Гайворонський районний суд Кіровоградської області
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 13 " грудня 2010 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Поліщука В.В. при секретарі Хмельовському О.М. з участю прокурора Фречки В.В. захисника - адвоката ОСОБА_1 потерпілої - ОСОБА_2 представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинила таємне викрадення чужого майна -крадіжку.

Злочин скоєно за слідуючих обставин.

20 вересня 2009 року о 14 годині в с. Червоне Гайворонського району, ОСОБА_4 перебуваючи в кімнаті будинку на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_2, що розташована по вул. Леніна, 9 скориставшись тимчасовою відсутністю господарки в будинку з шафи таємно викрала:

- золотий ланцюжок 585 проби вагою 12 гр. вартістю за 1 гр. - 364,45 грн. на суму 4373,4 грн.;

золотий ланцюжок 585 проби вагою 9,97 гр. вартістю за 1 гр. - 364,45 грн. на суму 3633,56 грн.;

- золотий кулон 585 проби вагою 3,29 гр. вартістю за 1 гр. -364,45 грн. на суму 1199,04 грн., а всього викрала майна на загальну суму 9206 грн. чим заподіяла потерпілій ОСОБА_2 збитків на вищевказану суму.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд.

В ході досудового слідства викрадене було частково виявлене та вилучене працівниками

міліції.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені крадіжки золотих виробів з будинку ОСОБА_2 не визнала і пояснила, що потерпіла ОСОБА_2 її кума, вони дружили, ходили один до одного в гості. 20 вересня 2009 року близько 12 години приходила до потерпілої додому, але в будинок не заходила. В цей же день о 14 годині знаходилась у себе вдома і золотих речей у ОСОБА_2 не викрадала. В магазин «Золото Софії» заходила за два роки до пропажі золота у ОСОБА_2 і ніякі золоті вироби не продавала у вказаному магазині.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що викрадені золоті речі знаходились у чашці в шафі мебельної стінки в кімнаті будинку. 20 вересня 2009 року вдень ОСОБА_4 знаходилась в кімнаті біля мебельної стінки і розглядала фотографію, яку бачила неодноразово. Поклала фото в шафу і закрила дверці. Через деякий час пішла додому. В кімнаті будинку ОСОБА_4

н

знаходилась сама. 22 вересня 2009 року виявила, що пропали золоті вироби.

27 вересня 2009 року в м. Гайворон зайшла в магазин «Золото Софії» і запитала, чи ніхто не здавав золоті вироби. Продавець описала жінку схожу на ОСОБА_4 З дозволу господаря магазину продавець погодилась повернути їй золото, якщо вона сплатить 1720 грн., тому що таку суму сплатили жінці яка здала золоті вироби в магазин. Вона поїхала додому взяла необхідну суму грошей і фотографію на якій була ОСОБА_4 Коли приїхала в магазин віддала продавцю гроші за золото в суму 1720 грн. та показала фотографію на якій серед інших осіб була і ОСОБА_4 Продавець вказала на ОСОБА_4, як на жінку котра здала золоті вироби до магазину.

ОСОБА_4 відмовилась їхати до магазину щоб все вияснити, а тому вона написала заяву в міліцію про крадіжку.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працювала в магазині «Золото Софії» в м. Гайвороні з липня місяця по грудень місяць 2009 року. 22 вересня 2009 року ОСОБА_4 здала в магазин як лом ланцюжок і кулончик за які отримала гроші в сумі 1720 гривень. Здані золоті вироби вона віддала власнику магазину ОСОБА_6.

27 вересня 2009 року в магазин прийшла ОСОБА_2 ще з однією жінкою і запитала чи не здавали в магазин ланцюжок і кулон. Вона розповіла, що здала жінка та описала її. ОСОБА_2 пояснила, що речі викрадені з її будинку і побажала їх викупити. З дозволу господаря магазину вона повернула ОСОБА_2 ланцюжок і кулон, потерпіла сплатила за них 1720 гривень. Підсудну опізнала по фотографії, яку надала ОСОБА_2 Під час слідства і в судовому засіданні підтверджує, що це ОСОБА_4 здала до магазину ланцюжок і кулончик.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_5 в 2009 році працювала в магазині «Золото Софії», який знаходився в м. Гайворон на території ринку. 27 вересня 2009 року ОСОБА_5 віддала йому золоті вироби які їй 22 вересня 2009 року здала невідома жінка. Золотий ланцюжок, який знаходиться у потерпілої, саме той який йому віддала ОСОБА_5 і він виготовлений їхньою ювелірною фірмою.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що в її присутності продавець магазину «Золото Софії» описала жінку яка здала золотий ланцюжок з кулоном.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що в його присутності свідок ОСОБА_5 по фотографії опізнала ОСОБА_4, як жінку котра здала золоті вироби до магазину.

Вина ОСОБА_4 у скоєні крадіжки доведена й іншими доказами по справі:

протоколом виявлення та вилучення та додатком до нього, згідно якого у ОСОБА_2

Н.П. було вилучено золотий ланцюжок з кулоном, який вона викупила в ювелірному

магазині «Золото Софії» в м. Гайворон ( а.с. 10-12)

протоколом огляду предметів в якому описаний золотий ланцюжок з кулоном, який був викуплений потерпілою в магазині «Золото Софії» (а.с.З7)

висновками судово-товарознавчих експертиз №1883 та №1884 від 28.10.2010 року, згідно яких ланцюжок та медальйон виготовлені з металу - золота 585 проби і вага ланцюжка складає 9,97 грама, а медальйона 3,29 грама. ( а.с. 264 -267).

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_2 доведена сукупністю достовірних і узгоджених між собою доказів, а тому суд кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_4 про те, що вона не скоювала крадіжки майна ОСОБА_2, оскільки вона спростовується показами потерпілої та свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9

У суду не має сумніву, що крадіжку майна ОСОБА_2 вчинила ОСОБА_4

Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_4 скоїла злочин середньої тяжкості, характеризується позитивно. Злочин вчинила вперше. Має на утриманні дитину, що суд визнає за обставину, що пом'якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Покарання повинно бути у вигляді штрафу. Матеріальний позов підлягає задоволенню в сумі 6096 гривень, а моральна шкода в сумі 300 гривень. При призначенні моральної шкоди суд враховує, що потерпіла перенесла стрес, змінився її звичайний спосіб життя і визначає моральну шкоду в сумі 300 гривень. Підлягають також стягненню витрати за надання юридичної допомоги ОСОБА_2 в сумі 2500 гривень.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винною і призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст.185 КК України штраф 850 гривень (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_2 6096 гривень матеріального збитку, 300 гривень моральної шкоди та 2500 гривень за надання юридичної допомоги, а всього 8896 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції 1611 гривень за проведення експертних робіт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Гайворонський районний суд.

Суддя В.В. Поліщук