Справа № 333/6860/15-к
Справа № 333/6860/15-к
Провадження 1-кс/333/1129/15

УХВАЛА
07 вересня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.09.2015 року, приблизно у вечірній час, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з своєю співмешканкою ОСОБА_7 , який виник на ґрунті побутової сварки, наніс останній декілька ударів рукою в область голови останньої, спричинивши при цьому останній своїми умисними діями, направленими на спричинення тілесних ушкоджень дві травматичні дії в лобній області, внутрішньочеревну черепно-мозкову травму, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпіла ОСОБА_7 померла за місцем свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть останнього.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфіковане як, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
06 вересня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 нехтуючи положеннями статей 3, 27 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, скоїв особливо тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі, а згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може без перешкод залишити своє місце проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Беручи до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи те, що його злочинні дії викриті та органам досудового розслідування відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також те, що відносно нього може бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, може залишити теперішнє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що ОСОБА_6 веде аморальний образ життя, офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями та не має яких-небудь соціальних зв`язків в м. Запоріжжя, то є підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства.
Слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав: 1). ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; 2). Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні закінченого злочину направленого на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; може продовжувати свою злочинну діяльністю; вчинити інше кримінальне правопорушення; ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені, також зазначив, що підозрюваний ніде не працює, веде аморальний образ життя, та на протязі трьох років зловживає спиртними напоями, за адресою мешкання та реєстрації підозрюваного проживають основні свідки по даному кримінальному провадженню, на яких підозрюваний може впливати у ході досудового слідства.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_6 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, але заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має постійне місце мешкання та проживає з матір`ю, яка може за ним приглянути, щоб він виконував умови домашнього арешту.
Захисник підозрюваного заперечує проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він раніше не судимий, має постійне місце мешкання.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, захисника підозрюваного, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_6 щодо вручення йому 07.09.2015 року о 11 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний доставлений до слідчого судді о 16 год. 00 хв., слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
06.09.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Підозрюваного ОСОБА_6 затримано о 14-00 год. 05.09.2015 року.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні немає, веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями та не має яких-небудь соціальних зв`язків в м. Запоріжжя, скоїв злочин, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, проживає та зареєстрований за адресою проживання основних свідків по даному кримінальному провадженню, на яких підозрюваний може впливати у ході досудового слідства.
В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось учасниками судового засідання, що підозрюваного ОСОБА_6 затримано о 19-30 год. 04.09.2015 року.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_6 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Згідно ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 , підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, до підозрюваного не застосовується застава.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислюється з 19 год. 30 хв. 04.09.2015 року.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 19-30 год. 05.11.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 07 вересня 2015 року

_______________ ОСОБА_6 .