Гайсинський районний суд Вінницької області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кравця В.І.

за участю секретарів Пархоменко О.О., Новікової І.М., Нечкалюк М.А.,

прокурора Джежик Р.А.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсин кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, інваліда 2 групи, не судимого, в скоєні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

встановив:

14 червня 2010 року приблизно о 12 год.30 хв. в с. Куна на присадибній ділянці по вул.. Північній,22 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, виникла суперечка із-за того, що ОСОБА_3 прийшла на город ОСОБА_2 і зібрала цибулю. Під суперечки ОСОБА_2 умисно наніс удари деревяною палицею по ногах ОСОБА_3, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньо-нижньої третини лівої гомілки, які в відносяться до середньої тяжкості за тривалістю розладу здоровя.

В судовому засіданні підсудний вини в предявленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України, не визнав, пояснив , що 14.06.2010 року біля 11.00 год. прийшла сусідка ОСОБА_4 і повідомила , що ОСОБА_3 ходить у нього по городі. Він взяв деревяну палицю і пішов до ОСОБА_3, став її сварити , забрав у неї зібрану у нього на городі цибулю та наніс їй палицею по два несильних удари по сідницях і ногах. Після цього ОСОБА_3 пішла в кінець городу більш як пятдесят метрів. Заперечував можливість заподіяння ОСОБА_3 перелому ноги від удару палицею, вважав що з такими тілесними ушкодженнями остання не могла б піти з городу, припускав, що перелом міг утворитись від падіння.

Незважаючи на заперечення вини, винуватість підсудного у інкримінованому злочині доводиться сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Представник потерпілої ОСОБА_5 пояснила ,що 14.06.2010 року в денний час вона знайшла матір ОСОБА_3 з переламаною ногою біля дороги поряд з земельною ділянкою ОСОБА_2, зі слів матері знає , що її побив ОСОБА_2. Через погіршення стану здоров»я мати не змогла дати покази слідчому.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 14.06.2010 року із свого подвір»я побачила, що ОСОБА_3 стоїть на городі ОСОБА_2 з цибулею в руках. Про це вона повідомила ОСОБА_2. Коли виходила із двору ОСОБА_2 , то бачила , що ОСОБА_3 знаходиться на присадибній ділянці ОСОБА_2 біля заростів дерев за 10-20 метрів від дороги.

Свідок ОСОБА_6 пояснила , що 14.06.2010 року в обід вона йшла з роботи і побачила , що ОСОБА_3 сидить під вишнею біля дороги , на нозі у неї була кров; ОСОБА_3 повідомила, що її побили і забрали у неї сумку.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 14.06.2010 року надавав медичну допомогу ОСОБА_3.На час його прибуття ОСОБА_3 знаходилась у непритомному стані, лежала в неприродній позі на краю дороги між земельними ділянками ОСОБА_2 та потерпілої, у неї був відкритий перелом кісток ноги із зміщенням відломків, на іншій нозі були синці, сліди крові були на обх ногах , сідницях та землі, де вона лежала. Слідів пересування ОСОБА_3 на землі не було видно, а з такими ушкодженнями вона не могла йти.

Свідок ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили суду , що ОСОБА_3 неодноразово ходила по чужих городах та збирала врожай .

За актом судово- медичного огляду №238 від 17.06.2010 року та висновком судово-медичної експертизи №258 від 30.07.2010 року у ОСОБА_3 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців обох гомілок, в ділянці лівого плеча та лівої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без розладу здоровя , забійних ран у ділянці обох гомілок , які відносяться до легких тілесних ушкоджень з розладом здоров»я, відкритого уламкового перелому середньо-нижньої третини лівої гомілки, які відносяться до середньої тяжкості за тривалістю розладу здоровя; тілесні ушкодження могли виникнути 14.06.2007 року від дії тупих предметів .

За записами медичної карти: зі слів хворої її побив сусід; локально в середній третині правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні рана , в середній третині по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки рвана рана , множинні синці, там же рухливість уламків кісток (а.с.19-20,67,68)

Показаннями експерта ОСОБА_15 встановлено, що ОСОБА_3 з отриманими тілесними ушкодженнями могла пересуватись тільки на колінах або ж повзком, отримання виявлених у неї тілесних ушкоджень при падінні з висоти тіла є малоймовірним.

За протоколом огляду місця події злочину від 14.06.2010 року встановлено, що ОСОБА_3 з пошкодженою ногою знаходилась на узбіччі дороги напроти присадибної ділянки по вул. Північній,22 в с. Куна , що належить ОСОБА_2, на цьому місці виявлені сліди речовини бурого кольору (а.с.5-10).

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Суд не бере до уваги заперечення підсудного щодо відсутності вини у інкримінованому злочині та посилання на можливе заподіяння потерпілою тілесних ушкоджень при падінні. Такі доводи підсудного є позицією правомірного захисту власних інтересів, проте вони спростовуються сукупністю проаналізованих доказів, зокрема, локалізація та характер виявлених у потерпілої ОСОБА_3 тілесних ушкоджень , свідчать , що вони заподіяні в результаті дії тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею, яким могла бути деревяна палиця. Покази підсудного в ході відтворення обставин події злочину про те , що він наносив удари ОСОБА_3 за 78 м від місця де її знайшли не заслуговують на увагу і спростовуються показами свідка ОСОБА_4 , яка бачила як ОСОБА_3 йшла з городу за 10-20 м від дороги, показами свідка ОСОБА_7 про те, що сліди крові від відкритого перелому ноги були тільки на місці виявлення потерпілої.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує відсутність судимості, позитивну характеристику, суспільну небезпечність скоєного злочину який є середньої тяжкості, наявність помякшуючої обставини - важкого захворювання та повязаної з ним інвалідності другої групи, відсутність обставин обтяжуючих відповідальність і вважає достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вимоги позову ОСОБА_3 до підсудного про відшкодування матеріальної і моральної шкоди необхідно залишити без розгляду . ОСОБА_3 померла 08.11.2010 року , тому право вимоги на відшкодування заподіяної злочином шкоди переходить до правонаступника , що виключає розгляд позову в порядку кримінального судочинства до прийняття правонаступником спадщини.

Вимоги про стягнення судових витрат на оплату праці адвоката в сумі 1500 грн. не підлягають задоволенню так як відшкодування таки судових витрат не передбачені ст.91,93 КК України.

Керуючись ст.323,324, КПК України, суд

присудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України ухвалити про звільнення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців.

Запобіжний захід щодо засудженого до вступу вироку в законну силу залишити без змін- підписку про невиїзд.

Позов ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Речовий доказ : палицю повернути ОСОБА_2.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.

Суддя: