№ 202/8757/14-к
№1-кп/0202/217/2015
УХВАЛА

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
при розгляді в у судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001984 від 02.06.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ,ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор при розгляді питання в порядку ст. 331 КПК України заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 та їх захисник заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішені даного питання, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, та потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги стан їх здоров`я, який не перешкоджає їх перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, та дані про особи обвинувачених, вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть продовжити злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останні вчинили дії, що ставляться їм у провину. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачені зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Суд також вважає, що продовження тримання обвинувачених під вартою виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 197,331, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовжити строк дії запобіжного заходу до 02 січня 2016 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовжити строк дії запобіжного заходу до 02 січня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 прокурору та направити начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1