Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/752/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 червня 2015 року, яким

ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, громадянки України, українки, не заміжньої, матері: малолітньої дочки ОСОБА_13 , 01.12.2012 року, та малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з повною загальною спеціальною освітою, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, зареєстрованої і проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

визнано винною у вчиненні злочину та призначено покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) років.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_12 145 000 грн. моральної та 8221 грн. 14 коп. майнової шкоди, завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 983 грн. 16 коп. процесуальних витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню та 3500 грн. процесуальних витрат на користь ОСОБА_12 по відшкодуванню вартості витрат на правову допомогу.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10 визнано винною за порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого при наступних обставинах:

27.12.2014 приблизно о 14 годин 30 хвилин ОСОБА_10 , в порушення вимог п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (ПДР), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії "В", перед початком керування автомобілем "Mercedes-Benz 210D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , не перевірила належним чином і не забезпечила технічно-справний стан і комплектність ходової частини транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно ним керувати, в порушення вимог п.п. 31.4, 31.4.5 «б» і «г» Правил дорожнього руху України, розпочала експлуатацію автомобіля "Mercedes-Benz 210D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав на передній вісі шини різні за моделлю, розмірами та малюнками протектору, а також пошкодження, що оголює корд правого переднього колеса.

В подальшому ОСОБА_10 , здійснюючи керування автомобілем "Mercedes-Benz 210D", реєстраційний номер НОМЕР_1 на території оптово-овочевого ринку м. Кіровограда, розташованого по вул. Г. Сталінграду, 35, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, під час руху, проявила особисту неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась і виражалась у наявності попереду на смузі її руху, стоячого автомобіля МАN, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поруч з яким перебували пішоходи, при цьому з моменту своєчасного виявлення перешкоди для її подальшого руху, своєчасно не вжила заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки, чим позбавила себе можливості безпечно керувати автомобілем.

ОСОБА_10 порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги : п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (ПДР), згідно яких:

п.2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. п. 31.4, 31.4.5 «б» і «г» Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.5 Колеса і шини:

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів,

п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки руху водій повинен:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п.п. 12.1, 12.3 ПДР, згідно яких:

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод;

Внаслідок перерахованих порушень Правил дорожнього руху України, ОСОБА_10 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_16 , який знаходився поруч з задньою частиною автомобіля МАN, через що потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: ран на внутрішній та задній поверхні лівого стегна в середній третині, а також ран правого стегна в середній третині, відкритого уламкового переламу лівої стегнової кістки, а також переламу верхньої третині правої стегнової кістки (відповідно медичної документації), а також маються пошкодження у вигляді суцільного крововиливу на фоні різкого набряку м`яких тканин, мошонки, статевого члену, проміжності, які згідно висновку судової - медичної експертизи № 1303 від 16.02.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а в даному випадку призвели до смерті. Смерть останнього знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а порушення вищевказаних правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_10 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
В апеляційних скаргах:
- прокурор не оспорюючи висновку суду щодо доведеності вини засудженої ОСОБА_10 зібраними по справі доказами, все ж вважаю, що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Зазначає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, також не в повній мірі враховано, що правопорушення вчинене в стані алкогольного сп`яніння, також підозрювана сіла за кермо транспортного засобу не маючи водійського посвідчення, тобто свідомо розуміючи, що наражає на небезпеку себе та оточуючих. Також шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодувала лише частково.
- захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 вважає вирок незаконним через невідповідність призначеного судом покарання обставинам справи та особі обвинуваченої внаслідок його суворості. Просить вирок змінити. Пом`якшити ОСОБА_10 призначене судом покарання, застосувавши до неї положення ст.ст. 75,76 КК України. Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_12 суми моральної шкоди.
Зазначає, що суд не в повній мірі оцінив та врахував обставини, які пом`якшують відповідальність та дані про особу обвинуваченої. Так, в недостатній мірі були враховані ті обставини, що ОСОБА_10 свою вину визнала повністю, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно частково відшкодувала матеріальну та моральну шкоду, попросила пробачення у потерпілої, зобов`язалася в подальшому відшкодовувати шкоду.
Крім цього, суд також недостатньо врахував ті обставини, що ОСОБА_10 вперше скоїла злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має статус матері-одиначки, утримує двох малолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною у віці до 3-х років. Також не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має батьків пенсійного віку, не залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.
- потерпіла ОСОБА_12 не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, вважає, що вирок є незаконним через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Суд першої інстанції не надав належної оцінки вчиненню злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутності у обвинуваченої водійського посвідчення, ступеню тяжкості вчиненого злочину, заподіянню смерті її батьку ОСОБА_16 , понесених нею суттєвих моральних страждань, байдужому ставленню ОСОБА_10 до її родини та не врахував її думки щодо призначеного покарання.
Зазначає, що наслідки кримінального правопорушення, вчиненого стосовно її батька, як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, тобто спричинили її дуже суттєві моральні страждання.
Вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченої та не попередить нових злочинів, як самою ОСОБА_10 , так і іншими особами, оскільки призначене покарання є надто несправедливим.
- обвинувачена ОСОБА_10 просить вирок змінити. Пом`якшити ОСОБА_10 призначене судом покарання, застосувавши до неї положення ст.ст. 75,76 КК України. Зменшити розмір стягнутої з неї на користь потерпілої ОСОБА_12 суми моральної шкоди до 40 000 гривень.
При ухваленні вироку суд в недостатній мірі врахував ті обставини, що як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялась, попросила пробачення у потерпілої, добровільно відшкодувала їй 28 000 грн. моральної шкоди та 5 000 грн. матеріальної шкоди.
Зазначає, що суд недостатньо врахував ті обставини, що вона раніше не судима, , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має статус матері-одиначки, самостійно утримує двох малолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною у віці до 3-х років. Також не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має батьків пенсійного віку, зобов`язується в подальшому відшкодувати шкоду потерпілій.
Зазначає, що стягнутий судом розмір моральної шкоди є занадто великим, оскільки вона самостійно утримує двох малолітніх дітей і не має таких великих коштів.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, потерпілу, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_10 та захисника-адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили вирок суду І інстанції змінити та призначити покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, належно оцінені судом та наведені у вироку, і жодним учасником судового розгляду оскаржений не був.
Дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року N 14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою ОСОБА_10 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності, є закінченим. Об`єктом злочинного посягання стали суспільні відносини пов`язані з безпекою руху, експлуатацією автомобільного транспорту, а також життя і здоров`я особи. Внаслідок чого настали непоправні наслідки - смерть потерпілого ОСОБА_16 .
Судом І інстанції було враховано характеризуючи дані про особу обвинуваченої, а саме суд позитивну характеристику за місцем проживання, те, що ОСОБА_10 має родину, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною у віці до трьох років, виховує і утримує двох малолітніх дітей. Має батьків пенсійного віку, ОСОБА_10 наданий статус матері одиначки. На обліках у лікарів: психіатра і нарколога, не перебуває. До кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання і реєстраційного обліку, розкаюється, попросила вибачення перед рідними померлого, частково відшкодувала шкоду від злочину. Зобов`язується у подальшому відшкодувати шкоду потерпілій. Не залишила місця дорожньо-транспортної пригоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої судом обґрунтовано визнано щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Вивчивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що вирок суду є виваженим та ґрунтується на засадах кримінального судочинства.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, настанням тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та не повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні більш тяжкого покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів погоджується з висновком суду, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 можливе виключно в умовах ізоляції її від суспільства. Разом з тим, враховуючи особу винної, яка протягом досудового слідства та розгляду справи в суді давала визнавальні показання про обставини дорожньо-транспортної пригоди, чим сприяла розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому кримінальному визнала та щиро розкаялася, наявності на утриманні двох малолітних дітей.
Сукупність цих обставин у поєднані з тяжкістю злочину, що визначена законом, вказують на не можливість виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів при обранні покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства в межах встановлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, та з застосуванням ст. 75,76 КК України, що відповідає засадам кримінального судочинства, та меті призначення покарання. Таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У зв`язку із наведеним відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора, та представника потерпілого.

Окрім цього, з урахуванням того, що обвинувачена керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає, що доводи, на які в апеляційній скарзі посилається захист, жодним чином не зменшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення та не можуть бути підставою для застосування до останньої положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Таким чином, підстав, які б давали можливість пом`якшити призначене обвинуваченій ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в її інтересах залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2015 року стосовно ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2