Ухвала іменем україни

14 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула в судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України по епізоду № 1 від 12 листопада 2014 року на 1 рік позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду від № 2 від 05 квітня 2015 року на 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду № 3 від 12 травня 2015 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України, по епізоду № 4 від 22 травня 2015 року на 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України по епізоду № 5 від 29 травня 2015 року на 4 роки років 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_5 ухвалено рахувати з 18 червня 2015 року з фактичної дати і часу його затримання.

Питання щодо запобіжного заходу не вирішувалося.
З обвинуваченого стягнуто на користь держави процесуальні витрати, вирішено долю речових доказів.

Вирок постановлено судом під головуванням судді ОСОБА_4 .

Вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано.

Призначено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

В решті вирок суду залишено без зміни.

За результатами апеляційного розгляду справи колегією суддів Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року постановлено ухвалу про системні грубі порушення судом вимог кримінального закону при ухваленні вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 липня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , про що належить повідомити Вищу кваліфікаційну комісію суддів України для відповідного реагування.

У касаційній скарзі суддя ОСОБА_4 просить скасувати названу ухвалу апеляційного суду, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленого судового рішення. Стверджує, ухвала апеляційного суду постановлена з істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Зокрема, статтями 407, 409, 420 КПК України 2012 року, якими керувався суд апеляційної інстанції, не передбачено повноважень апеляційного суду на прийняття оскаржуваної ухвали. Судом не проводилося дослідження доказів у справі, це свідчить про те, що апеляційний суд вийшов за межі діючого КПК України 2012 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Статтею 369 КПК України визначено види судових рішень за наслідком розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Разом із тим, частиною другою вказаної статті передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, які встановлено в судовому засіданні, викладається у формі ухвали.

Такі ж положення передбачені ст. 418 КПК України при розгляді кримінальних справ у суді апеляційної інстанції.

Разом із постановленням нового вироку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції (головуюча суддя ОСОБА_4 ) призначаючи покарання, грубо порушив вимоги закону.

Зокрема, суд призначаючи у 3-х випадках обвинуваченому покарання більш м`яке, ніж передбачено законом, не мотивував прийняте рішення, не послався на вимоги ст. 69 КК України, при цьому в мотивувальній частині зазначив, що підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

З порушенням вимог кримінального процесуального закону викладено вступну частину вироку, допущено помилки при кваліфікації дій обвинуваченого, не враховано попередні судимості ОСОБА_5 за тяжкі злочини.

На момент ухвалення вироку в порушення вимог п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України судом не вирішено питання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , котрий перебував під вартою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, встановивши, що суддя ОСОБА_4 неналежно віднеслася до виконання обов`язків судді, які покладені на неї законом України «Про судоустрій і статус суддів», прийняв рішення про постановлення оскаржуваної ухвали, якою повідомив Вищу кваліфікаційну комісію суддів України про встановлені факти порушення для відповідного реагування.

Такі дії апеляційного суду узгоджуються із вимогами ст. 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», загальними засадами кримінального провадження (ст.ст. 7, 9 КПК України) та не заборонені нормами Кримінального процесуального закону України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає доводи скарги судді ОСОБА_4 безпідставними, а касаційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, та вважає, що у відкритті провадження за її касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_6