АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/5065/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1786/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти життя та здоров`я особи
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- обвинуваченого ОСОБА_7
- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Харківського районного суду Харківської області від 22 липня 2015 року, матеріали кримінального провадження №635/5065/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ів.-Шейчино Богодухівського району Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий з адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_9 05.06.2015 року, приблизно о 20год. 15хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території огороду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вступив у конфлікту ситуацію з сестрою його дружини ОСОБА_10 , в ході якої, діючи умисно, наніс їй один удар кулаком лівої руки в область голови, а саме - правої скроні, від якого ОСОБА_10 спочатку присіла навпочіпки, та далі впала на землю, після чого ОСОБА_9 продовжив наносити удари ногами по різним частинам тіла лежачої на землі ОСОБА_10 до тих пір, поки останнього криками не зупинила його дружина - ОСОБА_11 .
Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, садна обличчя, тулуба та кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та закритого перелому дев`ятого ребра справа по задній пахвовій лінії з незначним зміщенням, який відносить до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначення покарання, та призначити йому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
На думку обвинуваченого, судом першої інстанції не враховані позитивні дані про його особу, обставини, які можуть враховані як такі, що пом`якшують покарання, та суд призначив йому покарання, яке хоч і не виходить за межі санкції ч.1 ст.122 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості, що також є наслідком однобічності та неповноти судового слідства, оскільки не були належним чином з`ясовані з достатньою повнотою дані про його особу.
Обвинувачений зазначає, що судом встановлено, що обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалось ним.
Обставиною, що пом`якшує покарання, встановлено його щире каяття.
Інші обставини, що пом`якшують покарання судом не досліджувались та не визнані такими.
Як вказує апелянт, його особистість не вивчалася.
Так, у вироку не зазначено, що він є батьком трьох дітей ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на його утриманні знаходиться непрацююча дружина - ОСОБА_11 та син ОСОБА_15 , який є студентом Харківського професійного ліцею будівництва та автотранспорту, за виховання якого він з дружиною отримав подяку від директора освітнього закладу зі словами глибокої вдячності.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що у вироку суду вказано, що він не працює, однак згідно характеристики, наданої директором приватного підприємства «Автотрансторг», на якому він працює двірником, він зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінована та працьовита людина, за характером спокійна та врівноважена.
Обвинувачений в апеляційній скарзі також посилається на те, що він усвідомив свою вину, зробив висновки щодо неприпустимості, ганебності його поведінки, та не повторення подібного в майбутньому, і що для свої родини він є єдиним годувальником в сім`ї.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечували проти задоволення апеляції потерпілого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини правопорушення та порушення норм КПК України ніхто із учасників судового засідання не оскаржує, то в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.
Покарання ОСОБА_9 судом першої інстанції призначено у межах санкції ст.122 ч.1 КК України та згідно з тим, що скоєний ним злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Але, колегія суддів вважає, що при призначенні остаточного покарання ОСОБА_9 у виді 1 (одного) року позбавлення волі суд першої інстанції недостатньо врахував те, що у обвинуваченого на утриманні крім дружини мається син студент, і які будуть позбавлені матеріального утримання у разі відбування ОСОБА_9 реальної міри покарання, його щире каяття та той факт, що він повністю визнав свою провину у скоєному, у зв`язку з чим провадження було розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів саме цей факт свідчить про початок виправлення ОСОБА_9 .
Також, колегія суддів вважає, що повне визнання обвинуваченим своєї вини, розгляд справи у спрощеному порядку допомогли досудовому і судовому слідству повному і швидкому розкриттю злочину, що він скоїв.
Крім того, суд першої інстанції недостатньо дослідив особу обвинуваченого вказавши, що він не працює.
Однак, при подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надійшла характеристика на обвинуваченого, де він працює, яка характеризує його як позитивну особу.
Також, колегія суддів вважає, що постановляючи вирок відносно ОСОБА_9 суд першої інстанції не навів обставин щодо неможливості застосування до нього інших мір покарання, що суперечить вимогам чинного КК України, та Постанові Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року, та не обгрунтував таку неможливість.
Виходячи із вищевказаного, та беручи до уваги те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, має на утриманні жінку та сина студента, працює, цей злочин скоїв вперше, враховуючи також тяжкість злочину, особу винного та вищевказані обставини щодо нього, колегія суддів приходе до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та його звільнення від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На думку колегії суддів таке призначене ОСОБА_9 покарання буде необхідне й достатнє для його повного виправлення та попередження нових злочинів.
Що ж стосується покарання, яке було призначено обвинуваченому судом першої інстанції, то колегія суддів приходе до висновку, що при призначенні цього покарання ОСОБА_9 був істотно порушений розумний та справедливий баланс між скоєним та призначеним покаранням за цей злочин.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Харківського районного суду Харківської області від 22.07.2015 року змінити.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 22.07.2015 року у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді
-------------------- --------------------- ---------------------