ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-96/2010 р

02 грудня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Вирста М.М.

при секретарі: Фещак Г.М.

з участю прокурора: Яреми П.М.

підсудної: ОСОБА_1

законного представника

підсудної ОСОБА_1 ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

законного представника

потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Теофіпілка, Козівського району, Тернопільської області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, не працює, раніше не судима,

за ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2010 року біля 06 год. у неповнолітньої ОСОБА_1 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який ОСОБА_1 перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4, в с. Теофіпілка, Козівського району, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, із спинки дивана, у приміщенні кімнати, таємно викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG E-250», серійний номер 59490, вартістю 385 грн., флеш-карту розміром 1 гб., вартістю 20 грн., на загальну суму 405 грн., що належали неповнолітній ОСОБА_4.

Із викраденими речами ОСОБА_1 з місця вчинення злочину втекла і розпорядилася ними на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, від дачі пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України відмовилася, однак погодилася відповідати на запитання.

01 вересня 2010 року біля 06 год. прийшла до помешкання ОСОБА_4, щоб її розбудити, про те, що ОСОБА_4 буде вдома сама їй було відомо, оскільки її сестра була в м. Тернопіль на навчанні, а бабця була на роботі. Вхідні двері в квартиру були відчинені, ОСОБА_1 вільно зайшла в квартиру, підійшла до ліжка, на якому спала ОСОБА_4, побачила на поручні дивану мобільний телефон, взяла його, витягнула із нього сім-карту, та залишила її в пластмасовій коробці, в іншій кімнаті. Після чого вона поклала телефон у кишеню та пішла додому.

Біля 07 год. 15 хв. до неї додому прийшла ОСОБА_4 та сказала, що в неї пропав мобільний телефон, проте вона телефон не повернула, оскільки боялася.

06 вересня 2010 року до неї додому прийшли працівники міліції, вона перебуваючи в іншій кімнаті, передала викрадений телефон своїй сестрі ОСОБА_6, для того, щоб вона передала його ОСОБА_4 В присутності її матері та працівників міліції сестра передала викрадений телефон в руки ОСОБА_7

Просить звільнити її від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям.

Законний представник підсудної ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його дочка ОСОБА_1 вперше вчинила такий злочин, зобовязується більше приділяти уваги дочці.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 01 вересня 2010 року вона побачила, що зник її телефон Самсунг Е-250. В ніч із 31 серпня 2010 року на 01 вересня 2010 року вона перебувала сама вдома, вхідні двері залишила відкритими, оскільки домовилася із ОСОБА_1, щоб ранком 01 вересня 2010 року вона її розбудила. Проснувшись о 07 год. ОСОБА_4 побачила, що пропав телефон, вона пішла до ОСОБА_1 та сказала, що у неї пропав телефон і зарядний пристрій, та попросила її, щоб вона зателефонувала на її номер. 02 вересня 2010 року коли вона зайшла до ОСОБА_1 додому, то побачила зарядний пристрій до свого телефону, і сказала їй, щоб вона повернула викрадений телефон, ОСОБА_1 відповіла, що телефону у неї нема.

Підсудна ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки їй відшкодувала повністю, претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 не має.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є сестрою потерпілої ОСОБА_4, 02 вересня 2010 року дізналася від потерпілої, що у неї вкрали телефон, що цей телефон викрала ОСОБА_1 вона також дізналася від потерпілої ОСОБА_4 по телефону, оскільки перебувала в м. Тернопіль на навчанні.

06 вересня 2010 року, коли приїхала додому із навчання написала заяву, щоб притягнути до відповідальності ОСОБА_1, яка викрала у її сестри ОСОБА_4 мобільний телефон.

Крім повного визнання підсудною своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, її вина підтверджується матеріалами справи, а саме:

- заявою ОСОБА_5 від 06 вересня 2010 року, в якій вона просить притягнути до відповідальності неповнолітню ОСОБА_1, яка викрала у її сестри ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Самсунг Е-250», а. с. 6;

- протоколом добровільної видачі ОСОБА_1 мобільного телефону марки «Самсунг Е-250» від 06 вересня 2010 року, а. с. 8;

- висновком товарознавчої експертизи № 6-681/10 від 24 вересня 2010 року, з якого вбачається, що залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг Е-250» станом на 01 вересня 2010 року, з урахуванням ступеня зносу може становити 385 грн., без врахування вартості зарядного пристрою та оригінальної гарнітури користувача, а. с. 46-49.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 не встановлено.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_1 слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, те, що вона є неповнолітньою.

Підсудна ОСОБА_1 просить звільнити її від кримінальної діяльності у звязку із дійовим каяттям.

Захисник просить звільнити ОСОБА_1 від кримінальної діяльності в звязку з дійовим каяттям.

Прокурор не заперечує щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям.

Приймаючи до уваги вказані обставини, враховуючи заяву захисника про звільнення підсудної ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям, прохання підсудної ОСОБА_1 про звільнення її від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям, думку прокурора, який не заперечує щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям, враховуючи особу ОСОБА_1, її неповнолітній вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала завдані збитки, суд приходить до переконання, що підсудну ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, а справу провадженням закрити, оскільки відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із дійовим каяттям (ст. 45 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковим.

Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7-1, ст. 7-2 КПК України, ст. 45 КК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України провадженням закрити.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Самсунг Е-250» , флеш-картка, які передані на зберігання ОСОБА_4 залишити в її розпорядженні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 підписку про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя: підпис.

З оригіналом: вірно.