Справа № 713/2106/15-к
Провадження №1-кп/713/21/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000567 від 07.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 06.11.2015 року біля 12-00 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Сузір`я», який розташований в с.Лукавці по вул.Героїв Майдану, Вижницького району Чернівецької області, та належить ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, для власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти в сумі 2800,00 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. Після скоєного, втік з місця злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному об`ємі, пояснив, що 06.11.2015 року близько 12-00 год. перебував у приміщенні магазину «Сузір`я», який розташований в с.Лукавці по вул.Героїв Майдану, Вижницького району Чернівецької області, скориставшись відсутністю продавця викрав кошти в сумі 2800,00 грн., частину яких витратив на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 злочин належить до категорії середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, завдану шкоду відшкодовано, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий на даний час не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру та просить суворо не карати, з урахуванням його особи, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і відносно нього можливо застосувати покарання у виді штрафу.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (Вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази, а саме, грошові кошти в сумі 1834,00 (Одна тисяча вісімсот тридцять чотири ) гривні, які згідно постанови про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження від 10.11.2015 року знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити за належністю власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1