Кодимський районний суд Одеської області
______________________________________________________________________________________________
Справа №503/52/16-к
Провадження №1-кп/503/22/16
У Х В А Л А

22.01.2016 року м. Кодима, Одеської обл.

Слідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Кодимського ВП Балтського ВП УНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Кодимського ВП Балтського ВП УНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт автомобіля «УАЗ-469Б» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

В судовому засіданні слідчий пояснив, що розслідує кримінальне провадження №0000737, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 14 грудня 2015 року, під час розслідування якого було встановлено, що у серпні місяці 2014 року ОСОБА_5 без наміру здійснити оплату, шахрайським шляхом заволодів належним ОСОБА_6 автомобілем «УАЗ-469Б» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб є предметом злочину, виникла необхідність його розшуку та арешту, у зв`язку з цим просив зазначене клопотання задовольнити.

Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000737, слідчий суддя вважає необхідним клопотання повернути прокурору з таких підстав.

В судовому засіданні з`ясовано, що 14 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудового розслідування було внесено повідомлення про шахрайське заволодіння ОСОБА_5 належним ОСОБА_6 автомобілем «УАЗ-469Б» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у серпні місяці 2014 року ОСОБА_7 , діючи від імені ОСОБА_6 , у користуванні якого на підставі довіреності від 31 березня 2006 року перебував автомобіль «УАЗ-469Б» державний номерний знак « НОМЕР_1 », уклав з ОСОБА_5 усну угоду купівлі-продажу, відповідно до якої продав останньому зазначений транспортний засіб. При продажу вказаного майна сторони домовилась, що оплата предмета угоди у розмірі, еквівалентному 1000 дол.США, буде здійснена покупцем протягом трьох місяців з дня продажу.

Після цього, ОСОБА_5 , сплативши частину обумовленої ціни, а саме суму, яка еквівалентна 200 дол.США, припинив сплату решти грошових коштів.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Водночас, подане слідчим клопотання цим вимогам не відповідає.

Зокрема, у ньому не вказані підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; не вказано власника зазначеного майна, позаяк ОСОБА_6 (вказаний у поданні власником) та ОСОБА_7 відповідно до довіреностей є користувачами цього майна, власником якого є особа, зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу; не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; у клопотанні не вказано особи, в якої в даний час перебуває транспортний засіб.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Кодимського ВП Балтського ВП УНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000737, відкритому за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, повернути прокурору, встановивши строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти дня з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1