АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.2 ст. 367 КК України С.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Мілаша С.П., Денисенко Л.М.

з участю прокурора Акулової С.М.

потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

та засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, з внесеними доповненнями, потерпілого та засудженого на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 1 грудня 2009 року.

Даною вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.50, українець, ос віта вища, одружений, нра утриманні малолітня дитина, працює слюсарем депо «Локомотив-Полтава», раніше судимий:

-14.06.2006 року Полтавським районним судом за ч.2 ст. 367 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 367 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування терміном на 1 рік без сплати штрафу.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Полтавського районного суду від 14 червня 2006 року та остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування терміном на 1 рік без сплати штрафу.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладені обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання і роботи.

Згідно вироку суду ОСОБА_4 будучи службовою особою, працюючи з 25 червня 2002 року на посаді державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції протягом липня 2002 року неналежно виконував свої службові обовязки та внаслідок несумлінного ставлення до них спричинив тяжкі наслідки для потерпілого ОСОБА_2

Так в липні 2002 року на підставі виконавчого надпису, вчиненого нотаріусом про стягнення з ПП «Погосян» заставного майна ПРУ КБ «Приватбанк» на загальну суму 126 529 гривень 57 коп. відкрив виконавче провадження та 18.07.2002 року, прибувши до с. Верхоли Полтавського району, в присутності понятих описав та наклав арешт на майно належне ОСОБА_2

29.07.2002 року ОСОБА_4 виніс постанову про залучення до виконавчого провадження експерта з оцінки майна ПП «Погосян», при цьому неналежно ставлячись до своїх службових повноважень не перевірив точний перелік найменувань майна, що перебувало під заставою та включив до переліку майна холодильну камеру, яка не перебувала під заставою і примусовому відчуженню не підлягала.

Крім цього, ОСОБА_4 неналежно ставлячись до виконання своїх службових обов'язків не звернув уваги на наявність у домоволодінні по вул. Воркутянська,5-а с. Верхоли Полтавського району двох окремих огорож: однієї з шиферу, а іншої комбінованої, що призвело до незаконного відчуження останньої.

Внаслідок неналежного ставлення до своїх службових обов'язків ОСОБА_4 своїми діями спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 9 761 гривна, що станом на 2002 рік є тяжкими наслідками.

В апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, з внесеними змінами, ставиться питання про скасування вироку суду та закриття провадження по справі у звязку із закінченням стоків давності притягнення до кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджено за злочин середньої тяжкості, який вчинено більше 5 років назад, а тому строки передбачені ст. 49 КК України закінчились.

В апеляції засудженого ставиться питання про скасування вироку суду та закриття провадження по справі посилаючись на те, що за вказані у вироку злочинні дії він, за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.02.2007 року, відбув покарання та до скасування цього вироку ухвалою Верховного Суду України, був звільнений від призначеного покарання у звязку з його відбуттям.

В апеляції потерпілого ставиться питання про скасування вироку суду та направлення справи на додаткове розслідування посилаючись на неповноту досудового і судового слідства, так як під розслідування та розгляду справи не був встановлений дійсний розмір завданої йому матеріальної шкоди, зокрема не було враховано, що крім холодильної камери і комбінованої огорожі незаконно відчужено і інше майно, а саме коптильної камери, варочної камери, холодильної камери та 2-х зливних ям.

Крім того вважає, що проведені по справі товарознавчі експертизи не відповідають вимогам закону та є нелегітимними, так як експерт ОСОБА_6 при оцінці майна допустив до проведення експертизи особу, яка не мала відповідної кваліфікації, а експертиза Полтавським відділенням Харківського НДІ судових експертиз проведена однією особою, хоча постановою призначалась комісійна експертиза і повинна бути проведена комісією експертів. Висновки даних експертиз носять суперечливий характер по оцінці вартості майна, а тому не можуть братись до уваги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора, який підтримав свою апеляцію з внесеними змінами, вислухавши потерпілого, який заперечує проти закриття справи за строками давності та вважає за необхідне направити справу на додаткове розслідування з наведених у апеляції підстав, засудженого, який змінив вимоги своєї апеляції та просить провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків давності, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та засудженого з внесеними змінами підлягають до повного задоволення, а апеляція потерпілого до часткового задоволення.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини скоєних ОСОБА_4 діянь.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у інкримінованих йому діяннях учасниками судового розгляду не оспорюється.

Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства і судом кваліфіковані за ч.2 ст. 367 КК України.

Доводи, викладені в апеляції потерпілого, про необхідність направлення кримінальної справи на додаткове розслідування у звязку з необхідністю збільшення обсягу обвинувачення засудженому є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий і на протязі досудового та судового слідства звертався з клопотаннями про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з мотиву необхідності збільшення обсягу обвинувачення ОСОБА_4 шляхом включення, крім холодильної камери і комбінованої огорожі, і іншого майна, яке на його думку, також було у нього вилучено внаслідок незаконних дій державного виконавця Голофаєва Ю.А.

Згідно протоколу огляду місця події від 14 липня 2009 року, проведеного в ході виконання судового доручення по проведенню огляду обєктів нерухомості за колишнім місцем проживання потерпілого, дійсно встановлена наявність іншого майна.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що як орган досудового слідства так і суд обгрунтовано не збільшив обсяг обвинувачення засудженому ОСОБА_4, так як все вказане потерпілим та виявлене при проведені огляду додаткове майно не було предметом застави та на нього державним виконавцем Голофаєвим Ю.А. не був накладений арешт.

Згідно матеріалів кримінальної справи вказане додаткове майно не було і предметом прилюдних торгів, а тому колегія суддів вважає, що вказане потерпілим додаткове майно державним виконавцем Голофаєвим Ю.А. із власності ОСОБА_5 не вилучалось і юридично права власності на нього потерпілий не втратив, а тому підстави для збільшення обсягу обвинувачення засудженому відсутні.

Твердження потерпілого про незаконність проведеної комплексної судової будівельно - технічної експертизи є неспроможними виходячи з наступного:

Згідно наявного в матеріалах кримінальної справи листа завідуючого Полтавським відділенням при Харківському НДІ судових експертиз / т.1 а.с.262/ дослідження щодо визначення ринкової вартості будівель, споруд та земельної ділянки відносяться до будівельно-технічної експертизи, а дослідження щодо технічних засобів, побутового та іншого обладнання відноситься до товарознавчої експертизи.

У звязку з тим, що дана експертна установа не проводить товарознавчих експертиз, була проведена не комісійна, як вказано в постанові слідчих органів, а комплексна будівельно - технічна експертиза, а тому проведення її було доручено не комісії експертів, а одному експерту, який має відповідне свідоцтво.

Доводи потерпілого про суперечність двох наявних у справі товарознавчих експертиз не заслуговують на увагу, так як у справі наявна лише одна експертиза, а саме будівельно-технічна, висновком якої визначена вартість комбінованої огорожі.

Товарознавча експертиза, проведена експертом ОСОБА_6, була проведена не у звязку з порушенням кримінальної справи, а у звязку з описом державним виконавцем Голофаєвим Ю.А. заставного майна з метою його оцінки для визначення стартової вартості при проведені прилюдних торгів, і не мала будь-якого відношення для визначення розміру завданих вчиненим злочином збитків потерпілому ОСОБА_5

В період розслідування порушеної кримінальної справи була призначена та проведена одна експертиза по визначенню вартості майна, яке незаконно вилучене з власності потерпілого, з метою встановлення розміру завданих злочином збитків, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги висновки саме цієї єдиної призначеної у справі експертизи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зменшити загальну суму спричиненої матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_2, так як суд взяв до уваги вартість огорожі не на момент вчинення інкримінованого засудженому діяння, а на момент проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, з висновку якої вбачається, що на 2002 рік вартість огорожі складала 1 333 гривни, а на момент проведення експертизи, тобто 2006 рік - 3761 грвн.

Взявши за основу вартість огорожі станом на 2006 рік суд таким чином збільшив загальну суму дійсної завданої потерпілому матеріальної шкоди на 2 428 гривень, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне вважати розмір завданої діями засудженого матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_2 в сумі не 9 761 гривна, а в сумі 7 333 гривни.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з моменту вчинення нею злочину середньої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Перебіг давності переривається, якщо до цього строку особа вчинить новий злочин середньої тяжкості. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Злочин, за який ОСОБА_4 засуджений даним вироком він вчинив в 2002 році. Крім того, вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 червня 2006 року ОСОБА_4 засуджений за злочин середньої тяжкості, вчинений ним в період з червня 2002 по березень 2003 років.

Враховуючи, що з моментів вчинення як даного так і нового злочинів минуло більше 5 років, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 свою вину повністю визнав та щиро кається, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду скасувати у звязку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності та провадження по справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого з внесеними до них змінами задовольнити.

Апеляцію потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 1 грудня 2009 року стосовно ОСОБА_4 скасувати.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України звільнити та провадження по справі закрити у звязку із закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_7. ОСОБА_8.