Ухвала іменем україни 25 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_14.,

суддів: ОСОБА_15., ОСОБА_16.,

за участю прокурора ОСОБА_17.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката

ОСОБА_2. на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від

18 листопада 2014 року.

Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області

від 29 квітня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона за ч. 1 ст. 122 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

1 рік та з покладенням на нього обов'язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК.

засуджено за ч. 1 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди -

12 974,55 грн.

Вирішено питання про долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

06 вересня 2011 року в період із 09.00 до 10.00 год. у стані алкогольного сп'яніння у с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області з берега річки Конки, ОСОБА_1 шляхом вільного доступу незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21011» (держ. НОМЕР_1) вартістю 24 000 грн, яким на підставі довіреності від 22 серпня 2011 року ВРМ № 774347 керував і розпоряджався ОСОБА_4

Керуючи зазначеним автомобілем ОСОБА_1, не впоравшись з керуванням, здійснив дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши передню частину автомобіля, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на суму 12 274,55 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18 листопада

2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 змінено. Постановлено, внести зміни до мотивувальної частини вироку, вказавши, що в результаті злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на суму 8 541,97 грн. Крім того, постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 9 241,97 грн.

У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляду. Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. ст. 377 КПК 1960 року при розгляді апеляції захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2..

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1,

адвокат - ОСОБА_2. посилаючись на істотні порушення вимого кримінально-процесуального закону які, на його думку, полягають у неповноті та однобічності досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи просить постановлені у справі судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити на нове розслідування. Обґрунтовуючи свої вимоги захисник вказує, що на думку захисника, матеріали кримінальної справи не містять доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року та просив вказане судове рішення апеляційного суду скасувати а справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог статей 367-369 КПК 1960 року однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи є предметом перевірки судом апеляційної інстанції, який за результатами перевірки згідно зі

ст. 366 цього ж Кодексу має право на скасування вироку суду на вказаних підставах.

З викладеними в касаційній скарзі захисника доводами про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК колегія суддів не може погодитися, оскільки такі доводи спростовуються перевіреними у справі доказами.

Суд проаналізував показання потерпілого ОСОБА_4 про обставини вчинення щодо нього злочину, правильно визнав їх об'єктивними і обґрунтовано поклав їх в основу свого рішення, оскільки вони підтверджувалися даними, що містились: у показаннях свідків

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, даними ними під час судового розгляду; у показаннях свідків ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, даними ними під час досудового слідства, а також у протоколі огляду місця події від 06 вересня 2011 року та фототаблицею до нього, у протоколах очних ставок між: ОСОБА_4 та ОСОБА_1; ОСОБА_4 і ОСОБА_12; ОСОБА_11 і

ОСОБА_1, від 28 листопада 2011 року, а також іншими доказами достовірність яких сумніву в колегії суддів не викликає.

За таких обставин твердження захисника ОСОБА_2, про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину колегія суддів вважає безпідставними.

Підстав сумніватись у достовірності показань потерпілого не виявлено, як і не встановлено даних про їх неправдивість, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно поклав ці показання в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_1 і з таким висновком справедливо погодився й апеляційний суд.

Таким чином, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні незаконного заволодінням транспортного засобу, який був предметом перевірки апеляційного суду і мотивовано визнаний таким, що відповідає доказам, зібраним у встановленому законом порядку, дослідженим у судовому засіданні, належно оціненими судом, і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 289 КК є правильною.

Зі змісту матеріалів справи видно, що аналогічні твердження з приводу недоведеності винуватості засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та неправильної кваліфікації його дій захисник висловлював у своїй апеляції. Апеляційний суд обґрунтовано визнав доводи безпідставними і ці висновки, з якими погодилася колегія суддів, належним чином мотивував у своєму рішенні, вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно перевірив і належним чином оцінив.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.

Під час перевірки матеріалів справи було з'ясовано, що досудове та судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, порушення права засудженого на захист або інших вимог, які були би суттєвими і призводили до скасування судових рішень, у справі не допущено.

Істотних порушень кримінально - процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

З огляду на викладене та керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від

18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційні скарги прокурора та захисника засудженого - адвоката ОСОБА_2. - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16