Ухвала іменем україни

14 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003726 за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 01 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого,

в с т а н о в и л а:

вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2 550 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням обов`язків службової особи з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 липня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасовано.

Постановлено закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Посилається на те, що апеляційний суд без дослідження доказів у справі дав їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції. Закриваючи провадження у справі суд безпідставно не взяв до уваги тих обставин, що офіційно в товаристві було оформлено трудові відносини лише з 6-ма працівниками, з іншими особами трудовий договір не укладався. Суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що додаток до заяви на видачу ліцензії в який внесено неправдиві відомості не являється офіційним документом.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він у травні 2013 року як директор ТОВ «Олександрія-груп» за місцем роботи склав офіційні документи та вніс у них завідомо неправдиві відомості про кількісно-кваліфікаційний склад спеціалістів товариства з метою отримання ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури. Зокрема ОСОБА_6 вказав неправдиві відомості щодо чисельності працівників.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану касаційну скаргу та вважав, що ухвала суду підлягає скасуванню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
Аналогічну позицію викладено в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про судову практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», де зазначено, що виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.
Цих вимог апеляційним судом не дотримано.
Як убачається з ухвали, апеляційним судом встановлено, що обставини злочину, які визнав суд першої інстанції доведеними, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а в діях засудженого відсутній склад кримінального правопорушення.

Зокрема, апеляційний суд під час розгляду справи дійшов висновку про те, що окремий додаток до документу в який, як стверджує прокурор, внесено неправдиві відомості, не можна вважати офіційним документом, оскільки він за своїм змістом не відповідає встановленим законодавством вимогам.
За вироком суду першої інстанції встановлено доведеним ознаку офіційності документів та обставини внесення до них неправдивих відомостей.

З цього слідує, що апеляційний суд, провівши судовий розгляд дав іншу оцінку доказам у справі без їх безпосереднього дослідження.

Разом із тим, у матеріалах справи, так і в змісті журналу судового засідання відсутня ухвала суду про повторне дослідження обставин та доказів, не заявлялося учасниками судового провадження й відповідне клопотання.

Наведене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підставою для скасування ухвали суду відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно розглянути справу відповідно до вимог ст.ст. 94, 370, 404, 419 КПК України, перевірити відповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України, інші доводи касаційної скарги, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 433438 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 01 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1