Справа № 755/6987/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю інспектора ВКВІ ОСОБА_4 .

Розглянувши подання Дніпровського районного відділу КВІ в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашівка, Чернігівської обл. громадянина Україхни, українця, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 01.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням строку на 1 рік, суд -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням на 1 рік.

Дніпровський районний відділ КВІ в м. Києві звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням ОСОБА_5 , оскільки останній зарекомендував себе з негативної сторони. На реєстрацію до Дніпровського РВ КВІ м. Києва не з`явився 5 разів, а саме: 04.02.2015року, 18.02.2015року, 04.03.2015року, 18.03.2015року, 01.04.2015року за що останньому були винесені застереження у вигляді письмового попередження.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення подання, дійшов висновку про наступне.

Суд вважає відсутніми підстави для задоволення подання, оскільки згідно наданих матеріалів відсутні повні дані щодо проведених заходів встановлення місця знаходження підсудного. Крім того, порушення протягом року покладених на нього обов`язків щодо реєстрації не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно із п. 3ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_5 неодноразово викликався в інспекцію, але не з`являвся туди, з невідомих підстав.

Відповідно до п. 4.10 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560 після отримання копії вироку суду засуджена особу відразу викликається до інспекції для проведення з нею співбесіди, під час якої їй роз`яснюються порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину, уточнюються анкетні дані. Згідно п. 4.11 цієї Інструкції за результатами проведеної бесіди засуджена особа дає підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо неї та обов`язками, покладених на неї судом, які засуджена особа зобов`язується виконати, після чого нею заповнюється анкета.

Згідно п. 5.2 Інструкції, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення призначеного судом покарання.

З положень пункту 6.9 Інструкції, слідує, що лише після затримання засудженої особи (установлення місця знаходження) працівником інспекції всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання і ним, коли він впевниться що мало місце ухилення від відбування покарання, до суду надається подання, та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Однак вище зазначених вимог закону інспекцією дотримано не було, так не встановлюючи місце перебування ОСОБА_5 і не впевнившись у тому, що дійсно мало місце ухилення від відбування покарання, вона одразу ж звернулась до суду з поданням для вирішення питання про направлення останнього в місця позбавлення волі.

Окрім того, суд враховує той факт, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 було встановлено, що він має постійне місце реєстрації, однак там не проживає. З матеріалів особової справи слідує, що усі без виключення повідомлення, виклики що надсилаються засудженому тільки за місцем проживання, однак на підтвердження даної інформації матеріали особової справи не містять жодного зворотного повідомлення УДППЗ «Укрпошта» з причинами їх повернення, у зв`язку з чим суд ставить під сумнів сам факт їх направлення особі, а одноразовий вихід дільничного інспектора міліції на місце реєстрації засудженого не може безумовно свідчити про те, що засуджений там перебуває.

З таких обставин, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на положенні та нормах КПК України.

Керуючись Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19.12.2003 року № 270/1560, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Повернути матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_5 до Дніпровського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві для належного оформлення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної скарги.

Суддя: