Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 р. м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Король К.І.

з участю прокурора - Дьоміної І.Ю.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу по обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

4 лютого 2010 року приблизно 16 год. ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3, знаходячись неподалік спорткомплексу Юність, що розташований по вул.Заньковецької 7 в м.Ужгороді, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживаючи довірою малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, пред'явивши їй паспорт громадянина України ОСОБА_3 та представившись представниками не існуючої організації служба розшуку телефонів заволоділи мобільним телефоном марки SANSUNG J600E, ІМЕІ 00344, вартістю 550 грн., з телефонною карткою оператора мобільного зв'язку МТС вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось 13 грн., під приводом його фіктивної перевірки, чим спричинили власнику даного мобільного телефону гр.ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 573 грн.

Крім того, 12 лютого 2010 року близько 18 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи поблизу ЗОШ №15 по вул.Заньковецької в м.Ужгороді, діючи за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживаючи довірою малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, аналогічним способом, заволоділи мобільним телефоном останього марки NOKIA 2630, ІМЕІ - 07694, вартістю 700 грн., чим спричинили потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 4 та 15 лютого 2010 року він разом з своїм товаришем ОСОБА_3, представляючись працівниками служби розшуку мобільних телефонів відібрали у малолітніх дівчини та хлопця двома мобільні телефони марки SANSUNG J600E та NOKIA 2630, відповідно.

Мобільний телефон марки SANSUNG J600E, рожевого кольору, забрав ОСОБА_3, йому він дав 50 грн. Телефон марки NOKIA 2630 вони здали в ломбард Скарбниця, що знаходиться на території залізничного вокзалу по вул.Станційнів в м.Ужгороді і отримали за нього 80 грн., з яких ОСОБА_3 дав йому 20 грн. Отримані за телефони кошти він витратив на власні потреби.

Підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та дав покази, аналогічні показам ОСОБА_2

Суд, обмежившись допитом підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які ствердили фактичні обставини, при яких було вчинено злочин, час, місце та засоби вчинення злочину, що узгоджується з матеріалами справи, приходить до переконання, що вина підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, - доведена повністю, їх дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є те, що вони свою вину визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому, завдану шкоду добровільно відшкодували.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних є вчинення злочину щодо малолітніх.

Обираючи до підсудних вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи підсудних, як характеризуючі дані приймає до уваги посередню характеристику ОСОБА_2 по місцю проживання (а.с.157), позитивну характеристику ОСОБА_3 по місцю проживання (а.с.182), вони є молодими за віком, ОСОБА_3 перебуває на обліку в ОТМО Фтизіатрія з 2007 р. (а.с.185) та на консультативному обліку в Психоневрологічному диспансерному відділенні Ужгородської міської поліклініки з 09.03.2010 р., являється інвалідом з дитинства ІІІ-ої групи (а.с.190, 191), потерпілі не мають до них ні матеріальних, ні моральних претензій, а також те, що вони раніше до кримінальної відповідальності не притягувались (а.с.158, 180), приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без відбування ними покарання у вигляді позбавлення волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє їх від покарання з випробовуванням, при умові виконання засудженими покладених на них обовязків, передбачених ст. 76 п.4 КК України, оскільки на думку суду таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання передбачених ст.65 КК України та вимогам ст. 50 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов на суму 1000 грн. - залишити без розгляду, оскільки як слідує з її письмової розписки від 24.06.2010 р. завдана їй шкода відшкодована в повному обємі.

Судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №810 від 17.05.2010 р. в сумі 1338,64 грн. підлягають стягненню з підсудних.

Керуючись 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки передбачені ст. 76 п.4 КК України періодично з'являтись до органи кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді застави після вступу вироку в законну силу скасувати. Грошові кошти в розмірі 850 грн., внесені останнім на депозит Ужгородського МУ ГУ МВС України в Закарпатській області, згідно квитанції №12 від 05.03.2010 р. на депозитний рахунок №0339 (а.с.88, 89) - повернути ОСОБА_2

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки передбачені ст. 76 п.4 КК України періодично з'являтись до органи кримінально - виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Закарпатській області судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №810 від 17.05.2010 р. в сумі 1338,64 грн., тобто по 669,32 грн. з кожного.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки NOKIA 2630, ІМЕІ - 07694, чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (а.с.64, 65)- вважати повернутим власнику;

- договір про надання ломбардом фінансового кредиту та чек №18178 від 12.02.2010 р. (а.с.222, 223) - залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Микуляк П.П.