АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

20 січня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2015 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління пркуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 15.04.2015 року до ЄРДР під №0000509, та накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи платника податку НОМЕР_1 , та заборонено йому розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.09.2015 року. Скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки слідчим суддею не враховано вимоги ст. ст. 170, 171 КПК України, що потягло за собою невідповідність висновків слідчого судді дійсним обставинам справи.

Захисник також посилається на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки судом всупереч вимогам ч. 4 ст. 171 КПК України не було досліджено та не перевірено співмірність вартості майна, на яке накладено арешт шкоді, завданій злочином, а також можливість відшкодування в кримінальному провадженні шкоди шляхом забезпечення цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, першим слідчим відділом СУ прокуратури м. Києва розслідується кримінальне провадження під №0000509, внесене 15.04.2015 року до ЄРДР за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна та спеціальною конфіскацією майна, орган досудового розслідування просив накласти арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, постановлене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, а тому є законним та обґрунтованим.

Задовольняючи клопотання слідчого, що внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту на майно, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а тому є достатні підстави вважати, що частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності є об`єктом кримінального провадження, та буде необхідним та доцільним з метою уникнення негативних наслідків накласти арешт на вказаний об`єкт. З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, крім того підозрюваний може здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний об`єкт, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що квартира є предметом злочину, та з метою забезпечення схоронності даного майна, а також з метою недопущення перереєстрації прав власності на вказану квартиру або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Настання будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено у даному кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки вказані у клопотанні мотиви та підстави виправдані, а тому в даному кримінальному провадженні вимагають вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.

Доводи апеляційної скарги щодо істотних порушень слідчим суддею суду першої інстанції норм кримінального процесуального закону України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення місцевого суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 117, 167 ч. 2, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління пркуратури міста Києва ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 15.04.2015 року до ЄРДР під №0000509, та накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи платника податку НОМЕР_1 , та заборонено йому розпоряджатися будь-яким чином даним майном, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 . Со к у р е н к о