Справа № 1-628/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/95/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 12.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2015 року про повернення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_13 за ч.4 ст. 187, ч 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_14 за ч.4 ст. 187, ч 5 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 за ч.4 ст. 187 КК України кожного на додаткове розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.4 ст. 187, ч 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_14 за ч.4 ст. 187, ч 5 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 за ч.4 ст. 187 КК України кожного.

Ухвалою попереднього судового засідання Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2015 року вказана кримінальна справа повернута прокурору Київської області на додаткове розслідування.

Мотивуючи своє рішення суддя зазначив, що підставами для повернення справи на додаткове розслідування є порушення ст.ст.6, 15 ЗУ «Про засади державної мовної політики», а також ст.19 КПК України (в редакції 1960 року), оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження обвинувальні висновки щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 викладені російською мовою, якою у достатній мірі не володіють деякі з підсудних, що є перешкодою для призначення справи до судового розгляду.

В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу, а кримінальну справу направити до Києво-Святошинського районного суду Київської області на новий судовий розгляд в іншому складі суду. В обґрунтування апеляції посилається на те, що ухвала суду є безпідставною, оскільки обвинувачені під час досудового розслідування, яке здійснювалося на російській мові, не заявляли клопотання про залучення перекладача та про переклад документів на українську мову, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за походженням є білорусами та розуміють російську мову. Також, вказує, що посилання суду на ЗУ «Про засади державної мовної політики» є безпідставними, оскільки даний закон набрав чинності лише 10.08.2012 року. Звертає увагу суду, що в оскаржуваній ухвалі, а саме в її резолютивній частині неправильно зазначено посаду прокурора, а також на те, що розгляд справи у попередньому судовому засіданні здійснювався неповноважним складом суду, а саме колегією суддів, у той час коли законом передбачений такий розгляд суддею одноособово. Також зазначає про неправильність направлення справи до прокуратури Київської області, оскільки досудове слідство російською мовою повадилось уповноваженими органами на території Кіровоградської області.

В запереченнях на апеляцію обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 просять апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2015 року - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підсудних та захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги державного обвинувача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст.246 КПК України у редакції 1960 р. справа може бути повернута на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду у випадках, коли під час провадження досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

У матеріалах кримінальної справи перебувають обвинувальні висновки щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 по епізоду розбійного нападу 24.07.2009 року на території Кіровоградської області, складені російською мовою.

У відповідності до вимог ст.19 КПК України в редакції 1960 року судочинство провадиться українською мовою або мовою більшості населення даної місцевості.

Даних про те, що мовою більшості населення Кіровоградської області є російська мова матеріали кримінальної справи не містять.

Таким чином, органом досудового розслідування допущені порушення вимог ст.19 КПК України.

Як зазначали підсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , рідною мовою для них є українська, а обвинувачення на російській мові є для них незрозумілим.

У відповідності до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» №2 від 11.02.2005р. кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо при провадженні досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист.

Оскільки основні процесуальні документи органом досудового розслідування по епізоду від 24.07.2009 р. були складені з порушенням вимог ст.19 КПК України, суд першої інстанції, врахувавши позиції підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , прийшов вірного висновку про порушення органом досудового розслідування їх права на захист та про необхідність повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, так як вона не може бути призначена до судового розгляду.

Також, судом з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, яке підлягало застосуванню на час розгляду справи, вирішені питання щодо запобіжних заходів підсудним ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Доводи апеляції прокурора про необхідність врахування положень Закону УРСР «Про мови в Українській РСР» на правильність висновків суду не впливають, оскільки підставою повернення справи на додаткове розслідування є порушення норм КПК України, а не інших законодавчих актів.

Відсутність клопотань підсудних на досудовому слідстві про переклад на українську мову документів органу досудового розслідування не свідчить про відсутність порушення їх права на захист.

Доводи апеляційної скарги про повернення судом кримінальної справи на додаткове розслідування не тому прокурору, який затверджував обвинувальні висновки, складені російською мовою, не можуть слугувати підставами для скасування судового рішення, оскільки прокурор лише організовує проведення досудового розслідування і вирішення питання про територіальну підслідність кримінальних справ мають вирішуватися саме прокурорами вищого рівня.

Посилання у апеляційній скарзі прокурора на таку підставу скасування ухвали як винесення її незаконним складом суду суперечить вимогам п.2.ч.2 ст.370 КПК України у редакції 1960 року.

Інших доводів, які б могли слугувати підставами для скасування судового рішення, апеляційна скарга прокурора не містить.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст.ст. 365,366,382 КПК України в редакції 1960 р., п.п.11,15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2015 року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: