Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1202/10 Головуючий в 1-й Інстанції
категорія: ч. 1 ст. 122 кк україни крисанова в.і.
Доповідач: сажинов В.В.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 р. вересня місяця „21 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участі прокурора ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого,

- ч. 1 за ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 1875 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за злочин, вчинений ним за таких обставин.

ОСОБА_6 13 червня 2008 року, приблизно опівночі, знаходячись на вулиці Урицького в селі Шотівка Іванівського району Херсонської області умисно наніс один удар ногою в область щелепи потерпілому ОСОБА_8, чим заподіяв йому тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилається на те, що суд неповно вирішив питання щодо обовязків покладених на засудженого ОСОБА_6 У звязку з чим просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, вказати в резолютивній частині вироку про покладення на ОСОБА_6 обовязків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

У своїй апеляції адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 посилається на однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому посилається на те, що суд необгрунтовано відмовив у задоволенні її клопотань про призначення повторної судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_8. Дослідницька частина додаткової судово-медичної експертизи знаходиться у протиріччі з п. 3 висновку експерта. Окрім того, експерт вийшов за межі поставлених перед ним питань. При призначенні і проведенні експертиз були істотно порушенні права ОСОБА_6 передбачені ст. 197 КПК України. Докази по справі, яким суд дав оцінку є суперечливими та не грунтується на матеріалах справи. Протоколи слідчих дій проведенні за участі понятих які є родичами потерпілого ОСОБА_8 та не могли бути визнанні судом в якості допустимих доказів. Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 грунтуються виключно на припущеннях, а не на достовірно встановлених фактах та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача та вважав, що апеляція адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, пояснення адвоката ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6, які підтримали свою апеляцію та вважали апеляцію прокурора такою, що не підлягає задоволенню, вислухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів проходить до висновку, що апеляція адвоката ОСОБА_5 підлягає повному задоволенню, а апеляція прокурора задоволенню частково зі слідуючих підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом не дотримано вимог, встановлених ст. ст. 22, 323, 334 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненного злочину, та докази, на яких грунтується висновок суду щодо підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази, тощо.

Проте суд першої інстанції зазначені вимоги закону належним чином не виконав.

Як вбачається із висновку додаткової судово-медичної експертизи № 59/57/Г від 20 серпня 2010 року показання ОСОБА_8, свідків ОСОБА_9, Кузьменка, Ремарчука, Чубатого, відтворення обстановки та обставин події за їх участі не суперечать механізму утворення та локацізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_8

В той же час експерт прийшов до висновку про те, що показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та інших з відтворенням обстановки та обставин події за їх участі є неспроможними (а.с. 44, 45).

Однак, в дослідницькій частині свого висновку експерт не послався на дані відтворення обстановки та обставин події за участі як свідків обвинувачення - Ремарчука та Чубатого, так і свідків, які свідчили на користь ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_10.

Таким чином, дослідницька частина та висновки експерта містять істотні суперечності, які не були усунуті під час провадження досудового слідства та залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, під час призначення та проведення судово-медичних експертиз від 12.08.2008 року та від 20.08.2008 року, слідчим були надані експерту лише матеріали кримінальної справи та історія хвороби потерпілого ОСОБА_8 При цьому в матеріалах справи були відсутні дані про витребування слідчим та використання для дослідження експертом під час проведення експертиз рентгенограмми ОСОБА_8, зробленої під час його перебування у Херсонській обласній клінічній лікарні. Проведення зазначеної експертизи відбувалося без безпосереднього обстеження потерпілого ОСОБА_8, а висновок щодо наявності у нього тілесних ушкоджень та механізму їх утворення був зроблений експертом лише на підставі історії його хвороби.

Зазначені обставини підтверджуються також листом Головного бюро судово-медичної експертизи України від 07.07.2010 р., згідно якого експерту слід було вивчити рентгенівські знімки, виконані ОСОБА_8 в звязку з подіями, що сталися 13 червня 2008 року, оскільки без цього вивчення, висновок, що зробив експерт про конкретний механізм утворення тілесних ушкоджень не можна вважати обгрунтованим.

Зазначеною медичною установою також підтверджено необхідність проведення по даній справі комісійної судово-медичної експертизи.

Окрім того, суд не звернув належної уваги на порушення прав обвинуваченого ОСОБА_6, передбачених ст. 197 КПК України при призначенні і проведенні експертиз № 57/Г від 12 серпня 2008 року та № 59/57/Г від 20 серпня 2008 року.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_6 з постановою про призначення судово-медичної експертизи та з висновком експерта був ознайомлений в один день 18 серпня 2008 року (а.с. 34, 38), хоча сама експертиза проведена 12 серпня 2008 року (а.с. 36, 37), аналогічно з постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи та висновком експерта був ознайомлений 22 серпня 2008 року (а.с. 42, 46), сама експертиза проведена 20 серпня 2008 року (а.с. 44, 45).

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, при наявності підстав для призначення комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_8 необгрунтовано відхилив клопотання захисту, та не сприяв у встановленні обєктивної істини у справі.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним і обгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути зазначені недоліки, всебічно, повно й обєктивно дослідити обставини справи, дати належну оцінку зібраним і дослідженим доказам у їх сукупності, та винести відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково, а апеляцію адвоката ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 09 липня 2010 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Головуючий:

Судді: