Справа № 11-385 Головуючий у І інстанції Соловйова
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 07.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Зубар В.В.

суддів Орла А.І., Каленченко Н.О.

з участю прокурора Нечепоренка С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2011 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Обухівського району на додаткове розслідування.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2011 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Обухівського району на додаткове розслідування. В постанові суду зазначено, що органами досудового слідства допущені істотні порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_3, які виразились в тому, що не конкретизовано дати вчинення злочину, тобто йому предявлено не конкретне обвинувачення, не виконані належним чином вимоги ст. 433 КПК України які виразилися в не витребуванні характеристик з місця навчання неповнолітніх, не визнаний законним представником неповнолітніх їх батько, який не позбавлений батьківських прав. На думку суду дані порушення не забезпечили реалізацію права неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 на захист, що є суттєвим порушенням вимог ст. 129 Конституції України та кримінально-процесуального законодавства.

На дану постанову суду прокурором який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подана апеляція, і якій він просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд. Обґрунтовуючи свою апеляцію прокурор зазначає, що постанова суду є не вмотивованою та не законною. Так, на думку апелянта, твердження суд, що не встановлення органами досудового слідства точної дати вчинення крадіжки обвинуваченим ОСОБА_3, є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, яке не може бути усунуто в судовому засіданні, є безпідставним. Апелянт зазначає, що в разі встановлення в судовому засіданні, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку у віці до 14 років, прокурор має можливість в порядку ст. 277 КПК України змінити предявлене обвинувачення, виключивши даний епізод із обвинувачення ОСОБА_3. Щодо твердження суду про не встановлення органами досудового слідства характеризуючи даних на неповнолітніх, які навчаються в ліцеї, то воно на думку апелянта також є безпідставним, поскільки в матеріалах справи є достатньо характеризуючи даних на неповнолітніх обвинувачених. При потребі суд має можливість сам витребувати необхідні на його думку характеризуючи дані. Також на думку апелянта є безпідставним твердження суду про порушення права на захист неповнолітніх обвинувачених, що виразилося у визнання їх законним представником представника служби у справах неповнолітніх, а не батька. Апелянт зазначає, що в разі коли суд визнає за необхідне визнати батька законним представником неповнолітніх обвинувачених, він має можливість це зробити.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію і просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

В апеляції прокурора зазначає, що зазначені в постанові суду недоліки можуть бути усунуті в судовому засідання. З даним твердженням апеляції колегія суддів не погоджується.

Так, в постанові суду однією з підстав повернення справи на додаткове розслідування зазначено, не встановлення органами досудового слідства точної дати вчинення злочину неповнолітнім ОСОБА_3. Згідно зі ст. 64 КПК України, при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню поряд з іншим і подія злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину ), що органами досудового слідства належним чином виконано не було . Колегія суддів вважає, що в даному випадку не встановлення точної дати вчинення інкримінованої ОСОБА_3 крадіжки з будинку ОСОБА_6 є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, поскільки вона впливає на можливість притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, так як він ІНФОРМАЦІЯ_1 і кримінальній відповідальності, в даному випадку за крадіжку, може бути підданий лише за злочини, вчинені після 20.08.2009 року, після досягнення 14-річного віку. В звязку з цим може змінитися і кваліфікація дій неповнолітнього ОСОБА_3.

Оскільки дане порушення вимог кримінально-процесуального законодавства є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування.

Оскільки постанова суду є законною та обґрунтованою, колегія суддів знаходить за необхідне апеляцію прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції старшого помічника прокурора Обухівського району залишити без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 20 січня 2011 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Обухівського району на додаткове розслідування, без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :