Справа № 570/2702/15-к
провадження № 1-кп/570/149/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000658 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
До Рівненського районного суду надійшов вказаний обвинувальний акт. Одночасно разом з обвинувальним актом до суду для затвердження прокурором направлена угода про примирення між обвинуваченим і потерпілим від 26 червня 2015 року.
Прокурор в судовому засіданні після з`ясування обставин умовно-дострокового звільнення обвинуваченого від покарання, призначеного попереднім вироком суду та факту вчинення даного діяння під час невідбутої частини покарання зауважила, що при укладенні даної угоди не дотримані вимоги і правила КК України, що перешкоджає затвердженню судом угоди.

Відповідно до вимог ст. 471 КПК України в угоді про примирення має бути узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови суперечать вимогам цього Кодексу та закону.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши зміст угоди про примирення, приходить до висновку, що у затвердженні угоди слід відмовити виходячи із наступного.

Згідно поданої до суду прокурором угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим не узгоджена міра та вид покарання в межах, визначених чинним КК України, оскільки в угоді сторони пропонують призначення покарання у виді арешту, однак не застосовують положення ч. 4 ст. 81 КК України, що не передбачено чинними КПК та КК України, а тому узгоджена між потерпілим та обвинуваченим міра покарання суперечить вимогам закону.

В порушення вимог ст.471 КПК України, в поданій до суду угоді про примирення не вказано остаточне узгоджене покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 81 КК України та згода сторін на його призначення. Тобто у угоді сторонами не взято до уваги факт вчинення кримінально-карного діяння обвинуваченим протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, від відбування якого обвинуваченого було звільнено умовно-достроково.
Таким чином, угода не містить конкретного узгодженого сторонами остаточного покарання, призначеного за правилами сукупності вироків, що має бути призначено після її затвердження як наслідок укладення угоди про примирення і що є обов`язковою умовою угоди між сторонами.

Так, за ч. 2 ст. 185 КК України вчинення цього кримінального правопорушення карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. При призначенні покарання у даному кримінальному провадженні за сукупністю вироків сторонам слід виходити з того, що злочин вчинений протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, від відбування якого обвинуваченого було звільнено умовно-достроково.Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 81 КК України погодження покарання сторонами має відбуватись по правилам призначення покарання засудженому у такому випадку за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Виходячи із визначених ст. ст. 473-475 КПК України меж та наслідків укладення, затвердження, невиконання угоди вона повинна містити конкретну міру покарання конкретного виду покарання, що й може бути призначеною судом при ухваленні вироку при затвердженні угоди.

Всупереч вимогам ст. 471 КПК України в угоді про примирення також не зазначені строки, у які обвинувачений зобов`язується відшкодувати потерпілому завдану шкоду, вид і розмір такого відшкодування.

За таких обставин, з огляду на імперативний припис п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність належних правових підстав для затвердження угоди про примирення від 26 червня 2015 року, а відтак суд вимушений у її затвердженні відмовити у зв`язку з тим, що умови угоди суперечать вимогам ст.471 КПК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України. За положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України у такому разі досудове розслідування продовжується у загальному порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 471, 474 КПК України,

у х в а л и в:
Відмовити у затвердженні угоди про примирення, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 26 червня 2015 року, на підставі п.1, 5 ч.7 ст.474 КПК України та повернути кримінальне провадження щодо останнього групі прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1