поблизу підземного переходу, нехтуючи принципами безпеки як самого себе так й оточуючих його учасників дорожнього руху. У діях водія ОСОБА_6 не вбачається порушень Правил безпеки дорожнього руху України, які перебували б у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та відповідно ознак складу злочину, передбаченого ст.286 КК України.
Однак, вказаний висновок слідства належним чином не обґрунтований.
Так, згідно висновку комплексної судової автотехнічної експертизи матеріалів та засобів відео-звукозапису та фототехнічної експертизи №6728/6729/6730 від 16.09.2014 року, а також висновку експерта №85/45/15 від 15.05.2015, вирішити питання «Чи мав водій ОСОБА_6 технічну можливість запобігти наїзду на пішохода та чи вбачаються в його діях невідповідності Правилам дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з настанням події» експертним шляхом не виявляється можливим (а.с.47-65, 125-130).
При цьому, в ході досудового розслідування слідчим не були встановлені та допитані в якості свідків водії автомобілів «Тойота-Прадо» та «Тойота РАВ-4», які зафіксовані на відеозапису та були очевидцями вказаної ДТП.
Крім того, резолютивна частина постанови слідчого від 26.06.2015 не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у постанові не зазначено; висновок, хто є винним в даній пригоді, в постанові відсутній, що у сукупності із наведеним вище є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
За таких обставини постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 26.06.2015 підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, та надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам.
При цьому, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення скаржника до суду з даною скаргою, оскільки згідно розписки на постанові від 26.06.2015, що міститься в матеріалах кримінального провадження, адвокат ОСОБА_3 отримав копію постанови 26.06.2015 (а.с. 132), до суду звернувся зі скаргою 18.08.2015, тобто, з дотриманням 10-денного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Керуючись ст.ст.303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1