Справа № 158/161/15-к
Провадження № 1-кп/0158/91/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в :
02 жовтня 2014 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я загального користування, що по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно нанесла декілька ударів кулаками обох рук по голові та тілу ОСОБА_6 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому їй злочині не визнала, заперечила свою причетність до заподіяння потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень. Суду показала, що конфлікту, який виник між нею та потерпілим 2 жовтня 2014 року, передувало звернення останнього до Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області і у зв`язку з яким її цього ж числа викликали в міліцію. Того ж вечора на подвір`ї побачила потерпілого та вирішила вияснити причину написання останнім на неї заяви у міліцію. Оскільки у відповідь ОСОБА_6 почав її ображати, в тому числі висловлюючись нецензурно, вона, розсердившись, нанесла йому декілька ударів кухонним рушником, у який витирала руки виходячи з дому. Кулаками потерпілого не била, тілесних ушкоджень не завдавала. Заперечує той факт, що після вказаних подій дружина та сусідка вели потерпілого попід руки. Заявлені цивільні позови не визнає.
Хоча підсудна ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинуваченні винною себе не визнала, заподіяння нею потерпілому ОСОБА_6 умисних легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я стверджується сукупністю доказів, досліджених судом.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 2 жовтня 2014 року після 19 години повернувшись з роботи та забравши доньку від сусідки ОСОБА_7 , де в той час також перебувала і його дружина, яка допомагала сусідці у підготовці до весілля, він разом з донькою повертався додому. Проходячи через подвір`я загального користування, яке знаходиться між будинком ОСОБА_7 та будинком АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_4 . Зупинився, оскільки подумав, що вона хотіла щось запитати. Підійшовши ближче вона, запитавши для чого він написав на неї заяву до міліції, почала його бити руками по голові та плечах. Спочатку був шок і сили ударів він не відчував. Намагався ухилятись від ударів, відходив. Удари наносились зверху. Чи був у ОСОБА_4 рушник не зауважив, але била вона не рушником. При цьому була присутня його малолітня донька. Чув крики дружини та сусідки ОСОБА_8 . До дому провела дружина. Чи допомагав ще хтось не пам`ятає. Того ж вечора звертався у лікарню. На другий день самопочуття погіршилося. При зверненні в лікарню був госпіталізований у КЗ «Ківерцівське РТМО», де лікувався протягом семи днів. Підтвердив наявність неприязних стосунків, які між його сім`єю та ОСОБА_4 тривають уже два роки. Причиною яких, на його думку, є те, що вони взяли на виховання трьох прийомних дітей. Заявлений цивільний позов підтримує з підстав, викладених в позові.
Об`єктивність показань потерпілого стверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що в той вечір, коли її чоловік потерпілий ОСОБА_6 разом із донькою вийшов з будинку ОСОБА_7 , щоб іти додому, зі свого будинку швидко вибігла ОСОБА_4 та, наблизившись до чоловіка, висловлюючись нецензурно, почала бити кулаками по голові та тілу. Чоловік закривався руками та пригинався до землі. Якась тряпка чи рушник були у ОСОБА_10 на плечі. Вона з сусідкою ОСОБА_11 пробувала їх розборонити. На що ОСОБА_12 , в свою чергу, кричала, що якщо підійдеш, то і ти получиш. Після вказаних подій вона разом з сусідкою завела чоловіка додому. ОСОБА_6 скаржився на головний біль та нудоту. В той же вечір вони зверталися в лікарню, де черговий лікар повідомив, що є підозра на струс мозку. Сказав приїхати наступного дня, якщо буде гірше, що вони і зробили.
Про те, що ОСОБА_4 била потерпілого ОСОБА_6 руками по голові в судовому засіданні ствердила свідок ОСОБА_7 . Крім того, суду показала, що потерпілий не чинив опору, лише закривався руками. Підтвердила те, що в обвинуваченої був рушник, він лежав на плечі і вона ним не користувалася. Оскільки після вказаних подій потерпілий не міг сам іти, то вона разом з дружиною останнього завели його додому.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що через вікно у кухні, яке виходить на подвір`я, де проживає ОСОБА_4 , вона побачила як обвинувачена підбігла до ОСОБА_6 та почала його бити. Вона сама вибігла до фіртки, кричала до ОСОБА_10 , щоб та припинила. Події відбувалися за 3 метри від її фіртки. ОСОБА_6 лише закривався руками. Тряпка в ОСОБА_4 була, але вона била кулаками, зі злістю.
Заподіяння потерпілому за вказаних ним і згаданими свідками обставин легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, у вигляді струсу головного мозку, об`єктивно стверджено висновком судово-медичної експертизи за №130 від 22жовтня 2014 року (а.с.62) .
За цим висновком вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупих твердих предметів з обмеженою ударяючою поверхнею, цілком можливо від ударів кулаками при обставинах і в термін, вказаних в постанові , і відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтримав висновок судово-медичної експертизи, покликаючись на те, що з наданих для проведення експертизи медичних документів, а саме історії хвороби № 4293 неврологічного відділення Ківерцівської ЦРЛ підтверджується обґрунтованість перебування ОСОБА_6 в медичному закладі більше шести днів, що відповідно до правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Про те, що у потерпілого мала місце закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, який підтверджувався як скаргами самого потерпілого на головні болі, запаморочення, нудоту, так і об`єктивно тим, що у потерпілого спостерігався горизонтальний ністан при погляді в сторону, піднімався тиск, були зміни на очному дні, що свідчать про травму черепа, в судовому засіданні ствердила свідок ОСОБА_15 , яка лікувала хворого ОСОБА_6 в неврологічному відділенні Комунального закладу «Ківерцівське РТМО». Свідок також підтвердила, що потерпілий оглядався лікарями інших профілів, підстав підозрювати наявність у ОСОБА_6 інших захворювань не було. Призначене лікування стосувалось саме струсу головного мозку. Зімітувати симптоми, які були у хворого, не можливо.
Суд не приймає до уваги, показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , дані в судовому засіданні щодо обставин конфлікту, що мав місце 02 жовтня 2014 року близько 19 години 30 хвилин на території подвір`я загального користування по АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в частині нанесення обвинуваченою ударів рушником, вважає їх неправдивими і розцінює як спробу допомогти підсудній ухилитися від відповідальності, оскільки з показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , інших прямих свідків зазначеного конфлікту не було, а з місця, де перебували свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 обставини конфлікту спостерігатися не могли. Крім того показання вказаних свідків спростовуються іншими доказами дослідженими судом, оцінку яким суд дав вище.
Суд також не приймає до уваги показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , оскільки останні взагалі не були свідками вказаних подій.
Аналізуючи в сукупності докази суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розглад його здоров`я, вчинила злочин, відповідальність за який передбачена ч.2ст.125 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності. Має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких має статус дитини інваліда (а.с.55-56). Разом з тим, за місцем проживання характеризується посередньо. Постійно конфліктує з сусідами (а.с.53).
Тоді, як потерпілий за місцем проживання характеризується позитивно. Має на утриманні четверо власних дітей та троє прийомних.
Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудної, суд не вбачає.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудної, суд також не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, призначаючи покарання необхідне і достатнє для виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів, суд також враховує ч.2 ст. 416 КПК України, згідно вимог якої не допускається посилення покарання при новому розгляді справи в суді першої інстанції якщо вирок не було скасовано у зв`язку з необхідністю посилення покарання, та приходить до висновку про призначення обвинуваченій покараня у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статі, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності.
У справі заявлено цивільний позов про відшкодування збитків, заподіяних злочином (а.с.47). Позивач ОСОБА_6 просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 488 грн. 70 коп., понесених на придбання ліків, та моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, заподіяних нанесенням тілесних ушкоджень, завданням фізичного болю, приниженням його честі та гідності. У відшкодування моральної шкоди просить стягнути з ОСОБА_4 5000 грн.
В судовому засіданні потерпілий підтримав заявлені вимоги в повному об`ємі.
Підсудна ОСОБА_4 позов не визнала, посилаючись на непричетність її до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.
Враховуючи винуватість підсудної в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, наявність доказів, які підтверджують понесені витрати (товарний чек на придбання ліків від 03.10.2014р. (а.с.18), листок лікарських призначень(а.с.71), показання свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні ствердила, що саме такі медикаменти, які зазначені в товарному чеку, призначалися нею в ході лікування ОСОБА_6 та були рекомендовані для продовження амбулаторного лікування) та відповідно до вимог статті 1166 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному об`ємі.
В силу ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, з вини якої завдано цю шкоду.
Завданими тілесними ушкодженнями потерпілому спричинено фізичну біль, він переніс моральні переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а тому має право на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема стан його здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що сума, яку просить стягнути потерпілий, є значно завищеною, і враховуючи характер скоєного злочин, вимоги розумності і справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 300 грн.
У справі заявлено цивільний позов прокурора прокуратури Ківерцівського району в інтересах держави в особі Ківерцівської районної ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, при цьому, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
В силу п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 07.07.1995р. №11 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат, витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно розрахунку Комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання» потерпілий ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 03.10.2014р. по 09.10.2014р.. з діагнозом: закрита ЧМТ, струс головного мозку (а.с.72). Загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого становить 1523,77 грн. (а.с.63-64) і підлягає стягненню з ОСОБА_4 у спеціальний фонд районного бюджету.
Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що рівне 1 700 (однієї тисячі сімсот) грн.
Позов прокурора в інтересах держави в особі Ківерцівської районної ради Волинської області задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Ківерцівської районної ради Волинської області 1523 (одну тисячу п`ятсот двадцять три) грн. 77 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 , зарахувавши на відповідний рахунок місцевого бюджету Ківерцівської районної ради Волинської області.
Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 70 коп. матеріальної шкоди та 300 (триста) грн. у відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1