АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 лютого 2016 м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000039 за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жителя АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, неодруженої, інваліда 3-ї групи, раніше не судимої, на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2015 року,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000039 ОСОБА_5 замінено покарання у вигляді штрафу за вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 14 жовтня 2014 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року, у розмірі 850 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.
Дане рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджена ОСОБА_5 не сплатила штраф у розмірі 850 грн., який судом був розстрочений на 5 місяців, не являється інвалідом 1 або 2 групи та не досягла пенсійного віку.
14 жовтня 2014 року вироком Садгірського районного суду ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі __________________________________________________________________
Провадження №11-кп/794/366/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ст. 537 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_1
ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік та накладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
9 грудня 2014 року ухвалою апеляційного суду Чернівецької області вказаний вирок змінено, дії ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. В іншій частині вирок районного суду залишено без змін.
30 грудня 2014 року засуджена ОСОБА_5 звернулася з заявою (Т. 2, а.с. 94) до Садгірського районного суду м. Чернівців з проханням скасувати призначене покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., у зв`язку з неспроможністю його сплатити.
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 23 січня 2015 року (Т.2, а.с. 108) покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. розстрочене на 5 місяців рівними виплатами по 170 грн. з лютого 2015 року по червень 2015 року. У даному судовому засідання засуджена ОСОБА_5 частково змінила свої вимоги та вказала, що у разі неможливості скасування штрафу просить розстрочити його виплату на 6 місяців.
У зв`язку з несплатою призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2015 року його замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.
На вказану ухвалу суду засуджена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на її незаконність, просить поновити строк на апеляційне оскарження даної ухвали та скасувати її. Свої доводи обґрунтовує тим, що своєчасно не була проінформована про час і місце розгляду справи районним судом, являється особою пенсійного віку та інвалідом 3-ї групи з протипоказаннями щодо важкої фізичної праці.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав доводи апеляції ОСОБА_5 та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог та просив залишити ухвалу районного суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити повністю.
Згідно ч. 4 ст. 404 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Захисник та прокурор вважають, що розгляд може бути продовжено без апелянта.
Колегія суддів вважає, що судовий розгляд може бути продовжено без ОСОБА_5 , оскільки вона належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду і не повідомила суд про поважні причини свого неприбуття.
Оскаржувана ухвала винесена районним судом 11 серпня 2015 року (Т. 2, а.с. 146). Повідомлення про час і місце судового розгляду засуджена ОСОБА_5 отримала лише 25 серпня 2015 року (Т.2, а.с. 148-149). Про існування рішення суду ОСОБА_5 стало відомо від кримінально-виконавчої інспекції. Копію рішення суду від 11.08.2015 року вона отримала 22.09.2015 року за її заявою від 18.09.2015 року, отже строк на апеляційне оскарження засудженою пропущено з поважних причини, тому він підлягає поновленню.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно ч. 5 ст. 53 КК України У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт.
Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України за клопотанням або поданням прокурора, засудженого або його захисника, органу виконання покарання суд, який ухвалив вирок має право замінити покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України.
Як встановлено колегією суддів жодного клопотання про заміну покарання у виді штрафу ОСОБА_5 на громадські роботи не надходило до суду. У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, якіби це підтверджували. Крім того, неможливість сплати штрафу, яка обумовлена об`єктивними умовами життя засудженого, необхідно відрізняти від ухилення ним від сплати штрафу, коли засуджений має таку можливість, але вперто намагається уникнути виконання призначеного покарання (приховує свої доходи та майно від примусового стягнення). В матеріалах провадження відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_5 має будь-які інші доходи крім державної соціальної допомоги по інвалідності 3-ї групи (т. 2 а.п. 95), та має майно, на яке можна накласти стягнення. Також, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК (Т.1 а.с. 116) ОСОБА_5 протипоказана важка фізична праця та рекомендовано легкий труд без тривалих стато-динамічних навантажень. Тому покарання у виді громадських робіт засуджена ОСОБА_5 не спроможна виконати. Колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду в цій частині не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що під час встановлення розстрочки ОСОБА_5 для сплати штрафу, місцевий суд міг врахувати клопотання та майновий стан засудженої і розстрочити суму штрафу на максимальний строк, передбачений законом. Також, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 53 КК України місцевий суд не мав права замінювати покарання у виді штрафу, оскільки законом прямо встановлена умова такої заміни відсутність підстав для розстрочки. Колегія суддів вважає, що місцевий суд неправильно застосував у цій частині закон України про кримінальну відповідальність.
Винесення ухвали про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи за власної ініціативи судом є порушенням ст.ст. 537, 539 КПК України. Колегія суддів вважає, що місцевий суд істотно порушив кримінальний процесуальний закон, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
П. 29.14 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних та кримінальних справ (далі інструкція), затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17 грудня 2013 року, встановлює, що у разі призначення особі покарання (основного чи додаткового) у виді сплати штрафу, засудженому надсилається лист із роз`ясненням обов`язку сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і необхідності повідомити про це суд шляхом надання документа про сплату штрафу. Якщо в установлений строк штраф не сплачено, то протягом трьох діб із дня закінчення строку для добровільної сплати штрафу видається виконавчий лист, який надсилається до органу державної податкової служби за місцезнаходженням майна засудженого, про примусове стягнення штрафу для подальшого пред`явлення виконавчого листа до органу державної виконавчої служби. Крім того, відповідальний працівник апарату суду повідомляє про це головуючого у справі суддю для вжиття заходів, передбачених законом. Повернутий до суду виконавчий лист з постановою про неможливість виконання (стягнення штрафу) повторно звертається судом до виконання з роз`ясненням засудженому права щодо зняття судимості.
Зазначені у даній інструкції дії районним судом не вчинені, що і призвело до невиконання призначеного ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком мають жінки після досягнення ними такого віку - 58 років для тих, які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.
Згідно з матеріалами кримінального провадження (Т.1 а.с. 179; Т.2, а.с.162) ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже право на пенсію за віком вона набуде 14 травня 2017 року і з цього моменту вважатиметься особою пенсійного віку. Тому апеляційні доводи в цій частині колегія суддів вважає безпідставними та неспроможними.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування ухвали районного суду у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотним порушенням кримінального процесуального закону; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст. 53 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 413. 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2015 року.
Апеляцію засудженої ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 серпня 2015 року, якою ОСОБА_5 замінено покарання у виді штрафу за вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 14 жовтня 2014 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року, у розмірі 850 грн. на покарання у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин - скасувати.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1