490/9792/15-к 02.11.2015
н/п 1-кп/490/664/2015
Справа № 490/9792/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження місто Миколаїв, українець, громадянин України, освіта повна середня, навчається у філії Надбугського професійного аграрного ліцею, неодружений, офіційно не працюючий, місце проживання: АДРЕСА_1 , гуртожиток кімната № НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 04.03.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 24.11.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 190 КК України у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з призначенням штрафу у розмірі 850 гривень.
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор прокуратури Центрального району міста Миколаєва ОСОБА_4
законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
14 серпня 2015 року приблизно о 01-00 годині, більш точного часу слідством не встановлено ОСОБА_3 знаходячись біля "Будинок Вчителя" по проспекту Леніна, 166, в м. Миколаєві, реалізуючі умисел на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, відібрав у ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Леново 660 тітаніум" вартістю 3029 грн. 00 коп. з двома сім картами мобільних операторів "МТС" та "Київстар", які для потерпілого матеріальної цінності не представляють. Після чого, ОСОБА_3 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3029 грн. 00 коп.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Крім того, 06 вересня 2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 реалізуючі умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись біля дитячого садка №5, розташованого по вул. Колодязній, в м. Миколаєві, відібрав у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Нокіа 220" вартістю 850 гривень, в якому знаходилася карта пам`яті на 4 гб. вартістю 120 гривень, та сім карта мобільного оператора МТС, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють. Після чого, ОСОБА_3 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 970 грн. 00 коп.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілих, дослідженням документів що характеризують особу обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що приблизно о 01-00 годині, точну дату та час не пам`ятає, раніше не знайомий йому ОСОБА_3 представившись працівником міліції запропонував видати власні речі, після чого відібрав належний йому мобільний телефон марки "Леново 660 тітаніум" і з місця вчинення правопорушення зник в невідомому напрямку.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 суду показала, що 06 вересня 2015 року її малолітній син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , грався на вул. Колодязній, в м. Миколаєві, біля дитячого садка, де з рук дитини ОСОБА_3 незнайомий йому чоловік відібрав мобільний телефон марки "Нокіа 220", вартістю 850 гривень, в якому знаходилася карта пам`яті на 4 гб. вартістю 120 гривень, та сім карта мобільного оператора МТС.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в обласному наркологічному диспансері з діагнозом зловживання канабіноїдами та табаком, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, сирота, має середню освіту, навчається в ліцеї, не одружений, офіційно не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, в ході розгляду справи не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до тяжкого злочину, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.03.2014р. ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі із іспитовим строком 1 рік. Вказане покарання обвинуваченим не відбуте.

Дане кримінальне правопорушення ним вчинено після постановлення вказаного вироку, тобто в період іспитового строку, тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за правилами ст.71 КК України.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Згідно ст.71 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.03.2014р. і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців у кримінально виконавчій установі.
В порядку ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у вигляді штрафу за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2014 року з іншими видами покарання не підлягають складанню і підлягає виконанню самостійно.
Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислювати з 11.09.2015 р.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1