УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/11815/15-к

09.10.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника ПВК №90: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Північній виправній колонії УДПтСУ у Херсонській області №90 (далі ПВК №90), звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув встановлену законом частину строку покарання, за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні заявленого ОСОБА_6 клопотання слід відмовити. Мотивуючи свою позицію, зазначив, що на його думку засуджений не довів своє виправлення, вказавши, зокрема, на те, що засуджений на даний час має непогашене та не зняте стягнення за порушення режиму відбування покарання.

Представник ПВК №90 погодився з думкою прокурора.

Засуджений ОСОБА_6 з приводу наведеної позиції прокурора та представника колонії зазначив, що дійсно має стягнення, накладення якого не оскаржував, оскільки визнає факт порушення режиму відбування покарання.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що у ПВК №90 ОСОБА_6 відбуває покарання, призначене вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.06.2013 року, яким він засуджений на 3 роки позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кінець строку відбування покарання 29.08.2016 року.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_6 станом на 29.08.2015 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З наданих адміністрацією колонії документів видно, що з жовтня 2013 року по лютий 2015 року засуджений ОСОБА_6 працював на різних посадах на промисловій зоні, на даний час непрацевлаштований.

Разом з цим, дані характеристики та довідки про стягнення та заохочення містять відомості про те, що працюючи, засуджений допускав порушення, за що двічі (11.01.2014 року та 27.10.2014 року) на нього були накладені стягнення, в тому числі у виді суворої догани, одне з яких знято, а інше погашено. Вказані стягнення хоча і не мають на даний час юридичного значення, проте характеризують ставлення засудженого до праці.

Також тими ж характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення стверджено, що до засудженого в період відбування покарання, крім зазначених, застосовувалися ще два стягнення, одне з яких на даний час не погашено і не знято.

У характеристиці засудженого, крім іншого, зазначено, що встановлених правил поведінки, внутрішнього розпорядку, режиму відбування покарання він дотримується під контролем адміністрації.

Крім того, у характеристиці засудженого вказано, що згідно протоколу №33 від 10.09.2015 року засідання комісії колонії йому було відмовлено в умовно - достроковому звільненні як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, з часу відмови в умовно - достроковому звільненні і до часу надходження до суду клопотання засудженого заходи заохочення до нього не застосовувались.

Крім того, матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_6 є особою, раніше судимою. Зокрема, 26.08.2009 року він був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Як було встановлено судом, у ПВК №90 ОСОБА_6 відбуває покарання, призначене вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.06.2013 року, яким він засуджений за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про систематичність злочинної діяльності засудженого.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б давали підстави дійти висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_1