Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №1-39/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А і Н И

03 вересня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд в складі:

головуючого судді Головенко О.С.

секретаря Ковалів A.B.

з участю прокурора Назарчу к В.Й.

підсудного ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, приватного підприємця, на утриманні одна неповнолітня дитина, несудимого

у вчиненні злочинх передбаченого ч.І ст. 172 Кримінального Кодексу України.-

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив грубе порушення законодавства про працю за таких обставин.

ОСОБА_1будучи зареєстрованим як фізична особа суб'єкт підприємницької діяльності, в м.Болехові по вул.Грушевського. 10А. працевлаштував робітниками по обслуговуванню щиподробильної машини без відповідної реєстрації громадян: в період з 01.04.2010 року по 20.05.2010 року гр. ОСОБА_4: в період з 23.04.2010 по 17.05.20 10 року - ОСОБА_2 та в період з 09.04.2010 року по 17.05.2010 року - ОСОБА_3 Не уклавши з ними трудових угод, не зареєстрував ці угоди в Центрів зайнятості та не вніс відповідні записи про їх працевлаштування до трудових книжок, а заробітну плату виплачував без відомості, не подаючи при цьому дані в державні контролюючі органи, чим фактично позбавив їх права на соціальних захист.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 43.46 Конституції України, ст.ст. 21.24.24-2.26.48 Кодексу законів про працю України, наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми грудового договору між працівником і фізичною

особою» та конституційні права громадян.

В судовому засіданні підсудний свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, шо є приватним підприємцем, здійснює діяльність пов'язану з переробкою неметалевих відходів та надання транспортних перевезень.В даний час у нього за наймом працює четверо працівників: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Раніше операторами щиподробильної машини у нього працювали: ОСОБА_4. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які звільнилися з роботи в травні 2010 року не бажаючи працювати.

Після звільнення заробітну плату потерпілим виплатив повністю.

Зазначив, що він самостійно веде бухгалтерію та займається кадровими питаннями. Громадян ОСОБА_4 13.1.. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 він прийняв на роботу неофіційно, записи в їхні трудові книжки не вносив, зарплату виплачував без відомостей.

Однак не погоджується з тим, що в обвинуваченні зазначено, що потерпілий ОСОБА_4 у нього працював з 03 липня 2009року, оскільки він був працевлаштований з 01 квітня 201Ороку.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що офіційно працював у підсудного з 3 квітня 2009 року до 25 травня 2010 року, після чого звільнився за власним бажанням, оскільки ОСОБА_1 несвоєчасно виплачував заробітну плату. В травні 2009 року за проханням підсудного повернувся до роботи, однак трудового договору не укладав і з цього часу працював неофіційно. Гроші отримав не розписуючись у відомості. Разом з ним неофіційно працювали помічник ОСОБА_3 та тракторист ОСОБА_4

Аналогічні пояснення дав потерпілий ОСОБА_3

Обоє потерпілих вказали, що підсудний має заборгованість перед ними щодо виплати заробітної плати.

З пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що він працював у підсудного з 01 квітня 201Ороку по 20 травня 2010 року. Трудового договору з ОСОБА_1 не укладав, в трудовій книжці запису про працевлаштування немає. Зазначив, що помилково вказав слідчому про те, що він працевлаштований на роботу з липня 2009року що не відповідає дійсності. До підсудного ніяких претензій немає, він виплатив йому всю заробітну плату.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 7 червня 2010 року допомагав ОСОБА_1 ремонтувати трактор і в цей же день уклав з ним трудовий договір.

Щодо неофіційно роботи у підсудного ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нічого пояснити не може, оскільки не має таких відомостей.

Аналогічні пояснення щодо неофіційної роботи у ОСОБА_1 потерпілих, дали також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності та є платником податку на додану вартість (а.с. 1 1-12).

Даними акту перевірки № 09-10-060/47 від 7-8 червня 2010 року стверджується, що трудові договори з найманими працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в письмовій формі не було укладено, заробітна плата за відпрацьовані дні в бухгалтерських документах не відображалась, відрахування до Пенсійного фонду та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування не здійснювалось, що позбавляє працівників права на соціальний захист (а.с.3-4).

З повідомлень Болехівського МЦЗ про найману працю та звітність ПП ОСОБА_1 (а.с.51-51). повідомлення управління Пенсійного фонду України в м.Болехові про чисельність найманих працівників в період з 01.07.09р. по 30.04.2010 року (а.с.52-75) та повідомлення Долинської ОДПІ про найманих працівників за звітність ПП ОСОБА_1 (а.с.76-81) вбачається, що потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 серед найманих працівників у ПП ОСОБА_1 не числились, відповідні договори в міському центрі зайнятості не реєструвалися.

Таким чином, оцінивши вказані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що належною є правова оцінка дій ОСОБА_1 за ч.І ст. 172 КК України, оскільки він будучи приватним підприємцем та використовуючи найману працю, неофіційне працевлаштував громадян ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим грубо порушив вимоги законодавства про працю.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.ст.65.103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.85-86), обставини, що пом'якшують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

з а с v д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 172 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишити без зміни - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги, а прокурором -апеляційного подання до Болехівського міського суду.

Суддя Головенко О.С.