Ухвала
іменем україни

26 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000060 за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує, що у порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна інстанція без безпосереднього дослідження доказів, врахувавши лише показання ОСОБА_5 , дала іншу оцінку доказам, ніж суд першої інстанції. Наголошує, що апеляційний суд вибірково надав оцінку доказам, на які посилається сторона обвинувачення, безпідставно не взяв до уваги низку доказів, які підтверджують пред`явлене обвинувачення, що призвело до незаконного закриття провадження. Вважає, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог ст. ст. 370, 419 КПК України. Повідомляє про суперечливість висновків апеляційного суду щодо підстав для закриття провадження. Зазначає, що апеляційний суд, у порушення вимог ст. ст. 364, 405 КПК України, не надав можливості учасникам процесу обмінятися репліками.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, заперечення захисника ОСОБА_7 на доводи касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 травня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за:

- ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі;

- ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки обмеження волі;

- ч. 3 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно визначено покарання 3 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішені питання про судові витрати та речові докази у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 14 липня 2015 року цей вирок щодо ОСОБА_5 скасовано і закрито кримінальне провадження.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у заволодінні коштами Пенсійного фонду України шляхом обману, вчиненому повторно, та у використанні завідомо підроблених документів.Злочини вчинено за наступних обставин.
11 січня 2010 року ОСОБА_5 з метою збільшення розміру пенсії шляхом обману, надав до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку МПП «Меркурій» про заробітну плату на цьому підприємстві. На підставі підробленої довідки засудженому була нарахована та у період з 27 жовтня 2009 року по 30 листопада 2010 року виплачена пенсія, що призвело до її переплати і заволодіння коштами Пенсійного фонду України на суму 7207,46 грн.

26 січня 2010 року ОСОБА_5 з метою збільшення розміру пенсії шляхом обману, повторно надав до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку МПП «Меркурій» про заробітну плату своєї матері ОСОБА_8 , а також копію її трудової книжки із завідомо неправдивими записами про роботу на цьому підприємстві на посаді комірника-приймальника у період з 1994 року по 1998 рік.

14 жовтня 2010 року ОСОБА_5 повторно надав до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку МПП «Меркурій» про заробітну плату своєї матері ОСОБА_8 , а також завідомо підроблену довідку про суміщення нею в зазначеному підприємстві посад комірника-приймальника у період з 1994 року по 1998 рік.

17 листопада 2010 року ОСОБА_5 повторно надав до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова завідомо підроблену довідку МПП «Меркурій» про заробітну плату, а також завідомо підроблену довідку про суміщення ним у період з 1994 року по 1998 рік в зазначеному підприємстві посад експедитора-контролера.

В подальшому з урахуванням наданих ОСОБА_5 довідок йому проведено перерахунок, збільшено та у період з 1 лютого 2010 року по 5 липня 2011 року виплачено пенсію, що призвело до її переплати та заволодіння ним коштами ПФУ на суму 22982,50 грн.

Всього діями ОСОБА_5 завдано шкоди Пенсійному фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на загальну суму 30189,96 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів (п. 16, ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.
Згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

При розгляді справи за апеляцією прокурора, апеляційний суд вказаних вимог закону не дотримався.

Переглядаючи справу, апеляційна інстанція зазначила, що місцевий суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в інкримінованих правопорушеннях, обґрунтувавши його показаннями свідків, допитаних як в ході судового так і досудового слідства, та матеріалами, які знаходяться в кримінальному провадженні і були вивчені та проаналізовані в судовому засіданні.

Своє рішення апеляційний суд обґрунтував тим, що вирок суду щодо ОСОБА_9 не може бути доказом вини обвинуваченого і не тільки в силу ч. 2 ст. 94 КПК України (жоден доказ не має наперед встановленої сили), а ще й тому, що його було засуджено за видачу довідок ОСОБА_10 які ніби то не працювали в МПП „Меркурій". В той же час в оскаржуваному вироку робота зазначених осіб в зазначеному підприємстві під сумнів не ставиться.

Також колегія суддів зазначила, що докази вини ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відсутні, а із представлених стороною обвинувачення і покладених місцевим судом в основу вироку доказів жоден не підтверджує вину обвинуваченого в інкримінованих діяннях, вони не проаналізовані, ніяких правових висновків із них про доведення тих чи інших обставин не зроблено.

Разом з тим апеляційний суд, не досліджуючи безпосередньо в судовому засіданні докази, дав їм іншу оцінку ніж суд першої інстанції, здійснивши при цьому посилання лише на вирок суду щодо ОСОБА_9 та, врахувавши показання самого ОСОБА_5 .

За таких обставин, ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною, вона підлягає скасуванню.

Під час нового апеляційного розгляду слід врахувати наведене, виконати вимоги Кримінального процесуального закону і постановити законне судове рішення, перевіривши й інші доводи, викладені в касаційній скарзі прокурора.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3