У Х В А Л А

1 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2015 року слідчий суддя відмовив ОСОБА_1 у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого та прокурора м. Вінниці в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), яка полягала у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 27 липня 2015 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді від 22 липня 2015 року закрив і повернув їй апеляційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2015 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 КПК відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на зазначену ухвалу апеляційного суду, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачалося, що підстав для задоволення скарги немає.

У заяві ОСОБА_1 порушується питання про перегляд зазначеної ухвали суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, у зв'язку з неоднаковим застосуванням однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, в якій просить ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2015 року і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Однак, заява ОСОБА_1 не узгоджується з положеннями глави 33 КПК України у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року.

Так, усупереч вимогам статті 448 КПК заява не містить належного обґрунтування вищевказаної підстави для перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Зі змісту заяви убачається, що ОСОБА_1 стверджує про неоднакове, на її думку, застосування судом касаційної інстанції норм Кримінального процесуального кодексу України, які регламентують порядок і строки апеляційного оскарження ухвал слідчого судді. Проте вказівки на конкретну норму або норми зазначеного Кодексу, які, на думку заявниці, неоднаково застосовані, заява не містить.

Крім того, статтею 449 КПК встановлено вимоги щодо долучених до заяви документів, зокрема, до заяви про перегляд судового рішення в порядку глави 33 КПК України додаються також копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК.

Однак, усупереч положенням статті 449 КПК ОСОБА_1 не долучила до заяви належні копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, оскільки у доданій до заяви копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2015 року про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, на яку вона посилається як на підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України, не міститься висновку про правильність або неправильність застосування тієї чи іншої норми права.

Крім того, у доданій до заяви копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 вересня 2015 року про задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 6 квітня 2015 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді від 25 березня 2015 року про арешт майна та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції відсутній правовий висновок щодо застосування тієї норми права, яка застосована неоднаково.

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до пункту 2 частини першої статті 445 КПК, заявницею не надано.

Також, у заяві ОСОБА_1, посилаючись як на підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України на пункт 2 частини першої статті 445 КПК, стверджує також і про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, хоча перегляд за наявності такої підстави передбачений іншим пунктом указаної статті. До того ж жодного обґрунтування зазначеної підстави та вказівки на норму матеріального закону, яка неоднаково застосована, у заяві немає та до заяви не долучено різних за змістом судових рішень з цих підстав, хоча на порушення такої норми вона посилається у заяві.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК України встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

про недоліки заяви повідомити ОСОБА_1 та надати їй строк для їх усунення до 1 листопада 2015 року.

Роз'яснити, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2