Справа № 464/9869/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/962/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши кримінальне провадження №0002432 від 22.07.2014 р. та за №0002399 від 20.09.2014 р. про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого: 19 грудня 2004р. Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, 15 КК України до 2 років позбавлення волі; 21.10.2010р. Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, покарання відбуте, -
за вчинення кримінального правопорушення передбаченого по ч.2 ст. 186 КК України,-
з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06.10.2015 року.
встановила:
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання 20 вересня 2014 р.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без змін взяття під варту.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно вироку ОСОБА_13 21 липня 2014 р. о 20.20 год., повторно, на АДРЕСА_2 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_14 , підійшовши позаду та зірвавши з її шиї золотий ланцюжок вагою 8 грам вартістю 4000 грн., після чого з викраденим втік.
Крім того, він же 13 вересня 2014 р. о 12.20 год., повторно, на вул.Садівничій, 5а в м.Львові
2
відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_15 , зірвавши з її шиї золотий ланцюжок вагою 11 грам вартістю 6000 грн. з золотою підвіскою вагою 2,5 грам вартістю 2000 грн., а всього на суму 8000 грн., після чого з викраденим втік.
Крім того, він же 16 вересня 2014 р. о 14.00 год., повторно, на АДРЕСА_2 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_10 , підійшовши позаду та зірвавши з її шиї золотий ланцюжок вагою 9 грам вартістю 4000 грн. з золотою підвіскою вагою 3 грама вартістю 2000 грн., а всього на суму 6000 грн., після чого з викраденим втік.
Крім того, він же 18 вересня 2014 р. о 22.20 год., повторно, на АДРЕСА_3 відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_12 , зірвавши з її шиї золотий ланцюжок вагою 5 грам вартістю 2500 грн. з золотою підвіскою вагою 2 грама вартістю 1500 грн., а всього на суму 4000 грн., після чого з викраденим втік.
Крім того, він же 20 вересня 2014 р. о 10.45 год., повторно, на території Стрийського парку в м.Львові шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої та виразилося у тому, що обвинувачений розірвав туніку та притиснувши потерпілу ОСОБА_16 за шию правою рукою, лівою рукою відкрито викрав, зірвавши з шиї золотий ланцюжок з підвіскою вартістю 3000 грн.
На даний вирок, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.
В своїй апеляційній скарзі просить частово скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова відносно ОСОБА_6 в частині щодо обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_10 та щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_16 . Ухвалити в цій частині новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 КК України по епізодах щодо плотерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_10 . По епізоду щодо потерпілої ОСОБА_16 , обрати ОСОБА_6 покарання за межами санкції ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк до 2-ох років.
В обґрунтування покликається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме на те, що в основу своїх висновків суд першої інстанції послався як на належні та допустимі докази на протокили пред`явлення особи для впізнання потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . ОСОБА_10 , в яких ті впізнали 07.10.2014 року впізнавали невідому їм досі особу-нападника чоловічої статі по «загальних рисах обличчя, тілобудові» вже після того як пройшло більш як 20 днів після вчинення щодо них грабежу. Крім того вказує на те, що в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції не вказаного жодного слова, з яких підстав та мотивів здобуто в ході судового розгляду інформацію на виконання ухвали суду, судом не враховано такі докази. Крім того судом першої інстанції в порушення норм КПК України в останньому судовому засіданні прийнято до уваги змінений обвинувальний акт прокурора прокуратури Личаківського району від 06.10.2015 року. Вважає, що в ході судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . ОСОБА_10 не була доведена, як і не було зібрано стороною обвинувачення належних та допустимих доказів вчинення вказаних діянь саме обвинуваченим ОСОБА_6 . Також при обранні покарання ОСОБА_6 необґрунтовано не було застосовано ст.. 69 КК України, так як мало місце дві пом`якшуючі обставини: визнання вини та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить виправдати його по епізодах вчинених в Личаківському районі м. Львова, зняти всі цивільні позови, та просить вирок скасувати як такий, що винесений із порушенням вимог КПК України.
3
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, обвинуваченого з аналогічною позицією і думкою, прокурорів, потерпілої ОСОБА_10 які заперечили проти апеляції, потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , які підтримали апеляційну скаргу, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст.. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи, а саме, вирішивши питання про примусовий привід свідка ОСОБА_19 , відповідно до ухвали суду від 04.09.2015 року, тобто визнавши її явку обов`язковою, здійснив розгляд справи без допиту свідка, покази якої могли б бути важливі для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.
Таким чином, суд при розгляді справи допустив неповноту судового розгляду, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.410 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.
Відповідно до норм ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Колегія суддів, погоджуючись із позицією апелянта, приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно не вказано в мотивувальній частині вироку про інформацію на виконання ухвали суду від 24.03.2015 року відповідно до якої надано захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_9 тимчасовий доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ТзОВ «Астеліт», і відповідно до зазначеної ухвали дані документи (інформація) мають суттєве значення для встановлення важливих обставин в зазначеному кримінальному провадженні, проте при постановленні вироку судом не надано оцінки здобутим доказам.

Відповідно до вимог ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, суд при ухваленні обвинувального вироку допустив істотні порушення кримінального процесуального закону, які стосуються порушення законних прав і інтересів обвинуваченого, і вплинули на постановлення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Крім того колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції неправомірно було прийнято в останньому судовому засіданні до уваги змінений прокурором обвинувальний акт, оскільки порядок зміни чи пред`явлення обвинувачення чітко передбачений нормами КПК.

Також при вирішенні питання про об`єднання двох кримінальних проваджень відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке вирішувалось 23.01.2015 року за клопотанням захисника в судовому засіданні під час судового розгляду, судом першої інстанції не було виконано вимог ч.6

4

ст. 34 КПК України, а саме суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи те, що розгляд даного кримінального провадження проведено з порушенням вимог КПК України, а тому апеляційний суд не вправі ухвалити новий вирок, а повинен скасувати оскаржуване рішення у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження слід усунути виявлені порушення кримінального процесуального закону, викладені в мотивувальній частині ухвали, та належним чином вмотивувати вирок на підставі досліджених безпосередньо судом доказів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд в Сихівському районному суді м. Львова кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4