Номер провадження: 11-сс/785/1909/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника головного відділу захисту національної державності УСБУ в Одеській області, полковника, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 368 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

ОСОБА_8 проходить військову службу на посаді заступника начальника головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області у військовому званні «полковник».

Так, в листопаді 2015 року заступник начальника головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області полковник ОСОБА_8 та заступник начальника 3 відділу головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області підполковник ОСОБА_9 , будучи обізнаними у окремих особистих обставинах життя та церковної служби єпіскопа вікарія Одеської єпархії Української православної Церкви Московського патріархату, намісника Свято-Іверського чоловічого Одеського монастиря Діодора ( ОСОБА_10 ), вступили між собою в злочинну змову, вирішили використати ці факти для ініціювання кримінального переслідування та компрометації зазначеного священнослужителя та вимагати від нього неправомірну вигоду взамін їх нерозголошення, невжиття заходів до ініціювання кримінального переслідування останнього з використанням наданих їм влади та повноважень оперативного підрозділу, знищення компрометуючої його інформації.

Далі, 13 грудня 2015 року, близько 15:30, у приміщенні робочого кабінету намісника Свято-Іверського чоловічого Одеського монастиря Діодора ( ОСОБА_10 ) за адресою: АДРЕСА_2 , останній надав, а заступник начальника головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області полковник ОСОБА_8 спільно з заступником відділу головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області полковник ОСОБА_9 одержали неправомірну вигоду в розмірі 50 000 тисяч доларів США.

ОСОБА_8 14 грудня 2015 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 368 ч.4 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року було застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 2 місяці, тобто на 60 днів, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1 642 мінімальних заробітних плат в сумі 1 999 956 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу, не пов`язау із триманням під вартою.

Апелянт вважає ухвалу необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а саме прокурором не були наведені докази, які б підтвердили наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України.

Також він звернув увагу суду на те, що згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, а згідно довідки про доходи ОСОБА_8 та його дружини, розмір застави, встановлений в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси є непомірним для родини підозрюваного.

Також на його думку судом не було прийнято до уваги, те що, ОСОБА_8 позитивно характеризується на роботі, має велику кількість подяк та нагород, не має судимостей, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання на його утримання знаходиться батьки, які є пенсіонерами, все це свідчить про те, що він не має наміру переховуватись та перешкоджати слідству.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, розглянувши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в повній мірі досліджених судом першої інстанції, а саме: заявою ОСОБА_10 від 10.12.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; протоколами допитів ОСОБА_10 від 10.12.2015 та 13.12.2015 року; протоколом затримання ОСОБА_9 від 13.12.2015 року; протоколом затримання ОСОБА_8 від 13.12.2015 року; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 13.12.2015 року, вказані обставини дозволили суду зробити висновок про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 злочину, передбаченому ст. 368 ч. 4 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років, продовжує перебувати на посаді заступника начальника головного відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Одеській області та має доступ до документів, спотворення або знищення яких ускладнить проведення досудового розслідування, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 , суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею були дотримані вимоги ст. 178 КПК України.

Враховуючи обставини злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , та характер скоєного, що це є особливо тяжкий злочин, колегія суддів обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Що стосується розміру застави, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, то судом першої інстанції було зменшено її розмір в порівнянні з вказаним в клопотанні прокурора, і підстав для подальшого його зменшення колегія не вбачає.

Зазначене вище свідчить про правильне застосування слідчим суддею вимог КПК України, що надало ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є підставою у відмові у задоволенні апеляційної скарги захисника.

З огляду на викладене, на підставі ст. 376 КПК України, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто на 60 днів, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1 642 мінімальних заробітних плат ( в сумі 1 999 956 грн.) залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4