Дата документу Справа № 336/4524/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

у кримінальному провадженні №0000001 від 13.01.2014 р.

щодо ОСОБА_1

3 вересня 2015 року місто Запоріжжя

№ пр. 11-кп/778/1646/15
Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:

ОСОБА_2 доповідача і головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою -

прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 ,

здійснив судове провадження в суді апеляційної інстанції з перегляду ухвали Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 (головуючий в суді 1 інст. суддя ОСОБА_8 , справа №336/4524/15-к, провадження №1-кп/336/436/2015).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
за результатами підготовчого судового засідання обвинувальний акт щодо
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Запорізькій області, місті Бердянську і там же проживаючого по АДРЕСА_1 без даних про реєстрацію, старшого навідника 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта, -

обвинуваченого у вчинені в межах юрисдикції Шевченківського районного суду міста Запоріжжя 27 грудня 2015 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.405 КК України,

повернуто прокурору військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України.

Підставами ухвалення такого судового рішення стали:

неприбуття обвинуваченого у підготовчі судові засідання 20 і 27 липня 2015 року за судовими викликами;

не забезпечення прибуття обвинуваченого у підготовче судове засідання 27 липня 2015 року прокурором, який взяв на себе таке зобов`язання у підготовчому судовому засіданні 20 липня 2015 року;

відсутність ОСОБА_1 на службі з 2 липня 2015 року за даними листа ТВО командира військової частини ппВ0105 №3080 від 27.07.2015 р. (а.пр.30).

Вмотивовуючи рішення про неможливість у підготовчому судовому засіданні застосування до обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження місцевий суд:

послався на ст.323 КПК України згідно з якою, -

якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу;

дійшов до наступного висновку «... застосування приводу до обвинуваченого віднесено КПК України до стадії судового розгляду справи, а не підготовчого судового засідання.
... До обов`язків суду на стадії підготовчого судового засідання не відноситься здійснення розшукових дій щодо обвинуваченого, а проведення підготовчого розгляду справи та призначення її до розгляду без участі обвинуваченого неможливо. Прокурором в ході досудового провадження не забезпечено обрання підозрюваному будь-якого запобіжного заходу, який здатен забезпечити належне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, а в обвинувальному акті відсутні відомості щодо фактичного місця проживання чи місця перебування обвинуваченого».

Обґрунтовуючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту суд першої інстанції також взяв до уваги висновки в ухвалах Апеляційного суду Запорізької області за результатами здійснених судових проваджень з перегляду аналогічних судових рішень:

від 26 серпня 2014 року №11-кп/778/872/14 (судді апеляційної інстанції ОСОБА_9 головуючий, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 );

від 2 жовтня 2014 року №11-кп/778/1038/14 (судді апеляційної інстанції ОСОБА_12 головуючий, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ).
В апеляційній скарзі прокурор:

вважає необґрунтованою відмову судом у підготовчому судовому засіданні 27 липня 2015 року про задоволення його клопотання про привід обвинуваченого у наступне підготовче судове засідання. На його думку, з урахуванням положень п.24 ч.1 ст.3 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні мав право на підставі ст.323 КПК України постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу;

звертає увагу на те, що
дієвість провадження щодо ОСОБА_1 не вимагала застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування,

місце реєстрації ОСОБА_1 і фактичне його місце проживання збігалися до моменту його мобілізації на військову службу,

на час направлення обвинувального акту на розгляд суду підозрюваний перебував у розташуванні військової частини і її польова пошта вказана у обвинувальному акті,

суд першої інстанції у судовому рішенні не вказав жодної підстави невідповідності обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України.

При здійсненні апеляційного розгляду -

прокурор підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити за доводами в ній зазначеними;

потерпілий ОСОБА_7 підтвердив небажання усунення недоліків його апеляційної скарги і просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора.

на підставі статтей 358,405 КПК України, з ініціативи апеляційного суду досліджені документи - ухвали цього суду, на які є посилання в ухвалі місцевого суду, яка переглядається. Висновки в цих судових рішеннях наступні:

в ухвалі від 26 серпня 2014 року №11-кп/778/872/14: «... Судом правильно встановлені порушення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки задіяні ним заходи по виклику обвинуваченого для судового розгляду за адресою вказаною у обвинувальному акті результатів не дали, що свідчить про не встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ..., та позбавляє суд можливості розглянути провадження по суті.
... необхідність у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, грунтується на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів. ...»;
в ухвалі від 2 жовтня 2014 року №11-кп/778/1038/14, з посиланням на вимоги ст.323 КПК України, зазначено «... неприбуття обвинуваченого в підготовче судове засідання позбавляє районний суд можливості вирішувати питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, оскільки під час підготовчого провадження у нього відсутні повноваження по вживанню заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, а тому рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є обгрутованим.
На інші доводи прокурора, колегія суддів не звертає уваги, оскільки всі недоліки обвинувального акту, на які послався районний суд в своїй ухвалі, є обґрунтованими і повинні бути належним чином усунуті».

За наслідками здійсненого провадження в суді апеляційної інстанції апеляційний суд вбачає підстави до задоволення апеляційної скарги прокурора виходячи з такого.

Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 12 лютого 2015 року N 192-VIII, яким цей Закон викладено у новій редакції, та із змінами і доповненнями до нього, внесеними Законом України від 2 березня 2015 року N 213-VIII):

Верховний Суд України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ст.38), тоді як Вищі спеціалізовані суди і апеляційні суди лише здійснюють правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом (статті 32,27).

Щодо забезпечення єдності системи судів загальної юрисдикції - єдністю судової практики, то:

відповідно до п.4 ч.1 ст.32 Закону України N 192-VIII Вищий спеціалізований суд -

надає методичну допомогу судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та законів України у судовій практиці на основі її узагальнення та аналізу судової статистики; дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз`яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової спеціалізації;

відповідно до п.4 ч.1 ст. Закону України N 192-VIII апеляційний суд
надає місцевим судам методичну допомогу в застосуванні законодавства.
Аналіз наведених правових норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» N 192-VIII у системному зв`язку з правовими нормами розділу V Кримінального процесуального Кодексу, якими врегульовано судове провадження з перегляду судових рішень дає підстави до висновку, що
прецедентне значення мають лише рішення Верховного Суду України, а тому посилання на них у судових рішення нижчестоящими судами буде законним, обгрутованим і вмотивованим.

Навпаки, посилання у судовому рішенні судом першої інстанції на судову практику апеляційного суду є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що: «... До обов`язків суду на стадії підготовчого судового засідання не відноситься здійснення розшукових дій щодо обвинуваченого» та такого, як - «... застосування приводу до обвинуваченого віднесено КПК України до стадії судового розгляду справи, а не підготовчого судового засідання. ...», є такими, які не ґрунтуються на вимогах відповідних правових норм Кримінального процесуального Кодексу.

Згідно п.24 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального Кодексу терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення:

судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами;

Згідно ч.2 ст.314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342 - 345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

За смислом цієї правової норми
1. Про день, час і місце проведення підготовчого судового засідання сторони та інші учасники судового провадження, перелік яких наведено у ч.2 ст. 314 КПК, за розпорядженням головуючого повідомляються секретарем судового засідання. Повідомлення про виклик до суду надсилаються поштою, факсом, телеграфом, телефонограмою чи іншими засобами зв`язку не пізніше ніж за п`ять днів до дати призначення підготовчого судового засідання, що має забезпечити своєчасність отримання повідомлень та право сторін на участь. Зауважимо, що відповідно до ст. 134 КПК суд здійснює судовий виклик лише тих учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. Натомість повідомлення учасників кримінального провадження згідно ч. 2 ст. 111 КПК здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у процесуальних діях не є обов`язковою. Також слід зазначити, що в повідомленні, крім іншого, має міститись вказівка про необов`язковість їх участі в проведенні процесуальної дії чи прийнятті рішення.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч.1 ст.136 КПК України).

У матеріалах цього судового провадження взагалі відсутні дані про належне підтвердження отримання обвинуваченим не повідомлення, а судової повістки про виклик у підготовче судове засідання (а.пр.17,20).

2. Неприбуття для участі у підготовчому судовому засіданні учасників судового провадження (крім прокурора, за винятком випадків, коли кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення в порядку ч. 4 ст. 26 КПК), які належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення такого засідання (при цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце), не перешкоджає його проведенню, крім випадків, визначених законом.

У разі, якщо такі, визначені законом випадки, відсутні
згідно зі ст. 335 КПК суд вправі зупинити підготовче провадження, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, до його розшуку або видужання. Якщо обвинувачених декілька - суд зупиняє підготовче провадження лише щодо такого обвинуваченого і продовжує підготовче провадження стосовно інших обвинувачених. Розшук обвинуваченого, який ухилився від явки до суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та /або прокурору.

Крім того, згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ці виписи правової норми означають, що:

у разі надходження від учасників судового провадження клопотань про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, перелік яких визначено ч. 2 ст. 131 КПК, суд розглядає їх відповідно до правил, передбачених статтями 131 - 213 КПК, з урахуванням положень пунктів 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини;

при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, заміну менш суворого запобіжного заходу на взяття під варту чи зміну запобіжного заходу на інший менш суворий запобіжний захід явка обвинуваченого та його захисника у підготовче судове засідання визнається обов`язковою. Суд із урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження. За відсутності зазначених клопотань від сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим та відповідно обраний запобіжний захід щодо обвинуваченої особи незмінним, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу місцевого суду про повернення обвинувального акту прокурору і призначає нове підготовче судове засідання під час здійснення якого суду слід витримати процедуру судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409, 418, 426 КПК України апеляційний суд ухвалив:
апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 , якою обвинувальний акт повернуто прокурору, скасувати, призначити нове підготовче засідання у кримінальному провадження в тому ж місцевому суді.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4