Справа №470/459/15-к 12.11.2015 12.11.2015 12.11.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000178, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурахівка, Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16.12.2014 року, та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, вважає зазначений вирок невірним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, зазначає, що ніколи не визнавав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, оскільки металевий молот не викрадав з подвір`я потерпілої ОСОБА_8 , а знайшов його на перехресті недалеко від двору потерпілої.

Звертає увагу суду, що вартість металевого молоту є незначною, зазначає, що істотної шкоди потерпіла не зазнала. Вважає, що суд не вказав жодного належного доказу того, що він вчинив саме крадіжку, а послався лише на протокол прийняття заяви від потерпілої про вчинення кримінального правопорушення, в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу.

Зазначає, що в протоколі огляду місця події території домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 не було зазначено де саме знаходився молот.

Вказує що при проведенні слідчого експерименту вказав де саме знайшов молот але огорожі чи паркану на той час не було, це була територія вулиці.

Крім того зазначає, що факт продажу молота не заперечував, оскільки вважає, що знайденим майном він міг розпорядитися на власний розсуд.

Апелянт, звертає увагу колегії суддів на те, що суд першої інстанції послався на негативну характеристику, яка була залучена до матеріалів справи, але на якій не зазначена ні дата її видачі ні вихідний номер, крім того дана характеристика є копією, що на думку апелянта є неприпустимим. Зазначає, 03.09.2015р. Мурахівський сільський голова видав позитивну характеристику відносно нього.

Вказує на те, що він дійсно в 2010 році знаходився на обліку в Обласному наркологічному диспансері, однак зараз спиртне виживає дуже рідко. Вказує, що суд не врахував, що у нього на утриманні є малолітній син 2001 року народження та мати пенсіонерка, інших працездатних осіб в його родині не має, батько давно помер.

В підсумку апелянт просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
10 квітня 2015 року ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння через відсутню секцію огорожі, шляхом вільного доступу, пройшов на територію домоволодіння належного ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , звідки повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав металевий молот вагою 6 кг. вартістю 187 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав місцевому мешканцю, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 187грн.

Дії ОСОБА_5 судом першої інстанції кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Визнаючи ОСОБА_5 винним, суд послався на показання потерпілої, яка суду показала, що зашила молот на присадибній ділянці, вранці дізналася, що ОСОБА_5 продає молот місцевим мешканцям; на показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які бачили ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння з металевим молотом, а ОСОБА_11 безпосередньо придбав молот; на протокол огляду місця події від 11 квітня 2015 року та на протокол проведення слідчого експерименту від 08 травня 2015 року, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_5 вказав місце де викрав молот та підтвердив обставини вчинення ним крадіжки.

Призначаючи ОСОБА_5 вид і міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, одружений, але з дружиною не проживає, має неповнолітнього сина вихованням якого не займається. З 2010 року перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом синдром залежності від алкоголю, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів та знову вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується дослідженими в ході судового розгляду та викладеними у вирку доказами.
Суд обґрунтовано прийняв до уваги на підтвердження винуватості ОСОБА_5 показання потерпілої ОСОБА_8 , якими встановлено, що 10 квітня 2015 року вона змінювала огорожу на своїй присадибній ділянці, ввечері весь інструмент занесла в будинок окрім молота, який залишила на присадибній ділянці біля огорожі. Вранці, 11 квітня 2015 року потерпіла дізналася, що ОСОБА_5 продає молот місцевим мешканцям.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 11 квітня 2015 року вона зустріла обвинуваченого ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 розповів їй, що знайшов металевий молот біля будинку ОСОБА_12 співмешканця потерпілої ОСОБА_8 , підібрав його та збирався здати на металобрухт.

Свідок ОСОБА_10 надав аналогічні покази та додав, що придбав металевий молот у ОСОБА_5 за 10 грн. Кому належав молот він не питав тому, що вважав, що він належить саме ОСОБА_5 .
Суд обґрунтовано визнав показання потерпілого та вказаних свідків достовірними, оскільки вони узгоджуються, як між собою, так і з іншими доказами кримінального провадження.
Так, із дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 8 травня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 сам вказав на місце де він викрав молот, а саме біля домоволодіння ОСОБА_8 та на сарай де він відпилював рукоятку викраденого молоту.

Крім того, в ході розгляду кримінального провадження судом першої інстанції обвинувачений визнав себе винним, давав покази щодо обставин вчинення ним крадіжки молота. А саме, показав, що йому було відомо про те, що в домоволодінні ОСОБА_8 проводять ремонт огорожі. 10 квітня 2015 року близько 16-00 годи, проходячи біля двору потерпілої він побачив молот, який забрав та здав на металобрухт.
А тому, твердження апелянта про те, що у вироку суду не зазначено належних доказів вчинення ним крадіжки молота є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами.

Що стосується твердження апелянта про неприпустимість залучення до матеріалів справи негативної характеристики відносно нього, у зв`язку з тим, що характеристика є лише копією на якій не зазначена дата та вихідний номер, такі твердження апелянта не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що дана характеристика буда видана сільським головою посвідчена його підписом, а копія засвідчена слідчим СУ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_13 .
Таким чином, суд на підставі досліджених доказів, в їх сукупності, дійшов правильного висновку щодо доведеності винності ОСОБА_5 і обґрунтовано кваліфікував його злочинні дії за ч.2 ст.185 КК України. Істотних порушень вимог матеріального та процесуального права, які б могли потяги скасування вироку, судом першої інстанції не допущено. А тому підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження, про що просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливого злочину та вчинив злочину в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, знаходиться на обліку в Обласному наркологічному диспансері з діагнозом синдром залежності від алкоголю.

З урахуванням обтяжуючої обставини, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Також суд обґрунтовано врахував вчинення ОСОБА_5 злочину у період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, та правильно призначив йому покарання у відповідності до положень ст. 71 КК України.
Призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 532 КПК України, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді