г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2183/15-к
Номер провадження 1-кп/213/261/15
В И Р О К
Іменем України
28 жовтня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000684 у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше судимого:

-15.02.2006 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ст.ст.289 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75,104КК України, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-06.12.2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст.289ч.2, 71 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 11.09.2009 року за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.09.2009 року умовно-достроково, на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 23 дні;

-16.12.2010 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1,71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 24.04.2013 року за постановою Ленінського районного суд Дніпропетровської області від 17.04.2013 року умовно-достроково, на невідбутий строк 6 місяців 9 днів,

за ст. 289 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення- прокурора ОСОБА_4 , потерпілого та цивільного позивача- ОСОБА_5 , представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

-з боку захисту обвинувачений ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2015 року приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_7 перебуваючи поблизу будинку №30 по вул. Мануїльського в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою розкладного ножа відчинив водійські дверцята автомобіля «ВАЗ-2101» 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_5 та знаходився поблизу вищезазначеного будинку.

Після чого, ОСОБА_7 вставив розкладний ніж в замок запалення вказаного автомобіля та, провернувши ножа, запустив двигун автомобіля та на ньому покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим, маючи можливість ним розпоряджатись, заволодів зазначеним автомобілем з метою особистого використання.

11 травня 2015 року, після незаконного заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , допустив його пошкодження, в результаті чого потерпілому ОСОБА_5 відповідно до висновку експерта автотоварознавця №70/37-184 від 18.06.2015 року заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 12166,19 гривень.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч.2 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та суду пояснив, що все відбувалося так, як зазначено у обвинувальному акті.

Дійсно, вночі, приблизно о 02 год. 07.05.2015 року він проходив неподалік будинку №30 по вул. Мануїльського в м.Кривого Рогу, де побачив автомобіль «ВАЗ 2101» білого кольору. Він підійшов до автомобіля, оглянув його, побачив, що нікого немає, за допомогою розкладного ножа відчинив водійські двері, також за допомогою ножа, який вставив в замок запалення завів двигун, та поїхав на автомобілі в район «Соцміста», оскільки він на той час лікувався у лікарні, та йому потрібно було з`явитися до лікарні. Автомобіль він залишив у дворах, не зачиняв його. Через декілька днів, він підійшов до автомобіля, побачив, що в ньому зламаний багажник, та в ньому нічого немає. Він сів в автомобіль та поїхав по об`їздній дорозі по справам, але його побачили працівники ДАІ, від яких він намагався втекти, але не справився з керуванням, та в`їхав у паркан приватного будинку, чим пошкодив автомобіль.

У скоєному він щиросердечно розкаюється, вибачається перед потерпілим, просить врахувати, що матеріальну шкоду потерпілому він відшкодував у повному обсязі, що він хворіє на туберкульоз, та на цей час проходить лікування, через що не має можливості працевлаштуватися, іноді має тимчасові заробітки. Моральну шкоду визнає у розмірі 7000 грн., та готовий сплатити таку суму потерпілому. Просить врахувати, що він має на утриманні дружину та малолітню дитину. Він зробив для себе відповідні висновки, тому просить не позбавляти його свободи.

Окрім особистих пояснень, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, підтверджується також поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що в вечері 06.05.2015 року він залишив свій автомобіль «ВАЗ-2101», 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у дворі будинку АДРЕСА_2 . Двері автомобіля закрив на замок. Цей автомобіль він придбав у гр. ОСОБА_8 в 2015 році, та користувався ним для своїх потреб, та потреб своєї сім`ї. Автомобіль був у гарному стані. Приблизно о 5-й годині -7.05.2015 року мати сказала йому, що автомобіля немає. Він побачив, що автомобіль відсутній на тому місці, де він його залишив, тому звернувся до міліції та написав заяву. Приблизно 11 чи 12.05.2015 року йому подзвонили, та повідомили, що знайшли автомобіль, та запропонували його забрати. Коли він приїхав на місце, то побачив, що автомобіль сильно пошкоджений. Він вимушений був викликати евакуатор, послуги якого становлять 900 грн.

Матеріальну шкоду, яка встановлена висновком експерта, кошти за евакуатор, та за надання правової допомоги, всього на суму 14566 гривень 19 коп. обвинувачений йому відшкодував в повному обсязі. Тому претензій матеріального плану до обвинуваченого він не має. Але протиправними діями обвинуваченого йому також було заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 грн. Моральна шкода полягає у моральних стражданнях, які він відчував внаслідок пошкодженого майна. Він вимушений був обходитися без свого транспорту, яким він перевозив свою родину, та іноді заробляв на життя, та транспортний засіб був єдиним джерелом заробітку, оскільки його сім`я переїхала з м. Горлівки Донецької області, де під час АТО втратила все. Він не бажає купувати інший автомобіль, а хоче відремонтувати свій автомобіль. Тому він і хоче, щоб обвинувачений сплатив йому суму моральної шкоди. Свій уточнений позов підтримує в повному обсязі. Потерпілий просить також обрати обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілого та цивільного позивач ОСОБА_9 уточнені позовні вимоги підтримала, та просить їх задовольнити, вважає, що суми 10000 грн. буде достатньо для задоволення моральних страждань потерпілого. Просить суворо обвинуваченого не карати.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений ОСОБА_7 себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, визнає повністю, про що надав заяву про розгляд справи у скороченому порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, наслідки розгляду справи у вищезазначеному порядку, учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі, суд також переконався в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 суму матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому визнав та сплатив, суд вважає недоцільним дослідження тих обставин, що не оспорюються сторонами, та вважає за можливе обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого, та дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також письмові матеріали щодо речових доказів, вартості проведеної експертизи, та щодо уточненого цивільного позову про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до постанови про визнання та долучення речових доказів від 12.05.2015 року автомобіль «ВАЗ 2101 визнаний та долучений в якості речового доказу, та переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 /а.с.33-34,т.2/.

Відповідно до довідки про проведення автотоварознавчої експертизи від 18.06.2015 року №70/37-184, вартість експертизи -768,00грн. /а.с.63,т.2/.

Згідно уточненому цивільному позову від 10.09.2015 року потерпілим визначена моральна шкода в сумі 10000 грн. До уточненого позову долучена розписка, з якої вбачається, що ОСОБА_7 відшкодував потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 14566,19грн. /а.с.67-68,т.1/.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, доведена в судовому засіданні повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.289 ч.2 КК України суд вважає правильною.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких; особу обвинуваченого, а також обставини, які обтяжують, та пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено, оскільки скоєні ним попередні кримінальні правопорушення утворюють повторність, а повторність є кваліфікуючою ознакою злочину, за який притягається до відповідальності ОСОБА_7 .

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє на тяжке захворювання та продовжує лікуватися.

Суд також враховує, особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, має на утриманні дружину та малолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, хворіє на тяжке захворювання (туберкульоз).

Суд також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, те що він переживає за скоєне, повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, потерпілий просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

За вищезазначених обставин, суд вважає, що враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, наявність у нього на цей час тісних соціальних зв`язків, його відношення до скоєного, суд вважає за доцільне при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст.75 КК України, надавши йому іспитовий строк та можливість для виправлення та перевиховання, без ізоляції від суспільства. При цьому додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до нього не застосовувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, відповідно до ч.2 п.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Тобто, сам факт пошкодження майна потерпілого, підтверджує наявність моральної шкоди. Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, суд приймає до уваги, що жодних доказів глибини моральних страждань, погіршення стану здоров`я, потерпілий не надав. Обгрунтування моральної шкоди неможливістю заробляти, та втратою деяких речей, не є доречним, оскільки це не стосується моральних страждань.

За таких обставин, суд вважає, що у даному випадку розмір моральної шкоди визнаний обвинуваченим в сумі 7000 грн., є достатнім для компенсації потерпілому моральних страждань.

Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 витрати за проведення авто товарознавчої експертизи у справі.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.289 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку трьох років, він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 7000 /сім тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок погашення витрат за проведення автотоварознавчої експертизи № 70/37-184 від 18.06.2015 року 768,00 гривень.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ 2101», 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 /а.с.33-34,т.2/.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1