Провадження №1-кп/748/247/15
Єдиний унікальний № 748/3419/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000155 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2008 та 2009 року народження, працюючого

робітником по догляду за тваринами у СТОВ "Богданівське", раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 березня 2014 року № 54 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 (у подальшому - військова частина - НОМЕР_2 ).

Під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 , відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

23 вересня 2014 року о 17 годині 00 хвилин тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_5 на шикуванні перед особовим складом військової частини НОМЕР_2 зачитав (оголосив) наказ ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 № 587 від 23.09.2014 року "Про вибуття у відрядження військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 ".

Відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 № 587 від 23.09.2014 року солдат ОСОБА_3 повинен був вибути до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Проте, після оголошення наказу солдат ОСОБА_3 , 23 вересня 2014 року о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), у порушення вимог ст. ст. 11,30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 587 від 23.09.2014 року "Про вибуття у відрядження військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_3 ", будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору - відкрито, в категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати наказ начальника.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно відмовився від виконання наказу та вибуття до іншої військової частини . У вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 402 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015)., як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, освіту, те, що раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_3 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України (в редакції Закону до 12.02.2015), застосувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді штрафу в межах, визначених статтею 53 Загальної частини Кримінального кодексу України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1