Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11-381, 2011р. Головуючий у 1-й інстанції Ширінська О.Х.
Категорія: ст.115 ч.1 КК України Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: судді Ковальової Н.М.

Суддів : Дубченка А.П., Післєгіної Л.М.

З участю прокурора: Литвиненка О.О.

засудженого ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08.07. 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такий, що не має судимостей, засуджений за ч.1 ст.115 КК України на сім років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Міра запобіжного заходу тримання під вартою. Строк відбуття покарання відраховується з 11.08.2009 року.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

ОСОБА_1 визнаний винним й засуджений судом за те, що 08.08.2009року, близько 1700 години, в с.Рибальче Голопристанського району Херсонської області, у дворі будинку №83-а по вул. Набережній, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_3, наніс останньому удар кулаком руки в область шиї з переду, спричинивши закриту травму органів шиї у вигляді перелому підязичної кістки, щитовидного хряща, крововиливу у мякі тканини шиї, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і призвели до механічної асфікції, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, посилається на невірну кваліфікацію судом його дій, та наводить доводи щодо того, що вчинив вбивство через необережність, прохає скасувати вирок, справу направити на додаткове розслідування.

Інші учасники процесу вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_1 підтримавшого свою апеляцію, потерпілого ОСОБА_2, який покладається на розсуд суду, та останнє слово засудженого, де просив перекваліфікувати його дії, висновок прокурора про залишення вироку, як законного і обґрунтованого без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винності засудженого ОСОБА_1 у вчинені умисного вбивства.

Твердження апелянта про те, що судом допущена неповнота та односторонність під час розгляду справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, у звязку з чим невірно застосований кримінальний закон, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд обґрунтовано послався на його покази, що він у ході сварки з потерпілим ОСОБА_3 наніс удар долонею по щоці, а потім удар кулаком у шию, після цього потерпілий впав, він вийшов на вулицю, а коли повернувся, то потерпілий лежав у тій же позі, коли впав. При відтворенні обстановки та обставин події, ОСОБА_4 підтвердив свої покази, що наніс один удар долонею по щоці, а потім удар кулаком у шию. (а.с.69-70).

Ці свідчення засудженого обєктивно підтверджуються висновком судово медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3, згідно яких смерть останнього наступила від закритої травми органів шиї у вигляді переломів підязичної кістки, щитовидного хряща, крововиливів у мякі тканини шиї, який ускладнився набряком гортані та призвів до механічної асфіксії, та утворення цих тілесних ушкоджень при ударі кулаком по шиї, як показав ОСОБА_4 при відтворенні обстановки та обставин події, не виключається (а.с.77-79, 90).

Судом також досліджувались: протокол огляду місця події, згідно якого на підлозі будинку №83-а в с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області виявлений труп гр.ОСОБА_3, на обличчі якого в області лівого ока був синець (а.с.4-20); свідчення свідка ОСОБА_5, що 08.08.09 р. близько 1600год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були у нетверезому стані, тілесних ушкоджень на ОСОБА_3 не було, пізніше йому подзвонив Тодор та повідомив, що ОСОБА_3 помер (а.с.57-58).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив вбивство з непрямим умислом, оскільки наносячи удар кулаком в життєво важливий орган шию, він повинен був усвідомлювати суспільно-небезпечний характер своєї дії, що посягається на життя та здоровя людини, передбачати його суспільно-небезпечні наслідки, хоча і не бажав, як він пояснює, смерті потерпілому, але свідомо припускав її настання, а тому посилання апелянта на те, що судом дана невірна кваліфікація його діям, що злочин вчинено з необережності, що у шию він не цілився, а так попало, до уваги не приймається.

Безпідставним є і посилання апелянта на те, що судом порушено його право на захист, так як суд після судових дебатів не надав права обмінятися репліками, та на останньому судовому засіданні був відсутній його захисник, оскільки після ознайомлення з протоколом судового засідання не вніс зауваження на його неправильність в цій частині.

Явка з повинною підтверджує лише факт вчинення злочину, а не кваліфікацію дій, а тому не можна погодитись з доводами апеляції в цій частині, що суд послався на явку з повинною ОСОБА_1, де він вказав що вчинив неумисне вбивство, а дії не кваліфікував за цією статтею.

Аналіз перевірених судом і наведених у вироку доказів, дає підстави вважати обґрунтованим висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, тобто у вбивстві, та правильну кваліфікацію таких дій за ч.1 ст.115 КК України.

Міру покарання засудженому ОСОБА_1 суд обрав вірно, відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про його особу та всіх обставин, що обтяжують та помякшують його відповідальність.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які були б безумовною підставою для скасування чи зміни вироку не встановлено. Таким чином вирок має бути залишений без змін.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08.07.2010 р. щодо нього - без змін.

Головуючий:

Судді: