Дата документу Справа № 332/3335/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/207/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 332/3335/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Виноградівка, Вулканештський район, республіка Молдова, громадянки України, не працевлаштованої, маючої середню освіту, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешкає за адресою, АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 29.09.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 118 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Вирок набрав чинності 28.10.2009 року. Звільнилася 26.06.2010 року з Дніпродзержинської ВК в Дніпропетровській області №34, у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 19.08.2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання строком на один рік;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винною за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначено їй покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст.70 ч.4 КК України остаточно визначено обвинуваченій покарання шляхом поглинання менш суворого знов призначеного покарання, більш суворим покаранням у вигляді 2 років позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2015, остаточно визначивши покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинувачену від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки - періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти її про зміну місця проживання та роботи.

Питання речових доказів по справі вирішено.

Згідно вироку суду, 18.07.2015 року об 11 годині 23 хвилин, ОСОБА_6 , вчинивши 10.06.2015 року злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в приміщенні магазину "Продукти - 726" ТОВ "АТБ - маркет", який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перспективна, буд. 51, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала з прилавку пляшку коньяку "Старий Кахеті", об`ємом 0,5 л, вартістю 182 гривні 25 копійок, в подальшому сховавши в свій пакет вищевказаний товар, однак довести свій злочин до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена біля виходу з вищевказаного магазину співробітниками охорони магазину "Продукти - 726" ТОВ "АТБ - маркет". Своїми діями ОСОБА_6 намагалася спричинити матеріальну шкоду ТОВ "АТБ -маркет" на загальну суму 182 гривні 25 копійок.

20.07.2015 року о 12 годині 52 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в приміщенні магазину "Продукти - 271" ТОВ "АТБ - маркет", який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тенісна, буд. 12А, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала з прилавку пляшку коньяку "Старий Кахеті", об`ємом 0,5 л, вартістю 182 гривні 25 копійок, в подальшому сховавши в свою жіночу сумку вищевказаний товар, однак довести свій злочин до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена біля виходу з вищевказаного магазину співробітниками охорони магазину "Продукти - 726" ТОВ "АТБ - маркет". Своїми діями ОСОБА_6 намагалася спричинити матеріальну шкоду ТОВ "АТБ - маркет" на загальну суму 182 гривні 25 копійок.

На вирок суду прокурором була подана апеляційна скарга.

Прокурор не оскаржуючи фактичні обставини правопорушення, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 , кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вважає, що вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2015 відносно останньої є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного особі покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що суд, у порушення вимог ст. 61 КК України, призначив ОСОБА_6 , яка має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто дитину віком 2 роки, покарання у виді обмеження волі, який не може бути їй призначений.

Крім того, прокурор зазначив, що суд при призначенні обвинуваченій покарання, недостатньо врахував, що ОСОБА_6 не працює та не навчається. Маючи на утриманні малолітню дитину вчинила низку крадіжок та замахів на крадіжку чужого майна.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2015 відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із невідповідністю такого покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Заводського районного суду від 19.08.2015, остаточно призначити покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Апеляцій від інших учасників судового провадження не надходило.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора та просила не позбавляти її волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Запорізької області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами провадження, ніким, у тому числі, обвинуваченою, не оспорюються та є обґрунтованими.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 в апеляційній скарзі також не оспорюється і є правильною.

Проте вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання та зазначаючи у вироку, що вона має на утриманні малолітню дитину, в порушення вимог ч. 3 ст. 61 КК України, згідно з якою обмеження волі не може бути застосовано у тому числі до жінок, які мають дітей віком до 14 років, призначив їй покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 дійсно має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто дитину віком до 14 років у зв`язку з чим, суд необґрунтовано призначив їй покарання у виді обмеження волі /а.п. 34/.

За таких підстав колегія суддів вважає необхідним скасувати вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання та призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні ОСОБА_6 строку покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, а також її особу - раніше судима, за місцем мешкання характеризується задовільно, стоїть на обліку в наркологічному диспансері, офіційно не працює, матеріальна шкода погашена, має на утриманні малолітню дитину, та вважає необхідним призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Заводського районного суду від 19.08.2015, остаточно призначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі. При цьому з урахуванням наведеного колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про необхідність призначення обвинуваченій більш суворого покарання.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненою від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

На підставі п. 3, п. 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У решті вирок слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного їй покарання.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Заводського районного суду від 19.08.2015, остаточно призначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненою від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

На підставі п. 3, п. 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4