Провадження № 1-кп/127/1008/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000155 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 призваний під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України АДРЕСА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №227 від 09.09.2014 року ОСОБА_4 призначений на посаду стрільця 3 відділення 1стрілецького взводу 7 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №193 від 11.09.2014 р. ОСОБА_4 призначений на посаду кулеметника 1 відділення стрілецького взводу 8 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, де проходить військову службу по даний час.
17 березня 2014 року Указом В.о. Президента України №303/201/ оголошено часткову мобілізацію в України та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а саме з 17 березня 2014 року, в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої службу Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
16 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що дислокується в АДРЕСА_1 . Знаходячись за межами військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, а саме - перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .
09 травня 2015 року солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та приймає участь в проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 квітня 2015 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, та в подальшому проводив час на власний розсуд, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 і лише 09 травня 2015 року повернувся до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, тобто був відсутній на службі 23 доби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, суду пояснив наступне. В серпні 2014 року він був призваний на службу у військову частину НОМЕР_1 . Три ротації він перебував в зоні дії АТО, в загальному провів там шість місяців.
Після другої ротації йому була надана відпустка та після її закінчення, 16 квітня 2015 року, він не з`явився до військової частини у зв`язку з сімейними обставинами. У нього була можливість попередити про це керівництво, однак він цього не зробив.
Після цього він з`явився до військової частини, поїхав на третю ротацію у зону дії АТО та на даний час отримав посвідчення учасника бойових дій і на даний час демобілізований.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 досудовим слідством вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб, вчинене в умовах особливого періоду.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, наявність у нього статусу учасника бойових дій.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
За таких обставин, а також враховуючи те, що після скоєння злочину ОСОБА_4 з`явився на службу, був відправлений у зону антитерористичної операції, де продовжив несення військової служби, на даний час демобілізований, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у вигляді штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст.ст. 69, 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі вісімсот п`ятдесяти гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: