Справа № 1-409/11
ВИРОК

Іменем України

22 листопада 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі: Головач Н.А.

з участю прокурора: Гантімурової Н.В.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно непрацюючого, раніше несудимого;

за ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.08.2011 року приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись у Вінницькій області Вінницькому районі с. Сокиринці по вул. Будьонного, 4, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, в ході суперечки з ОСОБА_2, за допомогою металевого стільця, який тримаючи двома руками за спинку, наніс два удара в область голови останнього, в результаті чого спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, переломів кісток склепіння та основи черепа, епідуральну, субтуральну та субарахноїдальну гематому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 518/1 від 20.09.2011 року, відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_2 згідно п. 2.1.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення.

05.08.2011 року ОСОБА_2 доставлений у МКЛ ШМД м. Вінниці, де знаходився на лікуванні. 15.08.2011 року потерпілий помер від отриманої відкритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком, набуханням та дислокацією головного мозку. Між відкритою черепно-мозковою травмою, яка ускладнилась набряком, набуханням та дислокацією головного мозку та смертю ОСОБА_2П, є причинний зв'язок, що підтверджує висновок судово-медичної експертизи № 518/1 від 20.09.2011 року.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно в серпні 2011 року під час бійки, яку спровокував сам потерпілий ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного спяніння, він вдарив його двічі по голові стільцем. На другий день, коли ОСОБА_2 було дуже погано, він разом з ОСОБА_3 привезли його в лікарню, де йому зробили операцію. Він провідував його в лікарні, де ОСОБА_2 почував себе нормально, але 16.08.2011 року йому повідомили, що останній помер. Він не бажав настання смерті потерпілого, тому жалкує про скоєне, щиро кається та просить його суворо не карати.

Враховуючи клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших доказів, у звязку з відсутністю спору по фактичних обставинах справи, на підставі ст.ст. 299, 301-1 КПК України суд визнав за необхідне обмежитися допитом підсудного та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, і при цьому ОСОБА_1 розяснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному злочині знайшла в суді своє підтвердження, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого і дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину те, що ОСОБА_1 раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої та її думку про несуворе покарання підсудному.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить визнання вини, щире каяття, явку з повинною, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено.

З урахуванням всіх обставин справи та даних про особу підсудного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 330 КПК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній утримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7-ми років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання - з 16.08.2011 року.

Речові докази: металевий стілець з металевою основою чорного кольору та деревяною спинкою жовтого кольору; чотири фрагменти деревини; спортивну куртку світлого кольору; простирадло темно-синього кольору; ковдру темно-синього кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Вінницького РВ знищити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній утримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: