Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 1306/7036/2012
№1/1306/391/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

з участю прокурора - Матолича О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21.07.1993 року Турківським районним судом Львівської області за ст.ст. 141 ч.1, 17, 140 ч. 1, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 46-1 КК України виконання рішення відстрочено на 2 роки; 02.03.1994 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст.ст. 141 ч.2, 117 ч.1, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 28.01.1998 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст.ст. 117 ч. 2, 141 ч. 2, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 02.02.2005 року Бориславським міським судом Львівської області за ст.ст. 15, 152 ч.2, 186 ч. 2, 70 КК України (в редакції 2001 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -

- в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи раніше судимим на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин, а саме 24.06.2012 року приблизно о 18 годині, знаходячись в помешканні ОСОБА_2, а саме в кімнаті № 33 по вул. Грушевського, 103 в м.Дрогобичі Львівської області, попросив в останньої її мобільний телефон марки "LG А-230" вартістю 220 гривень під приводом того, що йому потрібно послухати музику, маючи умисел не повертати телефон, а продати його і отримати за нього гроші. Після того, як ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 мобільний телефон, останній заволодівши телефоном, пішов з помешкання та вже не повертався, таким чином повторно заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, визнав повністю та дав суду покази, аналогічні обвинуваченню, у вчиненому щиросердечно розкаюється. Просить суворо не карати та не досліджувати інші обставини справи, оскільки визнає вину повністю та щиро розкаюється у вчиненому.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду, вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи. Таким чином, суд впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Проаналізувавши письмові докази справи, суд вважає доведеною вину підсудного у вчиненні та те що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного який неодноразово судимий, однак позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілої.

Суд вважає, що наведені вище помякшуючі покарання обставини та дані про особу підсудного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і впливають на можливість помякшення йому покарання, а тому виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним та засудити за ч.2 ст. 190 КК України і обрати йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1(один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 п.п. 2,3,4 КК України:

- не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу, залишити попередню „підписку про невиїзд.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «LG А-230», який переданий на зберігання ОСОБА_2 - залишити ОСОБА_2 (а.с. 31-32).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.