МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/1794/15-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши 07 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, раніше не судимого, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією 09.03.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді маскувальника маскувального відділення взводу обладнання пунктів управління інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матрос,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України ,
в с т а н о в и в :
09.03.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2015 року № 83 матрос ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду маскувальника маскувального відділення взводу обладнання пунктів управління інженерно-саперної роти даної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2015 року № 111 матрос ОСОБА_4 з метою відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки вибув до НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
13.06.2015 року матрос ОСОБА_4 вибув у добове звільнення з військової частини до 20 год. 00 хв. 14.06.2015 року.
14.06.2015 року о 20 годині матрос ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилення від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, не з`явився вчасно після добового звільнення з військової частини до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_1 , яка розташована на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 та перебував у м. Миколаєві, де проводив час на власний розсуд.
10.08.2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин матрос ОСОБА_4 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресо.: АДРЕСА_3 та наступного дня, прибувши до місця служби, приступив до виконання службових обов`язків.
Таким чином, 14.06.2015 року приблизно о 20 годині, матрос ОСОБА_4 діючи умисно, будучи військовослужбовцем за мобілізацією під час особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків з військової служби, без поважних причин, не з`явився вчасно після добового звільнення з військової частини до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_1 , яка розташована на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 17 години 30 хвилин 10.08.2015 року , тобто тривалістю понад один місяць.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно 13.06.2015 року він вибув у добове звільнення. Однак, перебуваючи у звільненні у нього виникла бійка з незнайомими йому особами і він отримав тілесні ушкодження. Ані в органи міліції, ані в лікарню він не звертався і ликувався самостійно та проживав у орендованих квартирах. Потім, 11.08.2015 року він добровільно звернувся спочатку до Центрального РОВД, а потім у військову службу правопорядку, після чого приступив знов до служби. У вчиненому щиросердно розкаюється.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 крім визнання ним своєї вини також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, згідно копії витягу з наказу №83 від 24.04.2015 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини № НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений маскувальником маскувального відділення взводу обладнання пунктів управління інженерно - саперної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 169243А.
З акту службового розслідування від 11.08.2015 року вбачається, що 14.06.2015 року о 20 годині командир інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 виявив відсутність військовослужбовця ОСОБА_4 , який не повернувся з добового звільнення.
Згідно наказу №159 виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 визнано таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 з 14.06.2015 року по 11.08.2015 року.
Отже, оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в редакції закону від 12.02.2015 року.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи, а також його особу.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем служби характеризується посередньо, не судимий, вину визнав повністю, має на утриманні одну малолітню дитину.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є наявність на утриманні малолітньої дитини, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, а також те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого не вбачається.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом` якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 КК України та призначити покарання у виді арешту.
Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -
П р и с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на три місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1