Справа № 206/4222/15-к
Провадження № 1-кп/206/253/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" листопада 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001063 від 30.06.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працюючого не одруженого , раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20 червня 2015 року приблизно о 09 годині 25 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , вступив в словесну суперечку з сусідом ОСОБА_6 , з яким в нього склались раніше неприязні стосунки , в ході суперечки у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, реалізуючи який обвинувачений , діючи умисно , обхопив потерпілого правою рукою за шию , при цьому , щоб подолати опір потерпілого умисно схопив його за ліве передпліччя , спричинивши ОСОБА_6 садно по задній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому діяння не визнав , суду показав, що задовго до 20.06.2015 року між ним, обвинуваченим, членами його родини та сусідом ОСОБА_6 склались неприязні стосунки, вони часто конфліктують, так як сусід ображає його самого, його матір та бабцю. 20.06.2015 року він вранці знаходився в себе вдома , читав книгу в своїй кімнаті, яка розташована на другому поверсі їх будинку, коли почув голосну сварку між його матір*ю та сусідом,який лаявся на матір .Він вибіг з будинку та став між матір*ю та сусідом, вимагаючи, щоб той перестав чіплятись до них та ображати матір. Крім нього, сусіда ОСОБА_7 та його, обвинуваченого, матері, на вулиці була присутня материна знайома ОСОБА_8 ,яка була у них вдома. До потерпілого він не наближався та не бив і не душив останнього.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в нього дійсно протягом останніх декількох місяців з сусідами склались вкрай негативні відносини.20.06.2015 року він вранці на вихідні дні відпросився додому з госпіталю , в якому проходив курс лікування. Він тільки намагався відкрити хвіртку, вставивши в замок ключ, як почув, що ОСОБА_9 схопив його руками за горло та став душити,з силою схопив за руку , придавив головою до паркану , він не міг дихати , сусідка кричала ОСОБА_9 : « Що ти робиш?», але той не слухав її. Коли він увійшов додому, то його навіть знудило. В нього на руці та на плечі були синець та подряпини. Тому він,потерпілий, по мобільному телефону викликав соцпрацівника, який обслуговує його, а та викликала наряд міліції. Йому працівниками міліції було видано направлення до судово- медичного експерта для фіксації наявних у нього тілесних ушкоджень , але він не став йти до лікарні в той же день та на наступний, так як ці дні були вихідні і в нього не було куди діти собаку , крім того, він вирішив, що в понеділок все одно поїде до госпіталю і там звернеться за меддопомогою.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що 20.06.2015 року вранці вона зайшла в гості до своєї знайомої ОСОБА_11 , так як треба було з*ясувати можливості працевлаштування. Вдома у знайомої знаходився її син ОСОБА_12 та старенька мати, якій стало зле, підвищився тиск, і вона попросила ОСОБА_13 збігати до аптеки по ліки. До цього вони з ОСОБА_14 знаходились в палісаднику домоволодіння, де палили цигарки. Там же вона, свідок, залишилась і допоки ОСОБА_15 не повернулась з аптеки. В цей час між ОСОБА_16 та її сусідом виникла сварка з приводу того, що ОСОБА_15 звинуватила сусіда в тому, що той краде її черешні. Як ОСОБА_17 , так і потерпілий в ході обопільної сварки голосно кричали один на одного, ображали один одного. На їх крики з будинку вискочив ОСОБА_18 , щоб захистити матір. З того місця, де вона стояла в палісаднику біля хвіртки , вона побачила, що між сусідом та ОСОБА_18 виник конфлікт , обоє чоловіків розмахували руками, але ніхто не наносив нікому ударів, хоча поле зору їй обмежував кущ , але вона стверджує, що бійки не було. Потерпілий не кликав нікого на допомогу.

Свідок ОСОБА_19 суду показала,що її родина мешкає по-сусідству з ОСОБА_6 , з яким на протязі 2 років у них існують неприязні стосунки та часто виникають сварки на побутовому грунті, так як сусід зловживає спиртними напоями, краде в неї електроенергію.

20.06.2015 року вона , свідок, вийшла до аптеки по ліки для своєї матері, побачила сусіда, який входив до свого двору, і зробила останньому зауваження з приводу крадіжки черешні .Сусід на її зауваження став її ображати нецензурними словами, в цинічній формі звинувачувати в статевих збоченнях..Син почув лайку сусіда та вибіг з хати,щоб захистити її ,свідка. Жодних ударів син сусіду не наносив та не душив. В потерпілого на руці була марлева пов*язка, як їй, свідку , здалось - з наслідками ін*єкції. В той день під час конфлікту на вулиці сторонніх людей не було.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що він мешкає в будинку АДРЕСА_2 , являється інвалідом 2 групи по зору.20.06.2015 року він не був присутнім під час конфлікту між потерпілим та обвинуваченим і йому з цього приводу нічого не відомо, але , як голова вуличного комітету , знає про існуючий давній конфлікт між сусідами та може охарактеризувати потерпілого лише з позитивної сторони, а обвинуваченого та його матір - різко з негативної сторони.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона мешкає по-сусідству з сторонами конфлікту.20.06.2015 року вранці приблизно о 10 годині вона разом з чоловіком знаходилась вдома та чула словесний конфлікт між сусідами, який продовжився 5-10 хвилин, коли вона визирнула із-за свого паркану, то не бачила, щоб хтось з учасників конфлікту когось бив , а так як сварки між сусідами доволі часте явище, вона не стала звертати на них великої уваги. Вона чула, що ОСОБА_7 свариться з сусідами з приводу черешні . Свідок також зазначила, що потерпілий не кликав нікого на допомогу. Але став погрожувати їй в завуальованій формі, коли дізнався на підготовчому судовому засіданні, що вона буде свідчити в суді.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що в той день вона знаходилась на перехресті вулиці Дрогобицькій та іншої вулиці, назву якої не пам*ятає, так як той район їй не знайомий. В той ранок вона чекала ріелтора, і бачила на відстані приблизно 30 метрів , що між двома чоловіками ( одним - молодиком, а іншим похилого віку) , як пізніше вона побачила їх в судовому засіданні - обвинуваченим та потерпілим , виникла словесна сварка. Конфлікт продовжувався хвилин 5 і носив лише словесний характер. Вона за фахом медпрацівник ( лікар),тому чисто інтуїтивно звернула свою увагу чи , бува, не потрібна комусь з присутніх буде її допомога, як медика , але меддопомоги ніхто з конфліктуючих не потребував.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона працює соцпрацівником, на обліку в її закладі , як одинока особа похилого віку, знаходиться і потерпілий ОСОБА_6 . За наказом керівництва та у відповідності до графіку вона двічі на тиждень відвідує ОСОБА_6 .. Про те , що між ОСОБА_7 та його сусідами давно склались негативні стосунки та постійно виникають сварки вона знала . 20.06.2015 року їй по мобільному телефону подзвонив ОСОБА_6 та попросив викликати працівників міліції на його адресу, так як його побив сусід. Вона виконала його прохання та відвідала ОСОБА_6 вдома, при цьому на плечі та на руці в підопічного вона побачила подряпини як від нігтів. Вона зробила зауваження ОСОБА_9 , що він негідно поводиться з людиною похилого віку, на що останній вилив на неї з-за свого паркану відро води, а потім став кидатись собачими екскрементами. Наряд міліції, який прибув на виклик, вивіз потерпілого на медогляд, з потерпілим поїхала в якості супроводу його сусідка ОСОБА_24 . Про цей випадок вона розповіла своїм колегам по роботі. Та ж сусідка ОСОБА_25 і їй розповіла про конфлікт між сусідами та про те, що ОСОБА_9 завдав тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона була очевидцем конфлікту між її сусідами, ОСОБА_9 та його мати сварилися з ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_7 , нібито обірвав в них черешні. Вона зробила зауваження ОСОБА_9 , щоб не сварився з сусідом, але той на її зауваження не реагував. Карапетян штовхав ОСОБА_7 , але не наносив йому удари та не хапав за шию. Всі покази, які вона давала на досудовому слідстві , не відповідають її показам в судовому засіданні, але свідок пояснила, що вона має поганий зір,а окуляри з собою не брала, тому не змогла прочитати протоколи допиту, на той час в неї була зламана рука, вона відчувала сильний біль, тому не дуже переймалась обставинами тієї події та правильністю складання протоколів . Також свідок пояснила, що під час слідчого експерименту в кабінеті судово-медичного експерта були присутні всі учасники, в тому числі вона і потерпілий, який спершу показав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень, і побачивши, як ОСОБА_7 це показував, вона теж на слідчому експерименті показала , що ОСОБА_9 хапав потерпілого за шию та наносив удари. Щоб дати такі свідчення і показати як ОСОБА_9 хапав потерпілого її просив сам потерпілий, і вона не бачила в цьому нічого протизаконного.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що в липні 2015 року він перебував на реабілітації в лікарні ім..Мечникова м. Дніпропетровська після проходження служби в зоні АТО. 15.07.2015 року до нього прийшла його дівчина , і вони разом сиділи на лаві на території двору лікарні. В цей час до них підійшли працівники міліції та запросили прийняти участь в якості понятих при проведенні слідчих експериментів , на що вони зголосились. Слідчі експерименти проводились в кабінеті судово- медичного експерта за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_28 . При цьому слідчі експерименти з даними особами проводились окремо з кожним за зачиненими дверми. При цьому кожний впевнено показував ,що саме відбулось, і покази ОСОБА_28 співпадали з показами потерпілого.

Допитана в судовому засіданні судово- медичний експерт ОСОБА_29 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_30 ) суду пояснила, що вона робила висновок на досудовому розслідуванні про механізм та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень , спричинених потерпілому. Ті тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, могли бути отримані ним при обставинах, на які вказував потерпілий в ході його допитів та під час слідчого експерименту, а також свідок ОСОБА_28 під час слідчого експерименту. При цьому судово- медичний експерт також зазначила, що слідчі експерименти з свідком ОСОБА_31 та потерпілим ОСОБА_6 проводились нарізно, окремо один від одного ,без присутності кожного з них на слідчому експерименті , який проводився з іншим.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд вважає доведеним його винуватість у інкримінованому йому злочині, при цьому суд критично ставиться до показів обвинуваченого і розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за скоєне ним та як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.
При цьому суд зазначає, що покази потерпілого співвідносяться з іншими доказами, що були досліджені судом, належність і допустимість яких ніким не оспорена.
Згідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може грунтувати свої висновки лише на показаннях які він безпосередньо отримав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст..225 КПК України.
Згідно до ч.4 ст.96 КПК України свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями в суді.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування особи, які мали будь - яку інформацію про конфлікт 20.06.2015 року між потерпілим та обвинуваченим були допитані. Очевидцями конфлікту стороною захисту були зазначені мати обвинуваченого - ОСОБА_19 та її знайома ОСОБА_10 .
Інші свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 як свідки заявлені не були, що суперечить вимогам ст..290 КПК України про відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам.
Окрім того, як зазначила свідок ОСОБА_32 вона нікого з учасників конфлікту не знала, перебувала на перехресті вул. Дрогобицькій випадково- мала намір зустрітись з ріелтором. Тому жодних даних, яким чином стороні захисту стало відомо про існування саме цього свідка суду не надано.
Крім того, як зазначила сусідка сторін ОСОБА_21 всього конфлікту між сусідами вона не бачила, так як сварки між ними є звичними, останні часто сваряться , тому сусіди вже не звертають на це увагу.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона знаходилась в палісаднику домоволодіння обвинуваченого, тому повна видимість конфлікту їй була не доступна так як огляду заважав великий кущ, що ріс в палісаднику.
Тому суд критично ставиться до показів матері обвинуваченого, свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та Письменної і вважає свідків заінтересованими і такими, що мають на меті створити алібі обвинуваченому.
Також суд критично ставиться і до показів свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні, оскільки остання неодноразово в ході досудового розслідування ( в ході допиту її в якості свідка та в ході слідчого експерименту) давала послідовні розвернуті покази про сварку між сусідами та механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 саме обвинуваченим ОСОБА_9 .
Її доводи в судовому засіданні про те, що слідчий експеримент проводився одночасно з нею та потерпілим в приміщенні бюро судово- медичної експертизи спростовуються показами понятого ОСОБА_27 та судово - медичного експерта ОСОБА_29 .
Дані покази свідка ОСОБА_27 не суперечать показам потерпілого та протоколам слідчих експериментів та .висновкам судово- медичних експертиз.
Так згідно з протоколами слідчих експериментів та фото таблицями до них , як потерпілий, так я свідок ОСОБА_26 , однаково вказували та показували на статисті механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
І цей механізм підтверджений висновками судово- медичних експертиз № 3181 е, № 3205 е та № 3202 е про те, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 у вигляді садна на задній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини відносяться до легких тілесних ушкоджень , що мають незначні скороминущі наслідки., могли утворитись від дії тупого предмету , в термін, на який вказує потерпілий, та за обставин, на які вказували потерпілий та свідок ОСОБА_26 в ході слідчих експериментів.
Доводи захисту про те, що потерпілий протягом двох діб не звертався за меддопомогою та в правоохоронні органи , що ставить під сумнів обставини та давність отримання ним тілесних пошкоджень, спростовуються поясненнями самого потерпілого та свідка ОСОБА_23 , яка здійснює догляд за потерпілим як соціальний працівник , яка приїхала до нього зразу ж після конфлікту та бачила на потерпілому сліди тілесних ушкоджень. Крім того, свідок ОСОБА_26 розповіла їй , як очевидець , про конфлікт, тобто остання була джерелом інформації, яку отримала ОСОБА_23 .
Крім того, як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення , потерпілий звернувся з даною заявою до правоохоронних органів 20.06.2015 року о 15 год. 10 хв., протокол огляду місця події було проведено працівниками Самарського РО в той же день.
Таким чином , аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності суд приходить до однозначного висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України

Вирішуючи питання обрання виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, скоєного обвинуваченим , яке відповідно до ст.. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується негативно , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд не сприймає характеристику , яку представила суду сторона захисту, так як з пояснень свідка ОСОБА_20 , він як голова селищного комітету, надавав характеристику тільки на запит працівника міліції в серпні 2015 року, а та характеристика, яка була представлена суду захистом , не відповідає дійсності та не зрозуміло яким чином була отримана.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає скоєння злочину щодо особи похилого віку.
З урахуванням усіх обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при обранні йому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України , та призначити йому покарання у вигляді 200 ( двохсот ) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1