АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
01 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп Сумської обл., громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
11.02.2014 року Голосіївським районним судом міста Києва за ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;
17.04.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва за ст.190 ч.2, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
08.05.2014 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.358 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі;
19.05.2014 року Деснянським районним судом міста Києва за ст.190 ч.2, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
20.06.2014 року Печерським районним судом міста Києва за ст.185 ч.2, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;
27.06.2014 року Шевченківським районним судом міста Києва за ст.185 ч.2, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі,?
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за участі:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_5
Вироком Соломянського районного суду міста Києва від 27.02.2015, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до строку призначеного покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироками Печерського районного суду міста Києва від 20.06.2014 року та Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, відраховуючи строк відбування покарання з 11.11.2013.
Клопотання ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (із змінами, внесеними Законом України № 1246 -VII від 06.05.2014 року) ? залишено без задоволення.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченій ОСОБА_5 залишено утримання під вартою.
Питання щодо речових доказів , процесуальних витрат вирішено .
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду першої інстанції від обвинуваченої ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга та доповнення до неї від 02.06.2015 та 24.09.2015.
20.01.2016, до початку апеляційного розгляду справи від обвинуваченої ОСОБА_5 надійшла відмова від поданої нею первинної апеляційної скарги та подальших її доповнень, в якій обвинувачена просить суд не розглядати апеляційну скаргу з доповненнями .

Від 21.01.2016 на адресу апеляційного суду від обвинуваченої ОСОБА_5 надійшло клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, в якому обвинувачена просить суд апеляційної інстанції зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 11.11.2013 у відповідності до ч.5 ст.72 КК України в новій редакції в розрахунок один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Апеляцій від інших учасників кримінального провадження, змін та доповнень до апеляції, а також заперечень на апеляцію не надходило.
Згідно з вироком суду першої інстанції, вона визнана в тому , що 06.11.2013, приблизно о 15 год. 20 хв., обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись мережею «Інтернет», знайшла оголошення ОСОБА_7 про добову оренду квартири АДРЕСА_4 і у неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в цій квартирі.
Обвинувачена ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою доступу до майна, що належить ОСОБА_7 і яке знаходилось вище вказаній квартирі, 06.11.2013, приблизно о 18:00 годині, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 прибула до квартири АДРЕСА_4 , де з ОСОБА_7 уклала договір оренди даної квартири на одну добу, передала останній орендну плату у розмірі 500 грн. та отримала від орендодавця ключі від квартири.
06.11.2013, обвинувачена ОСОБА_5 , після того як потерпіла ОСОБА_7 залишила квартиру, скориставшись тим, що вона знаходиться в квартирі одна і за її діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрала майно, що належало ОСОБА_7 , а саме: плазмовий телевізор марки LG, вартістю 3 500.00 грн., мікрохвильову піч марки LG, вартістю 1 000.00 грн., набір меблів для спальні (ліжко, шафа, дві тумби, трюмо), вартістю 10213.00 грн., килим, вартістю 1422.50 грн., пральну машину ARDO, вартістю 1 999.00 грн., холодильник «LG», вартістю 5 000.00 грн., шафу кутову, вартістю 4 500.00 грн., стіл кухонний, вартістю 2 500.00 грн., шафи кухонні, вартістю 6 120.00 грн., праску «Самсунг», вартістю 564.90 грн., куточок кухонний з трьома табуретками, вартістю 2 380.00 грн., шафу для взуття, вартістю 810.00 грн., люстру «BRILLE», вартістю 2 700.00 грн., електричний чайник, вартістю 66.50 грн., карниз, вартістю 193.50 грн., штори в кількості 2 штуки, вартістю 1 800.00 грн., два простирадла, вартістю по 450.00 грн. кожне, а всього на суму 900.00 грн., ковдру, вартістю 250.00 грн., дві подушки, вартістю 159.00 грн., 10 рушників, вартістю 120.00 грн. (висновок товарознавчої експертизи № 14459/14-53 від 30.12.2014 року), плазмовий телевізор марки «Самсунг», вартістю 6 300.00 грн., кухонну витяжку, вартістю 3000 грн. та картину із зображенням коней, вартістю 3000 грн., а всього на суму 59 218.40 грн..
Таємно викравши вище вказане чуже майно, обвинувачена ОСОБА_5 розпорядилась ним на власний розсуд, продавши його 06.11.2013 своїм знайомим, і з місця вчинення кримінального правопорушення зникла.
Діями обвинуваченої ОСОБА_5 було завдано потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 59 218.40 грн., яка відшкодована частково шляхом повернення викраденого.
Заслухавши доповідь судді в частині поданої заяви про відмову від апеляційної скарги та подальших її доповнень та клопотання про зарахування обвинуваченій судом строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, доводи обвинуваченої, яка відмовилась від своєї апеляційної скарги з подальшими її доповненнями та підтримала подане нею клопотання щодо застосування ч.5 ст.72 КК України , а також просила проводити судове засідання в суді апеляційної інстанції і не відкладати судове засідання у зв`язку з неявкою захисника , прокурора, який не заперечував проти відмови обвинуваченої від її апеляційної скарги з доповненнями та проти наявного клопотання і висловив думку про можливість зарахування строку попереднього ув`язнення та закриття апеляційного провадження , перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої заяви про відкликання апеляційної скарги з доповненнями та клопотання про застосування ч.5 ст. 72 КК України , колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення клопотання обвинуваченої щодо застосування відносно неї ч.2 ст.72 КК України та закриття апеляційного провадження та проведення судового розгляду враховуючі волевиявлення ОСОБА_5 з цього приводу , без захисника приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової участі захисника , виходячи з наступного .
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 , яка подавала апеляційну скаргу з подальшими доповненнями до неї на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015, до початку апеляційного розгляду відмовилась від своєї апеляції та доповнень до неї шляхом подачі відповідної заяви. Добровільність своїх намірів щодо відмови від апеляційної скарги з доповненнями підтвердила під час судового розгляду . Згідно з наявними матеріалами, апеляційних скарг від інших учасників в даному кримінальному провадженні та заперечень не надходило.
Згідно ч.2 ст.403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 , яка подала апеляційну скаргу на вищезазначений вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015, підлягає закриттю.
Що стосується клопотання обвинуваченої про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, то колегія суддів виходить з наступного.
24.12.2015 набрав законної сили Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015. У зв`язку з цим, згідно нової редакції ст.72 КК України, а саме абз.4 ч.5 ст.72 КК України, суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті. В той же час, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 24.12.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, згідно вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015, строк відбування покарання ОСОБА_5 починає обраховуватись з 11.11.2013. Враховуючи, що ОСОБА_5 з 11.11.2013 і по сьогоднішній день перебуває під вартою в Київському слідчому ізоляторі, загальний строк її утримання під вартою на день апеляційного розгляду даного кримінального провадження становить 2 роки 2 місяці та 20 днів, що з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 24.12.2015) становить 4 роки 4 місяці та 40 днів.

Оскільки вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015 ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі, обвинуваченій необхідно зарахувати в строк відбуття покарання строк її попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і звільнити її з-під варти в залі судового засідання за відбуттям призначеного строку покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 403, 405, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України , колегія суддів , -
П О С Т А Н О В И Л А

Прийняти відмову обвинуваченої ОСОБА_5 від апеляційної скарги з доповненнями на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015.
Клопотання про зарахування строку попереднього увязнення обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити .

Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11.11.2013 і вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що відбула призначений строк покарання - 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців, звільнивши її з-під варти в залі суду , негайно .
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 з доповненнями на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27.02.2015, яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно було призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/376/2015
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1