Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-85/2010 Головуючий в і інстанції: Коваленко А.В.
Категорія: ст. ст. 185 ч.2, ч.3, 187 ч.3, Доповідач: Гемма Ю.М.
153 ч. 1, 263 ч. 1 КК України
УХВАЛА

іменем України

26 січня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого-судді Червоненка В.Я. суддів Гемми Ю.М., Коровайка О.І.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 на вирок Білозерського районного ceду Херсонської області від 17 листопада 2009 року, -

встановила:

Цим вироком :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, раніше двічі судимий, останній раз 29.08.2001 року за ст. 141 ч.З КК України (1960р.) на 6 років позбавлення волі, звільнений 15.02.2007 року за відбуттям строку покарання;

засуджений: за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст. 187 ч.3 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ст.263 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст 187 ч.3 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

зс ст 153 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому остаточно визначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, раніше тричі судимий, останній раз 20.09.2005 року' за ст.263ч. 1, 162 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений 15.02.2007 року за умовно- достроково на 3 місяця 14 днів;

засуджений: за ст. 185 ч.З КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст. 187 ч.3 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш СУВОРОГО покарання більш суворим йому остаточно визначено покарання у виді 8 років ПОЗБАВЛЕННЯ волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 2904 грн. 50 коп. та моральної шкоди 10 000 грн.; на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 2700 грн.; на користь держави судові витрати у сумі 1607 грн. 88 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 1480 грн.; на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 2904 грн. 50 коп. та моральної шкоди 5000 грн.; на користь держави судові витрати у сумі 536 грн. і 17 коп.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_1 і іитусь О.А. визнані винними та засуджені за вчинення таких злочинів.

(епізод №1)

26 червня 2007 року близько 03 год.. ОСОБА_6. із метою вчинення крадіжки, через незачинені двері проник у будинок Лі 90 по вул. Незалежній у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1808 грн. 40 коп., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

(епізод № 2)

05 липня 2007 року близько 24 гол., ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, із метою вчинення крадіжки, шляхом зняття віконного скла проник у літню кухню по вул. 2 - Склотарна, 63, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 1408 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

(епізод № 3)

21 серпня 2007 року близько 24 год., ОСОБА_1, із метою вчинення крадіжки, проник у подвір'я будинку Лі 114-а по вул. Гагаріна у смт. Лазурне Скадовського району' Херсонської області, де шляхом пошкодження скла на автомобілі Хюндай- Соната р/н 78-24 ВХ-7, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 1250 грн., чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.

(епізод № 4)

23 серпня 2007 року близько 05 год., ОСОБА_1, за попередньою змовою з іншою особою, із метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник у будинок № 89 по вул. Гагаріна у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, де вчинив розбійний напад на ОСОБА_4, погрожуючи застосуванням зброї і, висловлюючи погрози вбивства, заволодів майном потерпілого на загальну суму 2700 грн., чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.

(епізод № 5)

23 серпня 2007 року близько 06 год. по вул. Гагаріна у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_1 після вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав шляхом отримання від іншої особи вогнепальну зброю - револьвер із бойовими припасами - патронами, які він носив і зберігав при собі без передбаченого законом дозволу, та під час утечі з місця злочину загубив їх в огороді за будинком № 89 по вул. Гагаріна.

(епізод № 6)

01 вересня 2007 року близько 02 год., ОСОБА_1 і ОСОБА_9, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою, із метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проник у будинок Лі 13 по вул. Комсомольській с, Олександрівка Білозерського району Херсонської області, де вчинив розбійний напад на ОСОБА_3 і ОСОБА_10, застосовуючи погрози й насильство небезпечне для життя та здоровя, що виразилося в побитті потерпілих і заподіянні ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоровя, заволоділи майном ОСОБА_3 на загальну суму 5809 грн., чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

(епізод № 7)

01 вересня 2007 року близько 02 гол., ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, теля вчинення розбійного нападу, знаходячись у будинку № 13 по вул. Комсомольській с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області, погрожуючи застосуванням фізичного насильства ОСОБА_3, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

В апеляції з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеність своєї вини за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч. 1 КК України, вказує, що його необгрунтовано засуджено за ст.ст. 187 ч.3, 153 ч. 1 КК України, посилаючись на неповноту й однобічність досудового та судового слідства, упередженість суду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення кримінально-процесуального закону. Стверджує, що його обвинувачення за ст. 187 ч.3, і ст. 153 ч.1 КК України ґрунтується на доказах, здобутих незаконних шляхом, та на припущеннях. Розглядаючи справу, суд безпідставно відмовив йому в задоволенні : клопотання про допит судово-медичного експерта, а також свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які могли підтвердити його непричетність до злочину, чим порушив його право на захист. Крім того, вважає, що за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_13 суд неправильно кваліфікував його дії. Просить скасувати вирок, а Ісправу повернути на новий судовий розгляд.

В апеляції з доповненями до неї засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи доведеність своєї вини за ст. 185 ч.З КК України, просить скасувати вирок, а справу довернута на новий судовий розгляд у звязку однобічністю, неповнотою досудового й судового слідства, істотними порушенням кримінально-процесуального закону. Гтверджує, що його необгрунтовано засуджено за ст.187 ч.З КК України, оскільки суд до з глянув справу з обвинувальним ухилом, не звернувши уваги на те, що на момент вчинення злочину він знаходився у м. Херсоні, що підтвердив свідок ОСОБА_14. На досудовому слідстві до нього застосовувалися недозволені методи слідства, що тл твердив свідок ОСОБА_15, однак перевірка його заяви прокуратурою проведена допмально. Крім того, суд безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про допит експерта, чим порушив його процесуальні права.

Прокурор подану ним апеляцію на вирок щодо ОСОБА_2 відкликав,

Іншими учасниками судового розгляду вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення апеляцій засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 без задоволення, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають із таких підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1 КК України (епізоди № 1, 3, 5), та ОСОБА_16 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України (епізод 2), за встановлених і викладених у вироку обставин та правильність кваліфікації їхніх дій, обгрунтовані зібраними та дослідженими у г-новому засіданні доказами, яким дана належна оцінка, і такі висновки суду в апеляціях засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не оскаржуються.

Викладені в апеляції засудженого ОСОБА_1В доводи щодо неправильності застосування кримінального закону за епізодом № 4 розбійного нападу на ОСОБА_17, є непереконливими та спростовуються наступними доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 підтверджується, зокрема, показаннями засудженого, який у судовому засіданні частково визнав себе винним і показав, що разом з ОСОБА_18, у якого був револьвер і ніж, а у кожного з них газовий балончик, проникли у будинок ОСОБА_4, де відкрили двері кімнати й ОСОБА_18 учинив напад на потерпілого, під час якого викрав системним блок комп'ютера. Почувши на вулиці голоси, він попередив ОСОБА_18 і вони втекли городом. ОСОБА_18 передав йому револьвер, який він загубив. Викрадене продали, за що він отримав свою частку грошей.

Він же підтвердив ці обставини вчинення розбійного нападу при відтворенні обстановки й обставин події, (том № і, а.с. І65-173)

Свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20 і поняті) показали, що вони були присутніми при відтворенні обстановки й обставин події з участю ОСОБА_1, який на місці продемонстрував і розповів про обставини вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 (том № І, а.с. 136, 137)

Потерпілий ОСОБА_4 як на досудовому слідстві і в суді підтвердив, що зранку двоє невідомих чоловіків проникли в його будинок, де напали на нього, бризнули в обличчя газом із балончика. Вирвавшись, він закрився у своїй кімнаті. Нападники, погрожуючи йому розправою, вимагали відкрити двері. Потім один із них увірвався у його кімнату, погрожуючи йому пістолетом, який приставив до голови. Нападники, висловлюючи погрози, вимагали у нього гроші. Коли він покликав на допомогу сусідів, нападники викрали системний блок компютера й утекли. Пізніше працівники міліції на огороді знайшли пістолет.

Свідки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, (сусіди) показали, що, почувши крик ОСОБА_4 про допомогу з будинку останнього, через ворота почули чийсь голос: Побігли огородами! Після чого, вийшов ОСОБА_17, який був наляканий і повідомив, що на нього напали й викрали системний блок компютера.

(том № 1, а.с. 134, 135, 139)

Свідки ОСОБА_24, ОСОБА_25 показали, що, знаходячись у складі слідчо - оперативної групи, у ході додаткового огляду місця події (подвіря ОСОБА_4В.) виявили на огороді пістолет типа револьвер, (том № 1, а.с.212, 2 1З) Аналогічні свідчення дали свідки ОСОБА_26, ОСОБА_27 (поняті).

(том № 1, а.с.210, 211)

За даними протоколів огляду місця події у будинку ОСОБА_4 біля входу у будинок виявлено ніж, на двері, що веде у кімнату, вибито замок, розбито вікно, у кімнаті речі розкидані. При додатковому огляді на огороді виявлено пістолет типа револьвер, (том № 1, а.с. 100-110, 178-186), і ці фактичні дані засудженим ОСОБА_1 не оспорюються.

Висновком дактилоскопічної експертизи встановлено, що сліди пальців рук, вилучені при огляді місця події у будинку ОСОБА_17, залишені правою рукою ОСОБА_1 (том № 1, а.с. 145 -153)

За висновком балістичної експертизи, вилучений револьвер, є вогнепальною зброє - 7 зарядним револьвером під патрони калібру 5,6мм, виготовлений саморобним способом, 7 патронів у ньому є бойовими припасами до нарізної зброї калібру 5,6мм. Револьвер і патрони, придатні до пострілів, (том № 1, а.с. 198 - 200)

Наведені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин учинення ОСОБА_1 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншою особою, із проникненням у житло, а тому суд обгрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.

Відповідно до встановлених фактичних обставин справи суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.187 ч.3 КК України.

Що стосується доводів засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про їхню непричетність до розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10, та ОСОБА_1 до задоволення статевої пристрасті неприродним способом (епізоди № 6, 7), а також їхні твердження про застосування до них недозволених методів ведення слідства внаслідок чого вони обмовили себе, були предметом перевірки в судовому засіданні і спростовуються наступними доказами.

Так, на досудовому слідстві ОСОБА_1 і ОСОБА_2, будучи допитаними у якості підозрюваних і обвинувачених, визнали, що у ніч з 31.08.2007 року на 01.09.2007 року вони, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, проникли у будинок потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10, де вчинили на них напад, заподівши їм тілесні ушкодження, обшукати шафи та викрали гроші, золоті вироби, мобільний телефон.

ОСОБА_1 також визнав, що задовольнив статеву пристрасть неприродним способом з ОСОБА_3 (том № 3, а.с. 8, 16, 20-24, 39, 40, 45, 46, 53- 57)

Ці показання засуджених узгоджуються з іншими доказами, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними і поклав в основу обвинувального висновку.

Потерпіла ОСОБА_3 підтвердила, шо 01.09.2007 року близько 02 год. ночі вона і її мати ОСОБА_10 відпочивати у себе в будинку. Потім вона прокинулася від того, що лежить на полу і її хтось душить. Коли вона стала чинити опір нападникам і кричати їй чимось бризнули в обличчя, здавлювали їй голову й тулуб, закрили обличчя і, погрожуючи убивством, вимагали гроші й золото. Потім вони обшукали будинок, побили її мати і викрали їхні гроші і золоті вироби. Один із нападників звязав її і задовольнив статеву пристрасть неприродним способом, яким є ОСОБА_1, якого вона впевнено впізнала по голосу. На досудовому слідстві ОСОБА_2 визнавав свою вину у вчиненні злочину до затримання ОСОБА_1

Також потерпіла показала, що 31.08.2007 року близько 23 год. ОСОБА_2 приходив до неї за самогоном.

Цю обставину у суді підтвердив засуджений ОСОБА_2

У протоколі огляду місця події зафіксовані сліди, які свідчать про те, шо в приміщенні шукали цінності, так як у кімнатах безладдя, речі, розкидані по полу, двері шаф відкриті (том № 2, а.с.79 -85) Ці дані не суперечать первинним показанням засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про обставини вчинення злочину і свідченням потерпілої ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_28, ОСОБА_29 (поняті) показали, що вони були присутніми при відтворенні обстановки й обставин події з участю ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які і Мровільно і без застосування будь-якого насильства з боку працівників міліції показали й розповіли, як вони проникли у будинок потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10, де вчинили на них напад і заволоділи їхнім майном.

(том № 2, а.с. 124 -126, том № 4, а.с. 290)

Свідок ОСОБА_30 показав, що 31.08.2007 року близько 23 год. до нього прийшли двоє хлопців, один із них ОСОБА_1, на прохання яких він купив самогон у ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили, що 31.08.2007 року близько 23 год. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ходили за самогоном до ОСОБА_3

(том №2, а.с. 113-120)

Згідно висновків судово-медичних експертиз, від дії тупих предметів потерпілій ОСОБА_3 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм лиьалого розладу здоровя, потерпілій ОСОБА_10 заподіяні легкі тілесні ніолження з короткочасним розладом здоровя. (том № 2, а.с.209-211, 219, 220)

За висновками судово-імунологічних експертиз, на фрагменті тканини, вилученій з місця події, виявлені змішані сліди крові, слини, сперми, що містять білок чоловіка. Не виключається можливість змішання крові й слини потерпілої ОСОБА_3 із кровю та виділеннями чоловіка, в тому числі й виділеннями (спермою й слиною) ОСОБА_1 (том № 2, а.с. 190, 191) На наволочці, вилученій з місця події, виявлена кров чоловіка, яка може походити від потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10, а також ОСОБА_1. Присутність у цих слідах крові ОСОБА_2, не виключається, (том № 2, а.с. 199, 200)

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків указаних експертиз немає.

Врахувавши всі обставини справи, суд обгрунтовано визнав показання засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у суді про їхню непричетність до вчиненого злочину та про застосування до них недозволених методів слідства внаслідок чого вони обмовили себе у вчиненні злочину, як такі, що суперечать наведеним доказам, в тому числі показаннями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на досудовому слідстві. Заяви засуджених про застосування недозволених методів слідства неодноразово перевірялися прокуратурою і не знайшли свого підтвердження.

(том № 4, а.с. 198,199, 245, 259)

Крім того, із матеріалів справи видно, що з моменту затримання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не заявляли про застосування до них недозволених методів слідства під час розслідування справи, не вказує на це у своїй апеляції засуджений ОСОБА_1

Також від них не находило заяв із питань незаконного збирання доказів, неправильного встановлення обставин справи органом досудового слідства.

У звязку з чим, суд правильно розцінив зміну свідчень засудженими у суді як їхнє намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Суд обгрунтовано відкинув показання свідка ОСОБА_14 про наявність алібі у ОСОБА_2, зокрема, що він 01.09.2007 року з 01 год. ночував у неї вдома в м. Херсоні, на які посилається засуджений в апеляції, оскільки вони є такими, що суперечать встановленим обставинам справи. При цьому суд правильно визнав те, що вона як співмешканка ОСОБА_2 є зацікавленою особою. Крім того, показання свідка ОСОБА_14 у суді спростовуються її ж первинними свідченнями на досудовому слідстві про те, що в серпні 2007 року її співмешканець ОСОБА_2 виїхав у село охороняти поля і більше вона його не бачила (том № 2, а.с.45), які вона підтвердила у суді, (том № 4, а.с.298)

Та обставина, що в ніч з 31.08.2007 року на 01.09.2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 знаходилися у с. Олександрівка, де за попередньою змовою між собою вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10. підтверджується дослідженими доказами у справі, в тому числі показаннями ОСОБА_1 і ОСОБА_2, даними ними на досудовому слідстві.

Посилання засудженого ОСОБА_2 як у суді, так і в апеляції на показання свідка ОСОБА_31 про застосування недозволених методів слідства до ОСОБА_21, слід визнати безпідставними. З показань свідка ОСОБА_31 слідує, що ОСОБА_2 є його знайомим. Особисто він (свідок) не бачив, щоби до ОСОБА_2 застосовували недозволені методи ведення слідства. Ці показання свідка іншими доказами не підтверджуються, а тому вони висновки суду з цього питання не спростовують.

Наведені вище докази є достовірними, належними, допустимими, достатніми, як у своїй сукупності викривають засуджених у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10, а тому доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що обвинувачення грунтується на недопустимих доказах та на припущеннях, слід визнати безпідставними.

Дослідивши й проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав їм належну оцінку й обгрунтовано визнав ОСОБА_1 і ОСОБА_2А винним у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, і правильно кваліфікував дв ОСОБА_1 за ст.ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.3, 153 ч.1, 263 ч.1 КК Україна. ОСОБА_2 за ст. ст. 185 ч.3, 187 ч.3 КК України.

Отже, викладені в апеляціях засуджених доводи про невідповідність висновки суду фактичним обставинам справи та про необґрунтованість їхнього засудженні, зокрема, ОСОБА_1 за ст. ст. 187 ч.3, 153 ч. 1 КК України, ОСОБА_2 за ст.187 ч. 3 КК України, не грунтуються на матеріалах справи.

Необгрунтованими є доводи засуджених про неповноту, однобічність, упередженість органу досудового слідства та суду, оскільки вивчення матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про однобічність, неповноту чи упередженість дослідження органом досудового слідства й судом обставин, що мають значення для справи. Як видно з матеріалів справи, досудовим слідством і в судом були встановлені і досліджені всі обставини, зясування яких мало значення для правильного вирішення справи, у повній мірі перевірена позиція захисту ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом допиту потерпілих, свідків, показання яких мають істотне значення для справи, дослідження даних протоколів слідчих дій з участю обвинувачених, висновків судово-медичних експертиз. Крім того, клопотань щодо необхідності зясування інших невстановлених досудовим слідством обставин справи, з також про доповнення судового слідства від засуджених і захисника не надходило.

(том № 4, а.с. 301)

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, права на захист ОСОБА_1 і ОСОБА_2, під час досудового слідства і при розгляді справи у суді, які б істотно вплинули на правильність постановленого у справі рішення, в тому числі три збиранні та дослідженні доказів, розвязанні клопотань про допит свідків і експерта, на які є посилання в їх апеляціях, не виявлено. З матеріалів справи видно, що судом уживалися заходи для приводу й установленню місця знаходження свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які, за наданими суду рапортами працівників міліції й довідок сільської ради, за місцем проживання відсутні і їхнє знаходження не відоме ( том № 4, а.с. 260-264) Тому, згідно з п.2 ч. 1 ст. 306 КПК України з причини неможливості явки в судове засідання свідків, які не є очевидцями злочину, суд оголосив їхні показання, дані ними на досудовому слідстві, (том № 4, а.с. 301), що апелянтами не заперечується. Розвязуючи клопотання засуджених про допит неезалежного експерта, суд обгрунтовано відмовив у його задоволенні, оскільки діючим законодавством не передбачено допит у суді такого експерта, допиту підлягає тільки експерт, який проводив судово-медичну експертизу. (том № 4, а.с.299, 300)

Призначаючи покарання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вид та міру покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості зчинених ними злочинів, дані про особи винних, що ОСОБА_1 характеризується негативно, ОСОБА_2 характеризується позитивно, часткове визнання ними своєї вини та обставину, що обтяжує їхнє покарання, - учинення злочину у стані алкогольного спяніння. Врахувавши зазначені обставин, суд обгрунтовано обрав збудженим покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі, яке за своїм розміром, на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для їхнього виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, підстав для задоволення апеляцій засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2, колегія суддів не вбачає.

Разом із тим, вирок суду щодо ОСОБА_1 у частині призначення покарання за ст. 187 ч.3 КК України підлягає зміні з підстав неправильного застосування сгммінального закону.

Відповідно до ч.1 ст.32 КК України повторністю злочинів визначається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті особливої частини цього Кодексу.

Зі змісту вироку видно, що суд, кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за двома тотожними злочинами (розбій), передбачених ст. 187 ч.3 КК України (епізоди № 4, 6), тобто передбачених однією частиною цієї статті, в резолютивній частині вироку призначи покарання за тотожні злочини за кожним епізодом окремо, що є недопустимим, оскільки суд повинен був призначити одне покарання за двома тотожними злочинами за ст. 187 ч.3 КК України.

У зв'язку з необхідністю усунення цієї помилки суду, колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_1 у частині призначення покарання за ст. 187 ч.3 КК України за епізодом № 4 розбійного нападу на ОСОБА_4 підлягає зміні з виключенням із резолютивної частини вказівки суду про призначення покарання за цим епізодом злочину.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляції засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишиш без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2009 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Цей же вирок щодо ОСОБА_1 в порядку ст.365 КПК України - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_1 (за епізодом № 4 розбійного нападу на ОСОБА_4Б.) покарання за ст. 187 ч.3 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вважати ОСОБА_1 засудженим до покарання: за ст. 187 ч.3 КК України (за епізодами № 4, 6 розбійних нападів на потерпілого ОСОБА_4; потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_10Л.) на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст.263 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст.153 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 визначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

У решті цей вирок щодо нього залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: