печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5029/14-к
У Х В А Л А
16.04.2014 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_4 посилається на те, що він звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене, на його думку, працівниками СБ України, які на думку заявника вчинили злочини, передбачені ст.ст. 163, 364, 365, 367 КК України, оскільки під час проведення оперативно-розшукових дій проводили оперативно-розшукові заходи, які не входили до переліку, передбаченого постановами апеляційного суду м. Києва, а саме - зняття інформації з каналу зв`язку мобільних телефонів.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 214, 303 КПК України, ОСОБА_4 просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Особа, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених в ній.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те що дії працівників СБ України під час проведення оперативно-розшукових заходів були предметом перевірки з боку відповідних структур Генеральної прокуратури України, які здійснюють нагляд за додержанням законності під час проведення оперативно-розшукових заходів, й зазначеними перевірками порушень чинного законодавства працівниками СБ України не було встановлено.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення особи, яка звернулась із скаргою, прокурора, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 18.01.2014 року про кримінальне правопорушення вчинене, на його думку, працівниками СБ України, які на думку заявника вчинили злочини, передбачені ст.ст. 163, 364, 365, 367 КК України, оскільки під час проведення оперативно-розшукових дій проводили оперативно-розшукові заходи, які не входили до переліку, передбаченого постановами апеляційного суду м. Києва, а саме - зняття інформації з каналу зв`язку мобільних телефонів.

Листом № 21/1-р від 19.02.2014 року за підписом начальника Головного управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинність і корупцією Генеральної прокуратури України заявника проінформовано про те, що дії працівників СБУ здійснювались відповідно до вимог Закону України «Про оперативно-розшукові заходи».

Згідно з ст. 214 ч. 1 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ст. 214 ч. 5 п. 4 КПК України).

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Тому, незважаючи на те, що подана до Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 заява, названа ним як «заява про злочин», остання за своїм змістом та суттю всупереч ст. 214 ч. 5 п. 4 КПК України не є повідомленням про злочин, оскільки не містить обставин про вчинене кримінальне правопорушення та об`єктивних даних, що свідчать про ознаки злочину.

Крім того, із скарги ОСОБА_4 убачається намагання надати оцінку наперед доказам по кримінальному провадженню.

За таких обставин, скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1