справа 1-11/2010 р.
ВИРОК

іменем України

28 жовтня 2010 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Федорової Л.П.

при секретарі Грицюк І.В.

за участю прокурора Заболотного А.Л.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військовозобов"язаного, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1, 125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2007 року біля 14 год. ОСОБА_3, перебуваючи в салоні автомобіля "Опель Вектра", що рухався по проїзжій частині вулиці Грушевського м.Дубно Рівненської області в напрямку вулиці Сурмичі, побачив на автобусній зупинці "П"ята школа" ОСОБА_4, якого обізнавшись, прийняв за іншого чоловіка свого знайомого, який був винний йому гроші. Вийшовши з автомобіля та підійшовши до ОСОБА_4, між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_3 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4

ОСОБА_3 прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, що виразилося в грубому порушенні громадського порядку, в присутності інших людей, які теж знаходилися на автобусній зупинці, демонструючи явну неповагу до обурених його поведінкою перехожих, умисно завдав ОСОБА_4 чотири удари рукою в обличчя та в передпліччя рук. ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на переніссі, перелому кісток носа, струсу головного мозку, крововиливів на правому та лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 від 4.03.2008 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

24 лютого 2009 року близько 19 год. ОСОБА_3 по місцю проживання ОСОБА_5 в м.Дубно вул.Шевченка 18/2, з метою покарання за дитячі пустощі, умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, завдав дочці співмешканки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4, декілька ударів рукою по обличчю, вщипчув за щоку, внаслідок чого спричинив фізичний біль, а також стиснув рукою і потягнув на себе за ліву руку малолітню ОСОБА_6 Внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці внутрішньої поверхні лівого плеча, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи № 75-Е від 4.04.2009 р.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в скоєному визнав частково по ст.296 ч.1 КК України і дав показання, що 19 квітня 2007 р. між 14 год. та 15 год.30 хв. він їхав автомобілем, за кермом якого перебував ОСОБА_7. На зупинці "П"ята школа" побачив ОСОБА_4, якого переплутав з іншим хлопцем, який винен був його гроші. ОСОБА_7 зупинив автомобіль, він вийшов з автомобіля і підійшов до ОСОБА_4, запитав чи він його пам"ятає. Потерпілий відповів, що не пам"ятає, це його розізлило. Вдарив його 3 рази по обличчю. Після того сів в автомобіль і поїхав на Базарчик. Пізніше від ОСОБА_7 взнав, що побив не того хлопця, який позичив у нього гроші. На зупинці в той час було біля 15 осіб, але він не проявляв зневаги до оточуючих, нікому не погрожував.

24.02.2009 р. о 19 год. він прийшов додому в стані алкогольного сп"яніння, дома знаходилася співмешканка ОСОБА_5 та її дочка ОСОБА_8. ОСОБА_8 їла варення і під оком у неї залишилися залишки варення, він сказав їй щоб вона витерлася. Дитина йому сказала, що ні, тоді він взяв рукою і витер щоку, може і вщипнув.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 дав показання, що він 19.04.2007 р. йшов з навчання, на зупинці чекав автобуса. Зупинилась машина, з неї вийшов ОСОБА_3, підійшов до нього і запитав, чи він його не пам»ятає. Він відповів, що ні, ОСОБА_3 почав його бити по обличчю, голові. На зупинці в той час знаходилися люди, вони щось кричали.

Свідок ОСОБА_9 дав показання, що йому зателефонував син і повідомив, що його побили на зупинці «П»ята школа». Він взяв таксі, приїхав до сина, побачив що у нього з носа текла кров. Вони поїхали на «Базарчик», де побачили автомобіль тих хлопців, які побили сина.

Свідок ОСОБА_10 дав показання, що він працював таксистом, їзди з ОСОБА_9 на зупинку «П»ята школа». Бачив хлопця, який був побитий.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, що він бачив, як під»їхав автомобіль, з якого вийшло двоє хлопців, один з яких підійшов до ОСОБА_4 і почав його бити кулаком по обличчю.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що він знає, що ОСОБА_3 побив хлопця, якого переплутав з іншим хлопцем.

Свідок ОСОБА_12 дав показання, що ОСОБА_3 йому пояснював, що побив хлопця, якого переплутав з іншим хлопцем, який був винний йому гроші. Вони їздили до того хлопця, пропонували його матері гроші в сумі 300 доларів, але вона сказала, щоб давали 10000 грн.

Свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дали показання, дали показання, що від сина ОСОБА_3 взнали, що він побив хлопця.

Свідок ОСОБА_15 дав показання, що він їздив в с.Судобичі з потерпілим, вони його чекали на вулиці, ніяких погроз зі сторони потерпілих не було. Матір потерпілого лише обурилася тим, що її сина побили ні за що.

Свідок ОСОБА_16 дала показання, що на слідуючий день, як побили її брата, приїзжали до них додому двоє хлопців, пропонували 300 доларів.

Представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_17 дав суду показання, що був залучений по кримінальній справі як представник потерпілої, поскільки мама потерпілої була визнана свідком. Зі слів ОСОБА_5 було встановлено, що підсудний побив ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_18 дав показання, що в його провадженні була кримінальна справа відносно ОСОБА_3 по ст.125 ч.1 КК України. З підсудним проводилися слідчі дії, він вину визнавав, читав протоколи, де розписувався, проводилося відтворення.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що 24.02.2002 р. біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп»яніння, почав чіплятися до дочки. Він щипнув її за щоку, почав виривати дитину з її рук. Наніс удар кулаком правої руки в обличчя та голову.

З висновку судово-медичної експертизи № 75-Е від 4.04.2009 р. встановлено, що у ОСОБА_19 було виявлено тілесне ушкодження крововилив в ділянці внутрішньої поверхні лівого плеча, таке тілесне ушкодження виникло від щипка пальцями людини, відноситься до легких тілесних ушкоджень, воно відповідає 1-3 денному строку (а.с.34).

Оцінивши зібрані і перевірені в суді докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що злочини мали місце, скоїв їх підсудний, дії якого вірно кваліфіковано по ст. 296 ч.1 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та по ст..125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в скоєному розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без позбавлення волі, шляхом застосування громадських робіт.

За змістом ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі.

Злочин вчинений ОСОБА_3 по ст.296 ч.1 КК України є злочином невеликої тяжкості, з дня скоєння злочину минуло три роки, а тому відповідно до ст.49 ч.2 КК України ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним по ст. 296 ч. 1, 125 ч.1 КК України і призначити покарання:

- по ст.296 ч.1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст.49 п.1 ч.2 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

- по ст.125 ч.1 КК України у вигляді 150 (ста п"ятдесяти) годин громадських робіт.

Строк покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові доказ: 4 фотографії знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя