Справа № 201/5165/14к
Провадження № 1-кс/201/1895/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2014 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши за участю скаржника та її захисника у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої ОСОБА_3 зазначила, що 07.04.2014 року вона отримала постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 27 березня 2014 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 18.01.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Скаржник з даною постановою не згодна, тому просила її скасувати та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні скаржник та її представник вимоги скарги підтримали з підстав у ній викладених.

Прокурор надав копію спірної постанови та довідку про рух справи.

Вислухавши скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник та її представник просить суд скасувати постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 27 березня 2014 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 18.01.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

18.01.2013 року за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до ЄРДР за №0000013 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 364 КК України за фактом вчинення працівниками Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.

04.07.2013 року за вхідним прокуратури Центрально-Міського району міста Кривого Рогу № 284вх13 зареєстрована заява ОСОБА_3 про визнання її потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_3 заяву подала 18.01.2013 року, яка стосувалась вчинення стосовно неї кримінальних правопорушень, а не стосовно будь-якої іншої особи. У зв`язку з цим в силу закону ОСОБА_3 набула процесуального статусу потерпілої з 18.01.2013 року у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000013. Прийняття будь-яких інших процесуальних документів для оформлення (визнання тощо) статусу потерпілої закон не вимагає, а навпаки чітко встановлює момент, коли даний статус виникає. Дане унеможливлює задоволення другої вимоги скарги про зобов`язання слідчого визнати потерпілою, оскільки ОСОБА_3 є такою в силу закону (автоматично).

ОСОБА_3 не може бути потерпілим лише за наявності постанови про відмову у визнанні потерпілим (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілою прийнята 27.03.2014 року.

Отже, в період з 18.01.2013 року по 27.03.2014 року ОСОБА_3 перебувала у процесуальному статусі потерпілої. Всупереч цьому статусу, права та обов`язки потерпілої їй не роз`яснено (ст. 56 КПК України).

Невизнання слідчим статусу потерпілої унеможливило ОСОБА_3 реалізацію її прав потерпілої, в тому числі на участь у всіх слідчих діях.

Враховуючи висновок про те, що ОСОБА_3 в період з 18.01.2013 року до 27.03.2014 року перебувала у процесуальному статусі потерпілої в силу закону, постановою слідчого від 27.03.2014 року її фактично позбавили цього статусу.

Більш того, поновлення особи в правах потерпілої дозволить їй оскаржити постанову про закриття кримінального провадження на правах потерпілої, а не на правах заявника. З фактичних правовідносин, що склались (в тому числі береться до уваги той факт, що ОСОБА_3 вже оскаржувала одну постанову про закриття провадження), вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до прокуратури не як заявник, якого цікавить законність в цілому, а як потерпіла, яку цікавить захист саме її прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 27 березня 2014 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 18.01.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України дійсно порушено вимоги закону.

Вирішуючи вимогу скаржника щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що у задоволені даної частини вимог необхідно відмовити, оскільки до компетенції суду не входить надання вказівок щодо вчинення певних слідчих дій.

У з`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 117, 214, 303-307, 369, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого з ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 27.03.2014 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000013 скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя