Справа № 204/300/16-к
Провадження № 1-кп/204/142/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0003392 від 23 грудня 2015 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, офіційно не працюючого, одруженого, має малолітнього сина, раніш судимого:
-19.12.2011 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.05.2012 вирок змінено, ОСОБА_4 вважати засудженим за ст.ст.186 ч.1, 186 ч.2, 69 ч.1, 70 ч.1 до 2 (двох) років позбавлення волі, звільненого 21.06.2013 за ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська умовно-достроково, невідбутий строк покарання 6 (шість) місяців 6 (шість) днів,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, у грудні 2015 року, став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності.
Так, ОСОБА_4 , 23.12.2015 року приблизно о 17.00 год. знаходячись біля парку ім.Калініна у м.Дніпропетровську з малознайомою людиною на ім`я ОСОБА_6 , заздалегідь домовившись до початку вчинення злочину про спільні дії, побачили у руці їм не знайомої потерпілої ОСОБА_7 , яка йшла приблизно у п`ятьох метрах попереду них по парку ім.Калініна, жіночу сумку чорного кольору, при цьому, в них раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та вони визначили вказану жіночу сумку як предмет свого злочинного посягання.
Далі невстановлений досудовим розслідуванням чоловік на ім`я ОСОБА_6 , наздогнавши потерпілу ОСОБА_7 , зі спини обхватив останню рукою за шию, чим спричинив фізичний біль, тобто застосував відносно потерпілої насильство, яке не є небезпечним для здоров`я, та утримував останню з метою вилучення майна. В свою чергу, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, наблизившись до потерпілої ОСОБА_7 , скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_7 до вчинення можливого опору подавлена, з корисливих мотивів та з метою наживи, відкрито викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме, жіночу сумку чорного кольору вартістю 599 гривень та грошові кошти у розмірі 400 гривень.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину намагався зникнути, однак ОСОБА_4 було затримано громадянином ОСОБА_9 , тим самим, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № Г0-40 від 11.01.2016, ринкова вартість жіночої сумки-рюкзака торгової марки «Stradivarius» чорного кольору на момент вчинення кримінального правопорушення складала 599,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати та при призначення покарання звільнити його від покарання на підставі ст.75 КК України.
Захисник ОСОБА_5 підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд при призначення покарання звільнити ОСОБА_4 від покарання на підставі ст.75 КК України.
Від потерпілої надійшла заява, в якій вона просить суд слухати провадження у її відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду.
Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №ГО-40, за яким ринкова вартість жіночої сумки-рюкзака торгової марки «Stradivarius» чорного кольору на момент вчинення кримінального правопорушення 23.12.2015 складає 599,00 грн.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викредення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
ОСОБА_4 раніш судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, при скоєнні злочину виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, але не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий громадянином ОСОБА_9 .
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття особи.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ст.ст.65,68 КК України. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення особи від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, враховуючи те, що злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким, той факт, що ОСОБА_4 офіційно не працює, ту обставину, що він раніше вже був засуджений саме за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.186 КК України, тобто, за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, був умовно-достроково звільнений, але на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, та знову вчинив замах на умисний корисливий злочин проти власності, у зв`язку з чим виправлення особи можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-У111 від 26 листопада 2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за КПК України включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Відповідно до протоколу затримання від 24.12.2015, ОСОБА_4 було затримано 23.12.2015.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015, щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою рахувати з 21-00 год 23.12.2015.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.12.2015 до дня ухвалення цього вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно рахунку №ГО-40 Дніпропетровської торгово-промислової палати, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи складають 150,00 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.12.2015, а саме: сумка жіноча шкіряна чорного кольору, 4 купюри номіналом 100 грн., гаманець жіночий, гребінець, передані ОСОБА_7 на зберігання, вважати повернутими за належністю.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371, 374, ч.6 ст.376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.12.2015.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження з 23.12.2015 по 11.02.2016 включно, зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Згідно рахунку №ГО-40 Дніпропетровської торгово-промислової палати, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи складають 150,00 (сто п`ятдесят) грн., та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 24.12.2015, а саме: сумка жіноча шкіряна чорного кольору, 4 (чотири) купюри номіналом 100 (сто) грн., гаманець жіночий, гребінець, передані ОСОБА_7 на зберігання, вважати повернутими за належністю.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілим до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1