ВИРОК

Іменем України

31 січня 2011 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника І.М.,

при секретарі Барановій О.М.,

за участю прокурора Гантімурової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 18.10.2000 року Вінницьким районним судом за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 року) до позбавлення волі строком на 1 рік з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 46-1 КК України - відстрочка виконання вироку на 1 рік зі сплатою штрафу в розмірі 680 грн.;

- 06.05.2004 року Вінницьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців; 19.02.2005 року на підставі постанови Піщанського районного суду від 11.02.2005 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 4 дні;

- 04.08.2005 року Вінницьким районним судом за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 307, 395, 70, 72, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; 19.05.2009 року на підставі постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 26.03.2009 року звільнений умовно-достроково, з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 22 дні,

у вчиненні злочину, що передбачений ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2010 року, приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов до будинку своєї матері ОСОБА_2 який знаходиться за адресою: смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вул. Стадіонна, 25а, де він проживав, звідки вчинив крадіжку грошей в сумі 500 грн., які належать ОСОБА_2, та які знаходилися в шафі однієї з кімнат. Після цього ОСОБА_1, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_2 зайшов до підсобного приміщення, яке знаходиться біля вказаного будинку, звідки вчинив крадіжку двох мішків комбікорму загальною вагою 100 кілограмів, вартістю 2 грн. за 1 кілограм на суму 200 грн. Всього викрав майна на загальну суму 700 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_2 відповідної матеріальної шкоди.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 17 листопада 2010 року в будинку своєї матері з шафи викрав 500 грн., а в підсобному приміщенні 2 мішки комбікорму. Гроші віддав своїй співмешканці, яка витратила їх на потреби сімї.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що підсудний є її сином, проте поводить себе негідно, в сімї на ґрунті його пияцтва постійно виникають сварки, бє її, виганяє з дому. 17 листопада 2010 року вона пішла на роботу, а повернувшись виявила, що в сараї не стало 2 мішки комбікорму, а також викрадено 500 грн., які вона зберігала в хаті, в шафі між постільною білизною. В сина був свій ключ від будинку, а тому відразу подумала на нього.

Вважає, що без реального позбавлення волі його виправлення є неможливим.

Крім ретельно перевіреного повного визнання вини самим підсудним, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими матеріалами справи:

- заявою ОСОБА_2 про викрадення в неї грошових коштів і комбікорму (а.с. 5);

- явкою ОСОБА_1 з повинною (а.с. 11);

- довідкою про вартість 1 кг комбікорму (а.с. 14);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події, в ході якого ОСОБА_1 розповів і показав, як саме він вчинив крадіжку (а.с. 60-64).

На підставі ст. 299 КПК України, за клопотанням ОСОБА_1 суд визнав недоцільним виклик і допит в судовому засіданні свідків по справі, а обмежив судове слідство допитом підсудного, потерпілої та дослідженням матеріалів справи.

Дослідивши і оцінивши докази у справі в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до однозначного висновку про правильність кваліфікації дій підсудного за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, які обтяжують покарання, по справі не встановлено.

Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Врахувавши зазначені обставини, а також те, що потерпіла будучи матірю підсудного, наполягає на його ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів буде лише покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки підсудний неодноразово судимий, в тому числі за злочини, вчинені в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а потерпіла по справі є його матірю, з якою він проживає, суд приходить до висновку, що з метою запобігання вчинення ним інших злочинів, а також забезпечення виконання вироку, запобіжний захід щодо нього слід змінити на утримання під вартою в залі суду.

Цивільний позов потерпілої про стягнення 600 грн. на відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення на підставі ст. 1166 ЦК України, оскільки його підстава і розмір підтверджені матеріалами справи і визнані підсудним.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід щодо підсудного до набрання вироком законної сили замінити на утримання під вартою та взяти його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 600 (шістсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.

Речовий доказ по справі мішок з комбікормом, який переданий потерпілій ОСОБА_2 залишити в останньої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подання апеляції протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення, а підсудним, який перебуває під вартою з моменту одержання копії вироку.

Суддя: