Справа № 372/307/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1293/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 25.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
при секретарі ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001631 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.02.2013 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільненим від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 рік,
- визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст.186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців. На підставі ст. 71 КК України приєднано ОСОБА_7 частину невідбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2013 року шість місяців позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків згідно статті 71 КК України призначено у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, не одруженого, працюючого на посаді менеджера з продажу ТОВ «Хонда Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Вироком вирішено питання про речові докази по справі та судові витрати.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду 10 листопада 2013 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, в період іспитового строку повторно, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, та бажаючи того, знаходячись на другому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , незаконно, таємно, перебуваючи у приміщенні загального коридору сходинкової клітини, викрали велосипед «Маgum mg-200», синього кольору, вартістю 2500 гривень, належний ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2500 гривень. В подальшому, цього ж дня здали викрадений ними велосипед до відділення ПТ «Найкращий Ломбард», що в місті Києві по вулиці Ялтинській 6, за грошові кошти в сумі 553,00 гривень, які витратили на власні потреби.
Крім цього, 13 листопада 2013 року близько 22 години 55 хвилин, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб та спільно разом, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 , із корисливих спонукань перебуваючи неподалік під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_5 , діючи з єдиним умислом на протиправне заволодіння чужим майном, підійшли до потерпілого ОСОБА_11 , який прогулювався містом, із погрозою застосування фізичного насильства, яке полягало у залякуванні потерпілого негайним застосуванням до нього такого фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме погрожуючи застосуванням у відношенні потерпілого пневматичного пістолета, який згідно висновку балістичної експертизи № 961 ВКЕ від 22.11.2013 року, являється пневматичним пістолетом «МР-654К» № НОМЕР_1 , калібру 4,5 мм, виробництва Іжевського механічного заводу (Росія), виготовлений промисловим способом, придатним для стрільби, в справному стані, та електричного пристрою шокуючої дії, які при собі мав ОСОБА_7 , та які тримав в руках, незаконно заволоділи належним потерпілому мобільним телефоном «Prestigio РАР 5044 DUO» вартістю 2400 гривень, без карти пам`яті та сім карти операторів мобільного зв`язку, після чого з місця вчинення злочину втекли, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2400 гривень.
В апеляції обвинувачений, не оспорюючи вирок у частині доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та просить призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтуванні своєї скарги зазначає , що судом під час розгляду справи не було враховано в повній мірі всіх пом`якшуючих обставин, а саме: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину. Також, наявності матері похилого віку та малолітньої дитини на утримані, позитивної характеристики за місцем проживання та відшкодування матеріальної шкоди.

Іншими учасниками кримінального провадження апеляційні скарги не подавались.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора,який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено не оскаржується учасниками кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляції. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляції.

Що стосується доводів обвинуваченого, про необхідність зміни вироку в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого то вони не є переконливими і задоволенню не підлягають.

При призначенні покарання судом враховані конкретні обставини справи, те що він вчинив злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, часткове визнання вини, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку, не допущено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого, залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4