Справа № 1-530/11
Провадження № 1/1015/69/11
В И Р О К

іменем України

19.09.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Федоренка В.В., Будніка І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, працюючого генеральним директором ТОВ «БСЛ», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи службовою особою директором товариства з обмеженою відповідальністю «БСЛ», призначеним на посаду наказом № 05-к від 15.03.2010 року згідно з рішенням засновків, протокол № 1 від 03.03.2010 року, в порушення ст. 43 Конституції України, ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», в період з травня 2010 року по березень 2011 року допустив не дотримання строків виплати заробітної плати в ТОВ «БСЛ», внаслідок чого станом на 29.04.2011 року виникла заборгованість із виплати заробітної плати перед працівниками в розмірі 142734,67 грн.

При цьому, директор TOB «БСЛ» ОСОБА_1 мав реальну можливість та законні підстави погасити існуючу заборгованість перед працівниками підприємства по заробітній платі, оскільки на рахунки TOB «БСЛ» протягом періоду з 01.06.2010 року по 28.04.2011 року надійшло коштів на загальну суму 716040 грн. Із вказаної суми, що надійшла на рахунки підприємства, протягом зазначеного періоду підприємством на погашення заборгованості із виплати заробітної плати використано 168000 грн. На інші потреби підприємства витрачено 559734 грн., а саме: на пальне, матеріали, послуги субпідряду, мобільний звязок, оплату оренди тощо, що підтверджується довідкою про рух грошових коштів за період з 01.06.2010 року по 28.04.2011 року.

Вказані порушення закону директор ТОВ «БСЛ» ОСОБА_1 допустив внаслідок умисної безпідставної невиплати заробітної плати більш ніж за один місяць.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому діянні визнав, суду пояснив, що генеральним директором ТОВ «БСЛ» він став за рішенням загальних зборів засновників підприємства. ТОВ «БСЛ» замається будівництво, в тому числі надає послуги генпідряду. У звязку з кризою у будівельній галузі, кошти, які надходили на рахунки підприємства, використовувались для забезпечення обєму будівельних робіт, частково виплачувалась заробітна плата. Він розуміє, що як керівник зобовязаний був так організував ати роботу, щоб працівники його підприємства отримали заробітну плату у визначений законом строк та у повному обсязі. Він намагався дотримуватися умов оплати праці, визначених законом, неодноразово звертався до засновників з пропозиціями щодо додаткового фінансування підприємства. На даний час ТОВ «БСЛ» перебуває у стадії банкрутства, заборгованість по заробітній платі є першочерговою виплатою щодо кредиторської заборгованості. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, запевняв, що він зробив належні висновки для себе, розуміє, що як керівник повинен виконувати всі управлінські функції в строк та належним чином, при призначенні покарання просив не позбавляти його права займати управлінські посади, оскільки він має вищу освіту, на даний час працює на керівній посаді, зробив належні висновки для себе, порушень закону в подальшому не допустить.

Окрім визнання підсудним своєї вини в інкримінованому йому діянні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 175 КК України підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені у справі, а саме: постановою про порушення кримінальної справи (том 1 а.с. 1-2); актом перевірки № 10-24-124/26 Територіальної державної інспекції праці у Київській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України, за результатами якої було виявлено порушення трудового законодавства, а саме строків виплати заробітної плати та існування заборгованості по зарплаті (том 1 а.с. 15-18); довідкою про наявну заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати працівникам станом на 29.04.2011 року (том 1 а.с. 21-25); довідками про рух грошових коштів за період з 01.06.2010 року по 28.04.2011 року (том 1 а.с. 26, 28-38); довідкою АА № 281580 з ЄДРПОУ, в якій ОСОБА_1 вказаний директором ТОВ «БСЛ» (том 1 а.с. 39); статутом ТОВ «БСЛ», затвердженого загальними зборами від 18.01.2008 року, яким визначені обовязки керівника підприємства (том 1 а.с. 41-46); протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ «БСЛ» від 03.03.10 року, на підставі якого наказом № 05-к від 15.03.2010 року ОСОБА_1 призначений директором ТОВ «БСЛ» (том 1 а.с. 48).

Суд вважає, що підсудний давав правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у предявленому йому обвинуваченні доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 175 КК України як безпідставна невиплата заробітної плати громадянам більш, як за один місяць.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 175 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_1 раніше не судимий, за місцем проживання, реєстрації та роботи має позитивні характеристики, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставинами, що помякшують покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину вперше, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням двох встановлених судом обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття та відсутності попередніх судимостей, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 175 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України без призначення додаткового покарання позбавлення права займати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Арешт, накладений на майно підсудного, підлягає скасуванню.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень на користь держави із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України без позбавлення права займати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набранням вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Арешт, накладений постановами старшого слідчого прокуратури Києво-Святошинського району Київської області від 22.06.2011 року, на транспортні засоби, які належать ОСОБА_1: «ЗИЛ 4505», державний номерний знак Р8440ВС; «ОСОБА_2 А5», державний номерний знак НОМЕР_1; причіп «ПФ 01 Фермер», державний номерний знак 16214МА; а також на житловий будинок за адресою: Черкаська область, Шполянський район, с. Лебедин, вул. Липянська, 31, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (том 1 а.с. 218, 219), - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором та потерпілими, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко