Справа № 10-511/11р Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2011 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Данка В.В.,

суддів Марітчака Т.М., Михалюка В.О.,

з участю прокурора Шоп"яка В.Б.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

апелянта ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляцією ОСОБА_3 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 липня 2011 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про перекваліфікацію складу злочину та про порушення кримінальної справи,

встановила:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 липня 2011 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 10 серпня 2009 року про перекваліфікацію складу злочину у кримінальній справі та про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України з тих підстав, що слідчим встановлені передбачені законом приводи та підстави для порушення кримінальної справи та факт вчинення ОСОБА_3 хуліганства та нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

З таким рішенням судді Мирош О.Р.. не погодився і подав апеляцію, в якій просить скасувати постанову судді, а справу скерувати на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Свої вимоги він мотивує тим, що оскаржена постанова не відповідає вимогам ст.236-8 КПК України, прийнята з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, в матеріалах справи не достатньо даних, які б вказували на наявність в його діях складу злочину. Згідно копії ЖРЗПЗ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України, № 4011 від 07 серпня 2009 року зареєстровано рапорт інспектора патрульно-постової служби, який послужив приводом щодо порушення відносно нього кримінальної справи. Даний рапорт не міг бути приводом для порушення кримінальної справи відносно нього, оскільки не підпадає під перелік приводів передбачених ч.1 ст.94 КПК України, тому він не може розцінюватись як безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину (п.5 ст.94 КПК України). Суддею всупереч вимогам п.8 Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04 06.2010 р. не дотримано вимог ст.236-8 КПК України на предмет відповідності постанови слідчого вимогам ч.1 ст.94 КПК України. У постанову судді не мотивовано на підставі чого він прийшов до висновку, що у слідчого було достатньо підстав і приводів для порушення кримінальної справи, і не зазначено, які це саме приводи і підстави, чи відповідають вони положенням ст.94 КПК України, чи вказані вони у постанові слідчого.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_3 та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора та адвоката ОСОБА_2 про обґрунтованість та законність рішення судді, обговоривши наведені доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Зокрема, суд повинен перевіряти чи були наявними на час порушення справи, передбачені ч.1 ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила кримінальну справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину /ч.2 ст.94 КПК України/; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок /ст.98 КПК України/.

Як вбачається із матеріалів справи, в оскаржуваній постанові суддя виклав доводи скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого; зазначив, що заявник у судовому засіданні підтримав свою скаргу, висвітлив думки інших учасників судового засідання щодо скарги ОСОБА_3, послався на норми закону, що регулюють спірні правовідносини.

А що стосується мотивів прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3, то вони викладені наступним чином: "Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 слідчим встановлені передбачені законом приводи та підстави для порушення кримінальної справи та факт вчинення ОСОБА_3 хуліганства та нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, а відтак скаргу на постанову від 10.08.2009 р. слід залишити без задоволення."

При цьому суддею не перевірено і в постанові не зазначено, чи вказували дані /які були у розпорядженні слідчого на момент вирішення питання порушення кримінальної справи/ на наявність ознак злочину і чи були вони достатніми для порушення кримінальної справи, тобто не зроблено висновок про наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи.

Натомість суд першої інстанції повинен був дослідити наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи, відповідність їх вимогам закону та зазначити це у своєму рішенні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що при розгляді справи суддя залишив недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, тобто допустив неповноту, що відповідно до п.1 ч.1 ст.367 КПК України є підставою для скасування постанови.

Вказана неповнота не може бути усунута апеляційним судом, оскільки згідно з ч. 1 ст.382 КПК України при перевірці постанов судді судове слідство в апеляційній інстанції не провадиться.

Керуючись ст.ст.365,366,382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 липня 2011 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 10 серпня 2009 року про перекваліфікацію складу злочину у кримінальній справі та про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України скасувати, а справу направити на новий розгляд у той же ж суд іншим суддею.

Судді: Данко В.В. Марітчак Т.М. Михалюк В.О.

Оригінал ухвали.