гСправа № 187/1387/15-к Провадження №1-кп/0187/224/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2015 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1387/15-к (кримінальне провадження № 0000473) відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня-технічна, не працює, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимий: 16.11.2009 Магдалинівським районним судом, з урахування постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.02.2010, за ч. 2 ст. 190 КК України остаточно до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 27.01.2014 Магдалинівським районним судом за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом 1 рік. 16.05.2014 року Магдалинівським районним судом на підставі ст. 1 п «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки, з позбавленням права керувати транспортним засобом;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 185; частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

ОСОБА_3 (далі Трень), будучи раніше неодноразово судимий, маючи непогашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин.

Так, 05.08.2015 близько 14:00 год. поблизу с. Гавришівка Магдалинівського району Дніпропетровської області Трень, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ, за допомогою вантажної техніки та найманих працівників, шляхом демонтажу колодязя, розташованого на 41 пікеті магістрального трубопроводу МТ-5, повторно таємно викрав 16 бетонних блоків розмірами 240x50x60 см загальною вартістю 4 682 грн., які перебувають на балансі Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів Магдалинівського міжрайонного управління водного господарства (далі Магдалинівське МУВГ). Заволодівши викраденим, з місця скоєння правопорушення зник, викрадене майно присвоїв та розпорядився ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4 682 грн.

Повторно, 08.08.2015 близько 10:00 год. поблизу с. Гавришівка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ, за допомогою вантажної техніки та найманих працівників, шляхом демонтажу колодязя, розташованого на 41 пікеті магістрального трубопроводу МТ-5, повторно таємно намагався викрасти 11 бетонних плит розмірами 400x80x20 загальною вартістю 2 864 грн., які перебувають на балансі Магдалинівського МУВГ, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як не вчинив всі дії, які вважав за необхідне, бо був застигнутий на місці скоєння злочину працівниками Магдалинівського РВ ГУМВС.

Допитаний в судовому засіданні Трень свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що їдучи в напрямку с. Бузовки помітив бетонні блоки та плити. 05.08.2015 разом зі своїми знайомими, яких попросив допомогти, вивіз 16 блоків. Під час завантаження до них під`їхав чоловік та повідомив, що ці матеріали належать ОСОБА_6 водному господарству. Потім 08.08.2015 він знову приїхав з іншими найманими працівниками щоб завантажити плити, однак приїхали працівники міліції та затримали їх. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі, так як на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

На підставі статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 185 та частино 3 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_7 своїми діями, за сукупністю вчинив кримінальні правопорушення передбачені статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; та частино 3 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, при цьому вчинив злочини, які в силу ст. 12 Кримінального кодексу України, є злочинами середньої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдану шкоду, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи, що санкція ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України передбачає покарання не більше, ніж 5 років позбавлення волі, міркування прокурора та представника потерпілого, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 Кримінального кодексу України, його мети, суд дійшов висновку, що необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів, є призначення покарання, без ізоляції його від суспільства.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 349, 368-370, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України я у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70, статті 72 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 частини 1 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_3 встановити 3 (три) роки.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 2, 3 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази 16 бетонних блоків та 11 бетонних плити повернути власнику Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів Магдалинівського міжрайонного управління водного господарства; автомобіль "Камаз" д/н НОМЕР_1 , причіп до автомобіля "Камаз" д/н НОМЕР_2 вважати повернутими власнику ОСОБА_8 ; автомобіль МАЗ типу сідловий тягач д/н НОМЕР_3 вважати повернутим власнику ОСОБА_9 ; автомобіль Урал типу автокран д/н НОМЕР_4 вважати повернутим власнику ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1