Справа № 492/313/13-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання про скасування
звільнення від відбування покарання з випробуванням

14 грудня 2015 року м.Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора Арцизького РП Болградського РВ КВІ УДПтС в Одеській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі подання Арцизького РП Болградського РВ КВІ УДПтС в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Арцизького району Одеської області, громадянина України, молдованина, з середньою освітою, працюючого за наймом у приватних осіб, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11 лютого 2014 року за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на три роки із застосуванням ст. 76 КК України,

встановив:
Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11 лютого 2014 року ОСОБА_5 визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і засуджений до п`яти років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнений від покарання з випробуванням строком на три роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Інспектор-фахівець Арцизького РП Болградського РВ КВІ УДПтС в Одеській області ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ОСОБА_5 протягом іспитового строку покладені судом обов`язки не виконав, тобто протягом строку випробування ОСОБА_5 20.08.2014 року, 26.05.2015 року вчинив адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення у вигляді штрафів, а також ОСОБА_5 31.03.2014 року, 05.05.2015 року, 02.06.2015 року не з`явився до КВІ на реєстрацію без поважних причин.
Засуджений ОСОБА_5 не неодноразово викликався до суду, однак за судовими викликами не з`являвся, про причини неявок суд не повідомив, поштові конверти з відміткою «судова повістка», повернуті до суду у зв`язку з відмовою адресата від отримання.
Суд, заслухавши інспектора КВІ, думку прокурора, які підтримали подання та просили його задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за перевіркою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засудженого протягом іспитового строку, вносити подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, організувати початковий розшук засуджених, місце знаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених. Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Згідно зі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4082 КПК України скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до ст. 75 КК України, щодо засудженого здійснюється за поданням органу, який відає відбуванням покарання за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України.
З матеріалів особової справи ОСОБА_5 № 21/14 судом встановлено, що 07 квітня 2014 року ОСОБА_5 поставлений на облік до Арцизького РП Болградського МВ КВІ ДПтСУ в Одеській області (далі за текстом КВІ) і йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, а також наслідки невиконання обов`язків покладених судом, про що були відібрані пояснення і підписка та винесена постанова про встановлення днів явки для реєстрації від 02.04.2014 року (а.с. 16 18, 20 особової справи). Засуджений ОСОБА_5 за час перебування на обліку нових злочинів не скоював, але засуджений ОСОБА_5 протягом строку випробування 20.08.2014 року вчинив правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення за ст. ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 31, 32, 38 особової справи), 22.05.2015 року, 24.05.2015 року, 26.05.2015 року вчинив правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення за ст. ст. 173, 173, 173 КУпАП у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб (а.с. 72, 73, 74, 82 особової справи), 25.05.2015 року вчинив правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні в дохід держави (а.с. 79 особової справи). Засуджений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно (а.с. 24, 46 особової справи), проживає з співмешканкою, зловживає спиртними напоями, постійного місця роботи немає.

Разом із тим, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 29 січня 2015 року призваний на військову службу за частковою мобілізацією в розпорядження начальника 179 онтц (м. Полтава) в складі команди НОМЕР_1 , що підтверджується повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66 особової справи). Судом із матеріалів, що надані суду інспектором КВІ у судовому засіданні, також встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2015 року внесено відомості щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України. 08.10.2015 року ОСОБА_5 слідчим військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_7 повідомлено про підозру про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України. А ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненької області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, зокрема того, що ОСОБА_5 29 січня 2015 року призваний на військову службу за частковою мобілізацією, суд вважає, що дії ОСОБА_5 щодо неявки на реєстрацію 20.05.2015р., 02.06.2015р. не були вчиненні умисно з метою ухилення від виконання обов`язку, покладеного на нього судом, оскільки як також вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 після неявок на реєстрацію у КВІ у вказані дні, добровільно з`являвся до КВІ у інші дні та давав пояснення (а.с. 83 ОС). Отже, в діях засудженого ОСОБА_5 не вбачається ознак умисного ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього за вироком суду у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, суд звертає увагу на те, що процесуальний порядок вирішення даного подання встановлено ст. 539 КПК України, частиною четвертою якої встановлено обов`язковість участі засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні з розгляду подання КВІ.
Враховуючи зазначену норму, а також те, що відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненької області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати військову частину польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим забезпечення явки засудженого ОСОБА_5 у судове засіданні є неможливим, а отже неможливо з`ясувати безпосередньо у засудженого чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні КВІ, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, а позитивне вирішення подання у відсутність ОСОБА_5 істотно порушить права засудженого, суд приходить до висновку про неможливість задоволення внесеного подання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання Арцизького РП Болградського РВ КВІ УДПтС в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 408-2, 409, 411 КПК України, ст. 78 КК України, суд

ухвалив:
В задоволенні подання Арцизького РП Болградського РВ КВІ УДПтС в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11 лютого 2014 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДЯ

Арцизького районного суду