Справа № 1318/1-306/11 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 11/1390/670/12 Доповідач: Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Гончарук Л.Я., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України та Хай дарова ОСОБА_3 за ч.2 ст.296 КК України за апеляцією державного обвинувача на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець с. Новосілки-Гостинні Самбірського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, не працюючий, раніше не судимий, військово незобовязаний

засуджений:

за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст.263 КК україни на два роки позбавлення волі;

за ч.4 ст.296 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід взяття під варту ОСОБА_1 залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахується з 14 березня 2011 року.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець і мешканець с. Новосілки-Гостинні Самбірського району Львівської області, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений /на утриманні має малолітню дитину/, не працюючий, військово не зобовязаний, судимий 02.08.2004 р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317, ч.3 ст.185 ст.70 КК України на сім років позбавлення волі /звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на два роки два місяці вісімнадцять днів/

засуджений за ч.2 ст.296 КК України на два роки позбавлення волі.

Відповідно до ст..71 КК України частково приєднано невідбуте за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2004 року покарання і остаточно призначено покарання два роки три місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 підписка про невиїзд залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до вимог ст.ст.81, 93 КПК України вирішено питання речових доказів та судових витрат. 20 січня 2011 р., близько 19 год., ОСОБА_1, в групі зі своїм братом ОСОБА_2, в с. Новосілки - Гостинні Самбірського району Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та, знаходячись у місцевому магазині-барі ПП "Папуга", разом зі своїми близькими та знайомими, нехтуючи загально прийнятими нормами поведінки в громадських місцях, розпочали конфлікт з ОСОБА_4, під час якого, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в приміщенні магазину-бару "Папуга", виражаючись на адресу ОСОБА_4 нецензурними словами, наносили йому удари руками в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Під час бійки перекинули пластиковий столик та розламали два стільці, на прохання директора бару ОСОБА_5 припинити свої хуліганські дії не реагували, що призвело до передчасного закриття даного закладу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, вийшовши з приміщення магазину-бару, пішов до себе додому, звідки взяв ніж, який є холодною зброєю, дозволу на носіння та зберігання якого у нього не було, повернувся до вказаного бару, де на вулиці цим ножем наніс ОСОБА_4 удари, спричинивши останньому множинні ножові поранення правого стегна з пораненням гілки стегнової артерії, що супроводжувалось гіповолемічним шоком важкого ступеня тяжкості, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та здоров'я в момент їх спричинення.

На вирок суду державний обвинувач подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд. Свої вимоги він мотивує тим, що призначене засудженим покарання не відповідає тяжкості злочину, та особам засуджених. Не оспорюючи доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їх дій, в своїй апеляції прокурор покликається на те, що районним судом не дотримано вимог ст. 65 КК України. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Суддею незаконно застосовано ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1 свою вину визнав частково та не надавав ніякої допомоги органам досудового слідства.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 р. № 7 із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року - призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов'язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає, такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом'якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

На ці порушення також вказував апеляційний суд Львівської області, розглядаючи цю справу за апеляцією прокурора і 25 листопада 2011 року скасував вирок Самбірського міськрайонного суду від 30 травня 2011 року відносно ОСОБА_1 та Р.А. за цими ж обвинуваченнями.

Однак, незважаючи на це, суд у мотивувальній частині вироку не зазначив, які саме обставини справи або дані про особу ОСОБА_1 він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом'якшення покарання, а в резолютивній - не послався на ч.1 ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляції, думку засуджених про заперечення апеляції прокурора, обговоривши наведені в апеляціях доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий розгляд в суд першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, що відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.367 КПК України є підставою для скасування вироку.

Відповідно до ч.3 ст.332, ч.1 ст.334 КПК України вирок складається з трьох частин вступної, мотивувальної і резолютивної.

Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. У цій частині суд обґрунтовує рішення, яке в подальшому викладається ним у резолютивній частині вироку, і воно повинно відповідати мотивувальній частині.

Як вбачається з оскарженого вироку, викладені в ньому висновки містять істотні суперечності. Так, у мотивувальній частині не сформульовано обвинувачення, визнане судом доведеним за ч.4 ст.296 КК України. Разом з тим у резолютивній частині вироку суд визнав ОСОБА_1, винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Крім цього суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КК України та, визначаючи остаточне покарання відповідно до ст.70 КК України, так і не врахував думку апеляційного суду, викладену в ухвалі від 25 листопада 2011 року, якою було скасовано вирок від 30 травня 2011 року відносно ОСОБА_1 А,А. та Р.А. за цими ж обвинуваченнями, що при призначенні покарання необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалася особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій та інше.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що під час розгляду даної кримінальної справи про судом першої інстанції істотно порушено кримінально-процесуальний закон, та у звязку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засуджених, внаслідок мякості, що відповідно до ст.371 КПК України є підставою для скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути вказані недоліки та з урахуванням зібраних доказів прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365,366,367,371 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляцію державного обвинувача задовольнити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 березня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України та Хай дарова ОСОБА_3 за ч.2 ст.296 КК України скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд у той же ж суд в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.