Справа №1-252/11
Провадження №1/2406/6154/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2011 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О.

при секретарі Токаренко О.В.

за участю прокурора Сірко Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіцмань кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в листопаді 2010 року вступивши між собою у злочинну змову з метою збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, прибули на територію господарства ОСОБА_3 що знаходиться в с. Брусенки Кіцманського району Чернівецької області, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, переконавшись у тому що їх ніхто не бачить та поруч нікого немає, шляхом пошкодження скляної вставки та вхідних дверей проникли до приміщень житлових будинків, де діючи умисно, таємно викрали металевий шпаргат з кутниками до нього з першого будинку на суму 250 гривень, металевий шпаргат з кутниками до нього з другого будинку на суму 250 гривень та металевий шпаргат з кутниками до нього з третього будику на суму 250 гривень після чого з місця події зникли, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність підсудний ОСОБА_1 в кінці грудня 2010 року переслідуючи корисливу мету таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в господарстві ОСОБА_4 що знаходиться в с. Брусенки Кіцманського району Чернівецької області, шляхом пошкодження скляної вставки у деревяному вікні

проник до приміщення житлового будинку, де діючи умисно, таємно викрав металевий шпаргат вартістю 100 гривень, металеві дверцята вартістю 100 гривень, металеві кутники вартістю 100 гривень та металевий засов вартістю 50 гривень, після чого з місця події зник, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Протиправними злочинними діями підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдали потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 750 гривень та потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 350 гривень.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненні крадіжки вищезазначених речей визнали повністю, підтвердили покази дані ними на досудовому слідстві, що виключає сумнів в їх правдивості.

Крім визнання вини самими підсудними, їх вина у вчиненому ними злочині повністю підтверджується також доказами, які досліджені в судовому засіданні, а саме: протоколами огляду місця події, а саме територій господарств ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11, 36), протоколами явки з повинною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 37, 14, 18, 22, 12, 16, 20), протоколами відтворення обстановки та обставин події проведених з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 61-64, 86-89).

Показання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

Оцінюючи в сукупності всі здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України (крадіжка), оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло вчинене повторно за попередньою змовою групи осіб;

умисні дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України (крадіжка), оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення підсудним покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67, 103 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного з підсудних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує, що підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вчинили тяжкий злочин, раніше не судимі (а.с. 66, 91), добре характеризуються за місцем проживання (а.с. 69, 94), на «Д» обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають (а.с. 67-68; 92-93). Також суд враховує визнання підсудними вини, зявлення із зізнанням, щире каяття, відшкодування збитків потерпілим, відсутність претензій з боку потерпілих та їх думку щодо міри покарання, а також запевнення підсудних про неприпустимість подібного в майбутньому, і вважає ці обставини такими, що помякшують покарання.

У звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства і їх слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 330, 337, 338 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобовязання.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 періодично зявлятися для реєстрації не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_1 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити обрану - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобовязання.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 періодично зявлятися для реєстрації не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_2 покласти на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити обрану - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Кіцманський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженою в зазначений термін з дня отримання копії вироку.

Суддя: