ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/8485/13-к
провадження 1кс/201/2417/2013
У Х В А Л А

26 липня 2013 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді Галічого В.М.

при секретарі Баштаненко І.О.

представника володільця майна адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку. В обґрунтування скарги посилалася на те, що під час проведення обшуків 09 липня 2013 року у приміщенні 36-А по вул.Краснозаводській у м. Дніпропетровську та 15 липня 2013 року у квартирі АДРЕСА_1, було вилучено речі як тимчасово вилучене майно, оскільки на момент розгляду скарги ці речі повернуті скаржнику не були, просив суд задовольнити скаргу та зобовязати слідчого прокуратури їх повернути.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 доводи скарги підтримав та просив суд скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання не зявились, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, вислухавши думку представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право… оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Нормою ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку.

Отже речі та документи, які були вилучені при проведенні обшуків 09 липня 2013 року та 15 липня 2013 року, з огляду на відсутність їх у переліку, щодо якого в ухвалі суду на проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання, є тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України в сукупності з положеннями ч.5 ст.171 КПК України, встановлено порядок припинення тимчасового вилучення майна та визначено, що слідчий, прокурор мають заявити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Виходячи з вказаного, обшуки під час проведення яких були вилучені речі та документи (тимчасово вилучене майно), було проведено 09 липня 2013 року та 15 липня 2013 року, а обовязок, з огляду на відсутність клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчого, прокурора повернути таке майно виник наступного дня 10 та 16 липня 2013 року відповідно.

За таких обставин суд вважає, що слідчим у кримінальному провадженні, було допущено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вищезазначеного, а також приймаючи до уваги те, що тимчасово вилучене майно на момент розгляду скарги в суді повернуто скаржнику не було, при наявності факту порушення строку встановленого кримінальним процесуальним законом для його арешту, або повернення, суд враховуючи необхідність забезпечення дотримання органом досудового розслідування прав та свобод володільця тимчасово вилученого майна, вважає, що оскільки питання стосовно арешту вилученого майна слідчим та прокурором порушене не було та не вирішувалося, останнє, згідно вимог закону, підлягає негайному поверненню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 168, 169, 236, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у не поверненні майна, вилученого під час проведення обшуку задовольнити.

Зобовязати слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 повернути майно, що належить ОСОБА_2, вилучене 09 липня 2013 року та 15 липня 2013 року під час проведення обшуків в приміщеннях за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Краснозаводська, 36-А та м.Дніпропетровськ, вул.Виконкомівська, 7/14, у кримінальному провадженні №0000044 від 11 лютого 2013 року, згідно до переліку у протоколі обшуку .

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: Галічий В.М.