АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

08 червня 2015 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , отримавши апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за вказаними скаргами, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаним вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2013 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Судом також вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду його оскаржили в апеляційному порядку прокурор та захисник ОСОБА_3 .

При цьому, прокурор посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить скасувати повністю вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, та із застосуванням ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироками Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня і 10 грудня 2013 року, та ухвалою цього ж районного суду від 03 лютого 2014 року, остаточно визначивши покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_3 просить змінити вирок суду першої інстанції, шляхом пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вважаю, що апеляційні скарги прокурора та захисника не можуть бути прийняті до розгляду Апеляційним судом міста Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, серед іншого, зазначаються прохання особи, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення і доводи на підтвердження такої позиції, які існують підстави для скасування вироку з наведенням обґрунтування своєї позиції. При цьому, мотивувальна та резолютивна частини апеляційної скарги повинні узгоджуватись між собою.

Проте, зазначені вимоги закону до апеляційної скарги прокурором та захисника не були дотримані.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги, прокурор вказує на порушення допущенні судом першої інстанції, зокрема, що обвинуваченому приєднано на підставі ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за вироком районного суду, якого не існує, і не приєднано невідбуту частину покарання за вироками та ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області, відповідно від 23 жовтня та 10 грудня 2013 року і 03 лютого 2014 року; в мотивувальній частині вироку безпідставно змінено формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним; вказано, що місцем проживання обвинуваченого є АДРЕСА_1 , хоча з показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказано, що за вказаною адресою ОСОБА_4 не проживає і його місце проживання на даний час невідоме. Крім того, в порушення п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України вирішено знищити мобільний телефон, однак під час судового розгляду встановлено те, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_7 і має бути повернутий законному володільцю. Крім цього, всупереч п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в оскаржуваному вироку не зазначено мотивів неврахування дослідженого у ході судового розгляду аудіозапису неправдивого повідомлення ОСОБА_4 про підготовку вибуху. Разом з цим, в резолютивній частині апеляційної скарги міститься лише прохання прокурора про ухвалення нового вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання. При цьому, в апеляційній скарзі не зазначено, як вищевказані порушення допущенні судом першої інстанції впливають на призначену обвинуваченому міру покарання. Також, з вироку суду не вбачається приєднання обвинуваченому невідбутої частини покарання за вироком Малиновського районного суду, як на те посилається в апеляційній скарзі прокурор.

В мотивувальній частині апеляційної скарги захисник посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, незважаючи на те, що прямих доказів винуватості його стороною обвинувачення надано не було, а допитані у судовому засіданні свідки дали показання, які свідчать про невинуватість ОСОБА_4 , фактично оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з цим в резолютивній частині апеляційної скарги міститься прохання лише про зміну вироку суду шляхом пом`якшення покарання обвинуваченому. Крім того, ставлячи питання про пом`якшення призначеного покарання, захисник не зазначає, яка саме міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого.

Зазначені недоліки апеляційних скарг прокурора та захисника перешкоджають розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, апеляційні скарги підлягають залишенню без руху з наданням прокурору та захиснику п`ятиденного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, залишити без руху, надавши їм п`ятиденний строк з дня отримання ухвали Апеляційного суду міста Києва, для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У випадку не виконання ухвали судді апеляційного суду апеляційні скарги будуть вважатися неподаною та підлягатимуть поверненню.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Справа №11-кп/796/1125/2015 Категорія: ч. 1 ст. 259 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1