УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про приведення вироку у відповідність

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про перегляд вироку відносно нього в якій вказав, що був засуджений 26.01.2001р. вироком Київського міського суду до довічного позбавлення волі. Також зазначив, що на момент винесення йому вироку санкція статті 93 КК України передбачала покарання у виді позбавлення волі до 15 років або смертну кару. В зв`язку з цим вважає, що вирок щодо застосування до нього довічного позбавлення волі повинен бути змінений на покарання на строк 15 років позбавлення волі відповідно до ст.5 КК України в новій редакції згідно із Законом України Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності від 15.04.2008р., так як Закон про кримінальну відповідальність за ст.93КК України змінювався декілька разів (рішенням Конституційного Суду України від 29.12.1999року, Законом України від 22.02.2000року Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України).

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання з підстав зазначених у ньому.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Вивчивши заяву, дослідивши надані матеріали, заслухавши засудженого, думку прокурора, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вироку судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду від 26.01.2001р. ОСОБА_3 був засуджений за ст.93 п.п. ж, з, ч.4 ст.117, ч.2 ст.118, ч.2 ст.140,42,42 ч.3 КК України (в редакції1960р.) до довічного позбавлення волі. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 17.05.2001року вказаний вирок залишено без зміни.

Стаття 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960року) передбачала покарання за умисне вбивство при обтяжуючих обставинах у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років або смертну кару з конфіскацією, крім того, майна у випадках, передбачених пунктом а цієї статті.

Статтею 6 КК України (в редакції 1960року), діючою на момент постановлення вироку було передбачено, що закон, що усуває караність діяння, або пом`якшує покарання має зворотну силу, тобто поширюється з моменту набрання ним чинності також на діяння, вчинені до його видання.

Аналогічне зазначено і в статті 5 КК України (в редакції 2001року з відповідними змінами), при цьому в частині 4 зазначеної статті вказано, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

29.12.1999року Конституційний Суд України визнав положення ст.93 КК України, яка передбачала смертну кару як вид покарання таким, що не відповідає Конституції України. У зв`язку з цим 22.02.2000року було внесено зміни в ст.93 КК України відповідно до Закону України Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудових кодексів України в частині зміни виду покарання смертної кари на більш м`яке - довічне позбавлення волі, яке і було призначено ОСОБА_3 вироком Київського міського суду від 26.01.2001р.

Оскільки і в Кримінальному кодексі (в редакції 2001 року) передбачено покарання за вбивство при обтяжуючих обставинах (ч.2 ст.115 КК України) на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, тобто не скасовано покарання у виді довічного позбавлення волі, підстав для пом`якшення покарання призначеного вироком Київського міського суду від 26.01.2001р. відносно ОСОБА_3 не має.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 у приведенні у відповідність вироку судової колегії в кримінальних справах Київського міського суду від 26.01.2001року щодо засудження його за ст.93 п.п. ж, з, ч.4 ст.117, ч.2 ст.118, ч.2 ст.140,42,42 ч.3 КК України (в редакції1960р.) в частині пом`якшення покарання заміни довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - протягом того ж строку з часу отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1