Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
08 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000027 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора Бернадської - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком Костопільського районного суду від 18 лютого 2015 року ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, Законів України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року, Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року та Указу Президента України від 21.07.2014 року № 607/2014 Про часткову мобілізацію, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року, 01 серпня 2014 року, прибувши в ІНФОРМАЦІЯ_2 , без поважних причин відмовився вибувати в складі команди № НОМЕР_1 на відправку до військового підрозділу Збройних Сил України, ухилившись від призову за мобілізацією.

Дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією, з призначенням покарання два роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в один рік та покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, у звязку з чим просить скасувати вирок і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, розглянутих в судовому засіданні, яким дана правильна юридична оцінка, що не оспорюється і в поданій апеляційній скарзі.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, а також роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких судам, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання), його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї ( наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, матеріальний стан) належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Зокрема, взяв до уваги, що скоєний злочин законом віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності і не має жодних адміністративних стягнень, позитивно характеризується за місцем проживання, його індивідуальні властивості наявність сім`ї, перебування на утриманні малолітньої дитини (на даний час двох малолітніх дітей) та дружини, яка знаходиться у декретній відпустці, належний спосіб життя, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_5 покарання в межах закону, належним чином вмотивувавши прийняте рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, на думку колегії суддів, судом враховано і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права, викладену в рішеннях від 9.06.2005 року та 16.10.2008 року Бакланов та Ізмайлов проти Росії, де Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок законним і підстав для його скасування та погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_5 не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Костопільського районного суду від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3