Справа № 742/1969/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/661/2015
Категорія - ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 24 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 червня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудівка Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 вересня 2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. 406 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі , на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку терміном на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 червня 2015 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком суду від 11 вересня 2014 року остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судової вибухонебезпечної експертизи в розмірі 768 грн..

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок суду, оскільки, на його думку, призначене судом покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від призначеного судом покарання з випробуванням. Зазначає, що судом в достатній мірі не було враховано його позитивні характеристики за місцем проживання, знаходження на утриманні хворої матері, те що він являється у часником антитерористичної операції, під час якої зарекомендував себе як відповідальна та врівноважена людина, що підтверджується поданими клопотаннями. Звертає увагу на відсутність обставин, що обтяжують покарання за наявності обставин, які пом`якшують його.

Суд першої інстанції встановив, що в кінці березня 2015 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знайшов у лісосмузі поряд із селом Рудівка Прилуцького району Чернігівської області чотири гранати та чотири запали до гранат, які знаходилися у поліетиленовому пакеті, після чого незаконно переніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 28 квітня 2015 року.

В ході проведеного 28 квітня 2015 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 у будинку АДРЕСА_1 , працівниками міліції були виявлені та вилучені вищевказані предмети.

Згідно висновку експерта №47(Вт) від 12 травня 2015 року, два предмети зовні схожі на гранату типу Ф-1 та два предмети зовні схожі на гранату типу РГД-5, являються двома корпусами ручних оборонних гранат типу Ф-1 та двома корпусами ручних наступальних гранат типу РГД-5 з конструктивно оформленими в них зарядами вибухової речовини тротилу.

Надані на дослідження два предмети зовні схожі на запали типу УЗРГМ-2 та два предмети схожі на запали типу УЗРГМ-2 являються двома запалами ручних гранат типу УЗРГМ та двома запалами ручних гранат типу УЗРГМ-2, які містять в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху.

Два корпуси ручних оборонних гранат типу Ф-1 та два корпуси ручних наступальних гранат типу РГД-5 з конструктивно оформленою в них вибуховою речовиною тротилом, разом із запалами ручних гранат типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 у зібраному вигляді відносяться до вибухових пристроїв, що придатні до вибуху та виготовлені промисловим способом.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала подану обвинуваченим апеляційну скаргу, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, Прийняв до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, які пом`якшують покарання.

У відповідності до положень ст. 66 КК України суд, умотивувавши своє рішення, обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця свого проживання, наявність на утриманні хворої матері, безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і на підставі ст. 69 КК України вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 засуджений 11 вересня 2014 року вироком Чернігівським районним судом Чернігівської області до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, а кримінальне правопорушення за оскаржуваним вироком вчинив до повного відбуття покарання за вищевказаним вироком, то суд першої інстанції обґрунтовано призначив остаточне покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи положення ст. 71 КК України, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованими.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 5 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4