Справа № 169/355/15-к
Провадження № 1-кп/169/54/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого, який діє

за довіреністю від 22 квітня 2015 року, ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радовичі Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
У період з 15 по 31 березня 2015 року ввечері ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з огорожі території Миляновичівської дільничної лікарні ветеринарної медицини, яка розташована в с. Миляновичі Турійського району Волинської області та знаходиться на балансі Турійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, таємно викрав шляхом демонтування із землі 8 штук бетонних стовпів вартістю 50 гривень 00 копійок кожен, чим завдав Турійській районній державній лікарні ветеринарної медицини майнову шкоду на загальну суму 400 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 14 травня 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Слідчим 25 червня 2015 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який 26 червня 2015 року затверджено прокурором та надіслано до суду.

26 червня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочином майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: 1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 2) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між представником потерпілого та підозрюваним угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру останній до підозрюваного не має, узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у представника потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 червня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 , який діє за довіреністю від 22 квітня 2015 року, та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий (підпис)

Суддя Турійського районного суду ОСОБА_1