Провадження № 11-сс/792/39/16
Справа № 686/2079/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 27 січня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
У провадженні слідчого військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 27 січня 2016 року, яке розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, який звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Органом досудового слідства ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він 27 січня 2016 року близько 9 год. 40 хв. під час патрулювання черговим патрулем військової служби правопорядку в АДРЕСА_1 , поблизу зупинки громадського транспорту був зупинений для перевірки документів та огляду особистих речей, які останній переносив з собою у поліетиленовому пакеті чорного кольору. В ході проведення огляду вмісту вказаного пакету, між одягом було виявлено 5 гранат РГД-5 з запалами до них та 1 шумову шашку.

В цей же день в ході проведення обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , у шафі між одягом була виявлена 1 граната РГД-5 з запалом до неї.

Таким чином, органом досудового слідства розвідник-гранатометник військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_9 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, діючи умисно, під час перебування у зоні проведення антитерористичної операції привласнив шість одиниць гранат РГД-5 та одну шумову гранату, та такі його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 410 КК України.

27 січня 2016 року ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 січня 2016 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою. Визначено розмір застави 110240 грн. з покладенням відповідних обов`язків, передбачених КПК України.

Слідчий суддя при ухваленні рішення враховував, що ОСОБА_9 є раніше судимою особою; обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, за яке кримінальним законом передбачено покарання в виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років; в матеріалах провадження міститься достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Слідчий суддя прийшов до висновку, що існують відповідні ризики, передбачені ст. 177 КПК України: дана особа, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи своє рішення, не врахував, що підозра є необґрунтованою, позаяк підозрюваний не знає, в який спосіб серед його речей були виявлені гранати, не взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_12 дає зізнавальні покази, шкодує за свої неправомірні дії, кається, має на утриманні двох малолітніх дітей, хворого батька. Вважає, що судом також не наведено у своєму рішенні обставин, які б свідчили про неможливість запобігання ризикам за допомогою більш м`яких заходів та їх підтвердження, а також, сума застави, визначена судом, є надмірною, оскільки не відповідає матеріальному та сімейному стану підозрюваного, обставинам кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання доводів апеляційної скарги, думку слідчого та прокурора про законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, а подану апеляційну скаргу вважають необґрунтованою, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд першої інстанції з врахуванням обставин провадження, тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_9 на даній стадії кримінального провадження обґрунтовано підозрюється, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, правомірно обрав підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про перебільшення ризиків, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, при цьому згідно ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосовано щодо раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання в виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою і підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання слідчого колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави колегії суддів вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 на даному етапі кримінального провадження обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину; перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчиняти нові злочини. При цьому при обранні запобіжного заходу в виді тримання під вартою слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину. Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та доведені слідчим та прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою, з такими висновками суду погоджується колегія суддів.

Твердження апелянта, що прокурором не були надані вагомі докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, не відповідають матеріалам провадження, а ті обставини, що підозрюваний під час досудового розслідування визнавав свою вину і розкаявся у вчиненому, не дають підстав для обрання запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, про що вказувала захисник в апеляційному суді. На переконання колегії суддів запобіжні заходи в виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, про що вказувала захисник та підозрюваний в апеляційному суді, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти доведеним ризикам.

Твердження апелянта про наявність достатніх доказів, які б свідчили про можливість необрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а доводи апелянта про неврахування слідчим суддею всіх даних про особу підозрюваного суперечать обставинам кримінального провадження.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 , який раніше двічі судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, після відбування покарання в виді позбавлення волі, яке він відбував реально, підозрюється у вчиненні ним умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого після спливу нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі, що вказує про його схильність до вчинення злочинів та про можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ті обставини, що підозрюваний має неповнолітню дитину, матеріально допомагає їй та ще іншій дитині, батьком якої він офіційно не визнаний, його батько хворіє, не дають підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи, що ці обставини існували і на момент кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та ці обставини ніяким чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

В провадженні відсутні докази, які б свідчили, що інші запобіжні заходи можуть забезпечити запобіганню доведеним ризикам, які були доведені слідчим та прокурором в суді.

Слідчий суддя в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України вірно визначив розмір застави, з чим також погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта, що розмір застави, визначений слідчим суддею в порушення вимог ст. 182 КПК України, не можуть бути прийнятими до уваги. Колегія суддів враховує, що розмір застави, визначений слідчим суддею в мінімальних межах згідно п. 3 ч. 4 ст. 182 КПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу в виді тримання під вартою без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2