У Х В А Л А

04 вересня 2015 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

При секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 КК України, ч. 1 ст. 361-2 КК України, ч. 1 ст. 182 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 КК України, ч. 1 ст. 361-2 КК України, ч. 1 ст. 182 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор та потерпілий вважали за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

В свою чергу, обвинувачений та захисник просили суд повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам закону. У своєму письмовому клопотанні, а також у судовому засіданні обвинувачений та захисник послались на те, що в обвинувальному акті взагалі не зазначено конкретних обставин, за яких, на думку сторони обвинуваченого, відбувся збут (передача) ОСОБА_5 інформації з обмеженим доступом, не зазначено місця, способу та форми передачі такої інформації.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту. Також, він зазначив, що в обвинувальному акті обставини щодо передачі ОСОБА_5 інформації з обмеженим доступом відображені поверхнево та у загальному вигляді, що саме під час судового розгляду ці обставини ним будуть уточнені. Також, прокурор зазначив, що збут ОСОБА_5 інформації відбувався в ході телефонних розмов в службовому приміщенні.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду слід буде з`ясовувати питання щодо конкретних обставин за яких відбувся збут інформації з обмеженим доступом, просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Заслухавши сторін, перевіривши обвинувальний акт на предмет дотримання вимогам закону, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається із змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 окрім несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи, обвинувачується ще у вчиненні несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом (ч. 1 ст. 361-2 КК України) та незаконному збирання, використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу (ч. 1 ст.. 182 КК України)
Водночас, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано конкретних фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України, які прокурор вважає встановленими, зокрема не зазначено про місце, спосіб збуту (передач, розповсюдження) 15.12.2014 р. та 27.01.2015 р. інформації з обмеженим доступом. Обмежившись лише посиланням в обвинувальному акті на передачу інформації через осіб, які діяли в інтересах громадської організації, прокурор не вказав в обвинувальному акті обставин, які відповідно до ст.. 91 КПК України підлягають доказуванню, щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Судом відхиляються доводи прокурора та потерпілого стосовно того, що збут ОСОБА_5 інформації відбувався в ході телефонних розмов в його службовому приміщенні, тому що зазначені обставини не викладені в обвинувальному акті.

Крім того, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано конкретних фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.. 182 КК України, які прокурор вважає встановленими, зокрема не зазначено про місце, спосіб поширення конфіденційної інформації про особу. Обмежившись лише посиланням в обвинувальному акті на повідомлення третім особам, які діяли в інтересах громадської організації конфіденційної інформації про потерпілого щодо перетину ним кордону, прокурор не вказав в обвинувальному акті обставин, які відповідно до ст.. 91 КПК України підлягають доказуванню, щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню прокурору.

Допущені прокурором недоліки повинні бути усунуті протягом двадцяти днів шляхом складення, затвердження та вручення обвинувального акта у відповідності до вимог КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 КК України, ч. 1 ст. 361-2 КК України, ч. 1 ст. 182 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .
Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1