Справа № 454/599/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/80/16 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Прип`яті, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальної освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 01 жовтня 2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 15 - ч.3 185, ч.1 ст. 321, ст.ст. 70, 75, 76 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі з іспитовим строком три роки,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на три роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід не застосовувався.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальної освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 02 березня 2011 року Сокальським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 185КК України на три роки позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на два роки шість місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід не застосовувався.

Згідно вироку суду, 23 січня 2015 року близько 23 год. в м. Сокаль Львівської області, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , демонтували і таємно викрали три металеві ребристі батареї зі сходових майданчиків під`їздів №№3, 4, 5 будинку №9 по вул. Героїв УПА, які надалі заховали в закинутому приміщенні позаду загальноосвітньої школи №3 м. Сокаля.

Наступного дня 24 січня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вивезли викрадені батареї на таксі та здали на металобрухт, за що отримали грошову винагороду в сумі 1440 грн., чим завдали КП "Сокальжитлокомунсервіс" матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що судове рішення є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , яка полягає у незастосуванні ст. 71 КК України та застосуванні при призначенні йому покарання ст. 75 КК України, яка не підлягала застосуванню.

Зазначає, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України мав згідно з ч.3 ст. 78 КК України керуватись ст.ст. 71, 72 КК України і визначати остаточне покарання відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового або повного приєднання до покарання за ч.2 ст. 185 КК України невідбутого покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2012 року.

Наголошує, що повторне звільнення у такому випадку від відбування покарання з випробуванням відповідно до п.10 ППВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" є неприпустимим.

Звертає увагу, що також не відповідає вимогам ч.2 ст. 374 КПК України вступна частина вироку, оскільки не містить всіх необхідних відомостей про особу, що мають значення для справи, зокрема відомостей про рік, місяць і дату народження ОСОБА_7 , а також не містить найменування (номеру) кримінального провадження.

Просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на три роки, та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання часткового приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2012 року, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки сім місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження прокурором не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання та доцільно призначив таке у виді обмеження волі на певний строк.

Разом з тим, призначивши покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на певний строк та звільнивши останнього від відбування такого покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, місцевий суд не врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2012 року, тобто не дотримався вимог ч.3 ст. 78 КК України, згідно якої, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно вимог ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ч.1 ст. 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

Отже, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В такому випадку, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 420 КПК України має ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визначити остаточне покарання, що відповідає положенням ст.ст. 65, 71, 72 КК України і буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,
засудила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 15 травня 2015 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на три роки обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, з врахуванням положень ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2012 року та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання три роки сім місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку апеляційного суду.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4