Справа №639/7780/15-к
Провадження №1-в/639/774/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, українця, громадянина України, засудженого 12.05.1998 року судовою колегією з кримінальних справ Белгородського обласного суду РФ за п.п. а, в, д, ж, з, к ч.2 ст.105, ч.1 ст.30 п.п. а, д, ж, к, н ч.2 ст.105, п.п. а,в, г ч.2 ст.162, ч.3 ст.69 КК РФ до смертної кари з конфіскацією майна, вирок змінений ухвалою судової колегії з кримінальних справ ВСРФ від 04.08.1998 року виключено звинувачення за п.д ч.2 ст.105 КК РФ, змінений постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурської області РФ від 13.07.2004 виключено з осудження ч.1 ст.30, п.а, ж, з, к, н ч.2 ст.105 КК РФ кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.105 КК РФ - вчинене неодноразово и додаткове покарання конфіскація майна, Указом Президента РФ від 03.06.1999 року помилуваний та засуджений до довічного позбавлення волі замість смертної кари, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2012 року вирок щодо ОСОБА_5 приведено у відповідність до КК України та засуджено за п.п.1,2,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14-п.п.1,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.187, 69, 70 КК України до довічного позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.10.2012 року змінено ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2012 року, виключено з мотивувальної частини кваліфікація за ознакою вчинення вбивства з метою переховування іншого злочину або полегшення його вчинення за ч.2 ст.115 КК України, про пом`якшення покаранням на підставі ст.82 КК України або заміну покарання на певний строк чи звільнення,

встановив:

28 серпня 2015 року до Жовтневого районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про пом`якшення покаранням на підставі ст.82 КК України або заміну покарання на певний строк чи звільнення, посилаючись на те, що він свою провину визнав повністю, став на шлях виправлення, позитивно характеризується, режим тримання не порушував, стягнень не має, має 1 заохочення, довів своє виправлення за 17 років і не представляє для суспільства небезпеки.
Засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали повністю.
Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Первомайський Харківської області, українець, громадянин України, засуджений 12.05.1998 року судовою колегією з кримінальних справ Белгородського обласного суду РФ за п.п. а, в, д, ж, з, к ч.2 ст.105, ч.1 ст.30 п.п. а, д, ж, к, н ч.2 ст.105, п.п. а,в, г ч.2 ст.162, ч.3 ст.69 КК РФ до смертної кари з конфіскацією майна, вирок змінений ухвалою судової колегії з кримінальних справ ВСРФ від 04.08.1998 року виключено звинувачення за п.д ч.2 ст.105 КК РФ, змінений постановою Соль-Ілецького районного суду Оренбурської області РФ від 13.07.2004 виключено з осудження ч.1 ст.30, п.а, ж, з, к, н ч.2 ст.105 КК РФ кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.105 КК РФ - вчинене неодноразово и додаткове покарання конфіскація майна, Указом Президента РФ від 03.06.1999 року помилуваний до довічного позбавлення волі замість смертної кари, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2012 року вирок щодо ОСОБА_5 приведено у відповідність до КК України та засуджено за п.п.1,2,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14-п.п.1,9,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.187, 69, 70 КК України до довічного позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.10.2012 року змінено ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.06.2012 року, виключено з мотивувальної частини кваліфікація за ознакою вчинення вбивства з метою переховування іншого злочину або полегшення його вчинення за ч.2 ст.115 КК України.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за час відбування покарання у ХУВП № 27 характеризується негативно, стягнень не має, має 1 заохочення, на заходи впливу реагує байдуже, негативно впливає на інших, має конфлікти, поведінка потребує контролю.

Засуджений в клопотанні посилається на ст.80 КК України, але згідно зазначеної статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в наступні строки. Питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі. Але вирок щодо ОСОБА_5 виконується, тому неможливо застосувати статтю 80 КК України відносно засудженого.
Частиною 3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень П.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до роз`яснень ст..64 КК України, засуджені до довічного позбавлення волі не підлягають на умовно-достроковому звільненню, ні заміні покарання, крім як на підставі акту помилування згідно ст.87 КК України.

За таких обставин, враховуючи тяжкість вчиненого засудженим злочину, засуджений до довічного позбавлення волі, крім того, за весь час відбування покарання він не залучався до суспільно-корисної праці, негативно характеризується, не має заохочень, має 1 стягнення, тому суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.80, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.80, 82 КК України - відмовити.

Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України, ч.7 ст.154 КВК України роз`яснити засудженому, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення чи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) діб з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова.

Суддя ОСОБА_1