30.04.2015 Єдиний унікальний № 371/866/15-к

У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
30 квітня 2015 року м. Миронівка ЄУН 371 / 866 / 15-к

17 год. 45 хв.

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миронівського РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_2 , про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :
Клопотання надійшло до суду 29.04.2015 о 10 год. 32 хв.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши слідчого, прокурора та підозрюваного, прийшов до наступного.

Встановлено, що 27 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 внесено відомості про кримінальне провадження за ст. 186 ч. 2 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000200 відповідає не вимогам ст. 184 КПК України. В ньому не зазначені: правова кваліфікація кримінального правопорушення, обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів 28 квітня 2015 року о 18 год. 15 хв. підтверджується розпискою від 28 квітня 2015 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 26 квітня 2015 року біля 15 години прибув до будинку ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_4 застосував електрошокер, та, коли ОСОБА_7 упав на підлогу, почав наносити удари пустими пляшками по голові та ногами по голові і тулубу. Після вчиненого у ОСОБА_4 виник намір на відкрите викрадення майна, реалізуючи який, він взяв на столі мобільний телефон марки «Nokia Lumia 510» вартістю 950 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 25 грн., на якій були грошові кошти в сумі 100 грн., який належав ОСОБА_7 , та залишив місце вчинення злочину. Крадіжкою ОСОБА_7 була спричинена шкода на суму 1075 грн.

За даним фактом ведеться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

Підозрюваний був затриманий за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України 27 квітня 2015 року о 18 год.

28 квітня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000200 за дії, які були ним вчинені 26 квітня 2015 року та полягали у відкритому викраденні чужого майна.

В судовому засіданні слідчий слідчого відділу підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав, що до підозрюваного не може бути застосовано інший запобіжний захід.

Прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний вказав, що визнає обставини кримінального правопорушення, просить обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язується з`являтися на виклики слідчого і співпрацювати зі слідством.

Оцінка представлених матеріалів та доводи сторін кримінального провадження вказують на відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор не довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

Матеріали кримінального провадження містять дані, що підтверджують підозру у відкритому викраденні чужого майна. Такими доказами є: протоколи огляду місця події від 27 квітня 2015 року, протокол слідчого експерименту за участю потерпілого від 27 квітня 2015 року, протоколи допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 27 квітня 2015 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27 квітня 2015 року, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року, протокол затримання підозрюваного від 27 квітня 2015 року.

Зібраними в ході досудового розслідування доказами не підтверджується той факт, що підозрюваний застосовував насильницькі дії щодо потерпілого з метою викрадення його майна. З вказаних доказів вбачається, що намір на викрадення майна у підозрюваного виник після вчинення насильницьких дій щодо потерпілого, а такі дії були вчинені з інших мотивів.

Крім того, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27 квітня 2015 року є неконкретним. З його змісту вбачається, що дії підозрюваного кваліфіковані як «відкрите викрадення чужого майна, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого». Стаття, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, не містить такої кваліфікуючої ознаки як «майно, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого».

Таку підозру за ст. 186 ч.2 КК України не можливо розцінювати як обґрунтовану.

Слідчим зазначено, що існують ризики : знищення викраденої речі та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність ризику знищення викраденого мобільного телефону слідчий обґрунтувала тими обставинами, що викрадене майно в ході досудового розслідування не знайдено, показання підозрюваного про втрату мобільного телефону можуть бути неправдивими, він може бути прихованим та згодом знищеним. Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтувала відсутністю у підозрюваного постійної роботи та заробітку, фактом проживання не за зареєстрованим місцем проживання, фактами неодноразового притягнення підозрюваного до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Сторона кримінального провадження не довела наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик знищення викраденої речі. Вказаний ризик є припущенням. Досудовим слідством не здобуто доказів, якими спростовуються показання підозрюваного про втрату мобільного телефону дорогою до місця проживання, та не вчинено дій по встановленню місцезнаходження викраденого майна. Спроби компенсувати неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжних заходів не можуть бути виправдані.

Не знайшли підтвердження посилання слідчого на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. На наявність даних про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведених слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку про вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового злочину. Посилання лише на наявність у особи судимостей не може бути підставою вважати, що особа намагатиметься вчинити інші кримінальні правопорушення. Факти притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності також не вказують на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

Обставини, які досліджені під час судового розгляду та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про необґрунтованість клопотання.

За положеннями ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В ході досудового розслідування встановлені переконливі факти, на підставі розумної оцінки яких можливо визнати причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину вірогідною.

Виходячи з вказаного, враховуючи ті обставини, що сторона кримінального провадження не довела обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст. 194 КПК України, суддя вважає доцільним зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. ст. ст. 110, 181, 184, 193, 194, 309, 369 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
в задоволенні клопотання слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ходорів Миронівського району Київської області, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , раніше судимого, прибувати за кожною вимогою до слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1