Справа №468/1793/15-к 18.01.2016 18.01.2016 18.01.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000734 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України,

- продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців, до 11.02.2016 року до 01год. 25 хв.

за участю:

секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення слідчого судді.

Провадження № 11-сс/784/19/16 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 11.01.2016 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців, до 11.02.2016 року до 01год. 25 хв.

2.Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на вимогах закону. Вказує, що ризики, які зазначив слідчий та суд в своїй ухвалі, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, можливість знищити чи сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілу, свого підтвердження не знайшли. Зазначає, що ОСОБА_5 добровільно сам приїхав до правоохоронних органів на своєму автомобілі та видав тютюнові і горілчані вироби, сумку з документами, що були викрадені у потерпілої. Також вказує, що автомобіль потерпілій повернуто, цивільний позов не заявлений, обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 не проводилось, заяв щодо тиску з боку рідних ОСОБА_5 на потерпілу не було. Вказує, що з іншими підозрюваними, які утримуються в СІЗО ОСОБА_5 не має можливості спілкуватися. Про них органам досудового розслідування вказав сам підозрюваний. Також посилається на те, що підозрюваний має тимчасове місце проживання, де характеризується позитивно, а посилання слідчого на його негативну характеристику, матеріалами не підтверджується. Також вказує на наявність у ОСОБА_5 ряду хронічних хвороб, захворювання на інсульт та незадовільний стан його здоров`я. Захисник посилається на те, що суд не врахував всі зазначені обставини в їх сукупності та не вказав, чому інший запобіжний захід не може бути обраний до підозрюваного.

3.Встановлені слідчим суддею обставини.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 09.11.2015 року вступив в злочинну змову з двома іншими особами для здійснення нападу на ОСОБА_9 та на незаконне заволодіння її транспортним засобом з метою його подальшого продажу. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 разом з двома іншими особами того ж дня на автомобілі ВАЗ 2105 р/н НОМЕР_1 , прибули до ділянки лісової смуги, де проходить ґрунтова дорога між селами Привільне та Єрмолівка Баштанського району Миколаївської області. ОСОБА_5 було достовірно відомо, що по вказаній ділянці дороги того дня повинна була проїхати ОСОБА_9 . Продовжуючи діяти за попередньою домовленістю, спільники ОСОБА_5 перегородили проїзну частину гілками з метою змусити ОСОБА_9 зупинити свій автомобіль, що надасть їм змогу здійснити розбійний напад та незаконно заволодіти її транспортним засобом та іншим майном. Тим часом, ОСОБА_5 прибув в с.Єрмолівка Баштанського району Миколаївської області, де чекав завершення вчинення злочину спільниками. 09.11.2015 року, приблизно о 14 год., ОСОБА_9 на власному автомобілі ЗАЗ-ДЕО р/н НОМЕР_2 , проїжджаючи по вказаній ділянці дороги, була змушена зупинити свій автомобіль у зв`язку з тим, що дорога була перегороджена гілками. Спільники ОСОБА_5 , продовжуючи діяти за попередньою домовленістю, долаючи опір ОСОБА_9 , насильно витягли її з автомобіля та приставили до горла ніж і, погрожуючи, в разі опору позбавити життя, відтягли в лісосмугу. З метою подолання можливого опору ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, вони зв`язали їй руки та ноги та відкрито заволоділи золотими сережками, вартістю 3500 грн., знявши їх з вух потерпілої. Після цього наділи на голову ОСОБА_9 тканинний мішок та залишили зв`язаною в лісосмузі. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру незаконно заволоділи майном, яке знаходилось в автомобілі, а саме грошима в сумі 15000 грн., двома мобільними телефонами, горілчаними та тютюновими виробами і незаконно заволоділи автомобілем ЗАЗ-ДЕО р/н НОМЕР_2 , керуючи яким залишили місце злочину. Внаслідок вказаних злочинних дій потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 36000 грн.

09.11.2015 року вказаний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000073.

13.11.2015 року о 01 год.25 хв. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 було затримано та о 14 год. того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 289 ч.3, ст. 187 ч.2 КК України.

14.11.2015 року слідчим суддею Баштанського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 12.01.2016 року.

05.01.2016 року заступником керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців до 12.02.2016 року.

06.01.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого Баштанського ВП ГУНП України в Миколаївській області, погоджене з прокурором прокуратури Баштанського району Миколаївської області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 3 місяців. Мотивуючи необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , прокурор послався на те, що закінчити досудове розслідування у 2 місячний строк немає можливості. Зазначає, що у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, однак ще необхідно отримати висновки психіатричної та судово-медичної експертиз, повідомити про підозру всіх підозрюваних, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому прокурор послався на те, що ризики, які існували на момент застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшились.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжких кримінальних правопорушень і, перебуваючи на волі зможе переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілу, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як частина з них не повернута, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням вказаних обставин та стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що заявлені ризики не зменшились. Також слідчий суддя зазначив, що об`єктивно закінчити досудове розслідування у двохмісячний термін неможливо, а наявність у підозрюваного на праві власності частини квартири в м.Баштанка Миколаївської області, якою він тривалий час не користувався та акт про встановлення факту тимчасового проживання не дають підстав для обрання йому іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може переховуватися від органів слідства та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню у інший спосіб.

Відповідно до вимог ст.199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя досліджує матеріали кримінального провадження на предмет законності та обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу із з`ясуванням, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування і тримання особи під вартою, чи не з`явилися до моменту розгляду клопотання причини, що дозволяють скасувати тримання особи під вартою та обрати інший з передбачених законом запобіжний захід.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, 14.11.2015 року слідчим суддею відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.01.2016 року у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що зазначені ризики на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу не зменшились і дають підстави вважати, що застосування менш тяжких запобіжних заходів не є виправданими.

Так, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєні двох кримінальних правопорушень.

Злочини, у яких підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Посилання захисника на невірну кваліфікацію дій підозрюваного являються неспроможними і не є предметом розгляду даного провадження.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурором вмотивовано вказано на об`єктивну неможливість закінчити досудове слідство по даному кримінальному провадженню у зв`язку з необхідністю проведення психіатричної та судово-медичної експертиз, виконанням вимог ст. 290 КПК України та у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України необхідністю скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Посилання захисника на те, що викрадене майно, в тому числі автомобіль потерпілої, підозрюваний добровільно видав працівникам міліції, цивільний позов не заявлено і це є однією з підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, є необґрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що частина викраденого майна не повернута, його місце знаходження невідомо. Згідно пояснень підозрюваного в судовому засіданні суду першої інстанції, він вказував, що про скоєний злочин не повідомляв в міліцію 4 дні, а викрадене зберігав у знайомого.

Те, що спільника ОСОБА_5 утримуються під вартою і він не може з ними спілкуватися не зменшує заявлених ризиків.

За таких обставин, слідчий суддя вірно прийшов до висновку про те, що підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність у підозрюваного неповнолітньої дитини, яка проживає з колишньою дружиною, на що посилається захисник в апеляційній інстанції, також не зменшує заявлених ризиків і не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 на даний час не працює, постійного джерела прибутку не має.

В матеріалах провадження наявна характеристика ОСОБА_5 , в якій зазначено, що він за місцем тимчасового проживання характеризується посередньо, підтримує зв`язок з особами раніше судимими, схильний до скоєння кримінальних правопорушень.

Наявність у ОСОБА_5 тимчасового місця проживання також не є підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного дійсно підтверджуються наявними в матеріалах провадження документами. Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою врахував стан здоров`я підозрюваного.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_5 має ряд хронічних хвороб, переніс інсульт, однак будь-яких даних, які б підтверджували те, що стан здоров`я підозрюваного на даний час значно погіршився і він не може утримуватись в СІЗО, стороною захисту не надано ні слідчому судді, ні суду апеляційної інстанції.

З урахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, даних про особу підозрюваного, в тому числі й стану його здоров`я, та заявлених ризиків, які на день розгляду клопотання не зменшились, слідчий суддя прийняв вірне рішення про продовження строку тримання під вартою.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і обрання іншого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області, якою ОСОБА_5 , підозрюваному за ст. 187 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України продовжено строк тримання під вартою до 3-х місяців, до 11.02.2016 року до 01 год. 25 хв. без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3