Справа № 163/2946/15-к
Провадження № 1-кп/163/108/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000445 від 16.11.2015 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Неньковичі, Зарічненського району, Рівненської області,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, освіта середня, одруженої, не працюючої, раніше не судимої
у вчиненні злочину передбаченого
ч. 1 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 03.11.2015, близько 13:30 години, перебуваючи в приміщені фельдшерсько-акушерського пункту, що за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Нокіа 1280» (ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 220 гривень, з телефонною карткою мережі «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 35 гривень, що належали ОСОБА_5 , чим завдала останній матеріальних збитків на загальну суму 280 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 1 ст. 185 КК України.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про примирення, укладеною 27 листопада 2015 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Згідно із цією угодою обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину у вчиненні інкримінованого їй злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої підозри та заявляє про своє щире каяття.
Примирення досягнуто на умовах, за якими потерпілій повністю відшкодовано заподіяні збитки і потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 90 годин.
Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд враховує наступне.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди і не заперечувала проти її затвердження, погодилась на призначення узгодженого покарання.
Потерпіла та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000445 від 16.11.2015, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченої під час досудового розслідування, скарги не надходили.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Умови угоди відповідають положенням ст. 471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Враховуючи наведене, суд вважає встановленими підстави для затвердження укладеної угоди.
Запобіжний захід обвинуваченій під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :

Угоду про примирення від 27 листопада 2015 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй покарання за цим законом 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1