Справа № 209/308/16-к
Провадження № 1-кп/209/136/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 у період січня-квітня 2015 року, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи радикально налаштованим, не сприймаючи діючу владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичних організацій «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» з досягнення політичних цілей щодо створення суверенного державного утворення «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини, та відокремлення Дніпропетровської області від території України, створення на її території «Дніпропетровської народної республіки», що мали увійти до складу суверенного державного утворення «Новоросія», керуючись власними переконаннями, діючи умисно, вирішив вчиняти дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.110 КК України.
Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області юрист 1 класу ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:
1. Слідчим слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором 27.01.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, згідно з якою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України. 29.01.2016 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до суду.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період січня-квітня 2015 року мешканець міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області громадянин України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи радикально налаштованим, не сприймаючи діючу владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичних організацій «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» з досягнення політичних цілей щодо створення суверенного державного утворення «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини, та відокремлення Дніпропетровської області від території України, створення на її території «Дніпропетровської народної республіки», що мали увійти до складу суверенного державного утворення «Новоросія», керуючись власними переконаннями, діючи умисно, вирішив вчиняти дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
2. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, і у подальшому зобов`язується:
а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, в обсязі пред`явленої підозри, а саме у тому, що він розповсюджував матеріали із закликами до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Зокрема, у період січня-квітня 2015 року мешканець міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області громадянин України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи радикально налаштованим, не сприймаючи діючу владу в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичних організацій «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка» з досягнення політичних цілей щодо створення суверенного державного утворення «Новоросія» шляхом незаконного відділення від України її південно-східної частини, та відокремлення Дніпропетровської області від території України, створення на її території «Дніпропетровської народної республіки», що мали увійти до складу суверенного державного утворення «Новоросія», керуючись власними переконаннями, діючи умисно, вирішив вчиняти дії, спрямовані на розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
б) співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, пов`язані з посяганням на територіальну та національну безпеку України, терористичною діяльністю, незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, та інших.
3. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому сторони враховують фактичні обставини скоєного правопорушення, пом`якшуючих його покарання обставин, до яких віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Також, п. 3 ч. 1 статті 65 КК України встановлено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
На підставі наведеного, з урахуванням особи обвинуваченого, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 110 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України, сторонами узгоджено звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням строком на 3 (три) роки.
4. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.
б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Йому роз`яснено та є зрозумілим його право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також його право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
5. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.
6. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження данної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови данної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України щодо узгодженого покарання, умови угоди відповідають інтересам суспільства в забезпеченні швидкого судового провадження, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень та попередження нових злочинів.
Матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ним міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.02.2016 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1