печерський районний суд міста києва
справа № 757/2071/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2013 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: Кирилюк І.В.,
при секретарях:Бєлоус В.В., Гурніку А.І.,
за участю:
особи, яка подала скаргу:ОСОБА_4,
прокурора:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4) звернувся до суду із скаргою на постанову прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. (далі - прокурор) від 11.01.2013 року про закриття кримінального провадження № 0000030, в якій просить скасувати зазначену постанову від 11.01.2013 року та повернути справу для дослідження службового злочину судді ОСОБА_5 структурі повноважній здійснювати розслідування, відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що за зробленим ним повідомленням про злочин було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030, проте, 11.01.2013 року ще не розпочате кримінальне провадження незаконно було закрите прокурором прокуратури Печерського району м. Києва юристом 2 класу Льошенком Я.В. Вказана постанова про закриття кримінального провадження від 11.01.2013 року є незаконною, формальною, оскільки прийнята не уповноваженою особою з порушенням правил підслідності, без витребовування матеріалів судової справи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2013 року відкрито кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, за рішенням слідчого судді здійснювалось фіксування кримінального провадження технічними засобами.

10.04.2013 року в судове засідання з'явився ОСОБА_4 Прокурор 10.04.2013 року в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим продовжити розгляд скарги за відсутності прокурора.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 05.04.2013 року щодо задоволення скарги заперечував та надав для огляду суду матеріали кримінального провадження № 0000030.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора, перевіривши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

04.01.2013 року за повідомленням ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 щодо постановлення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 неправосудного рішення, приховування злочину та службового підроблення, за ч. 1 ст. 375 КК України, ч. 1 ст. 396 КК України, ч. 2 ст. 256 КК України.

Так, в заяві про злочин ОСОБА_4 зазначив, що суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у тексті протизаконної постанови викривляв тлумачення заяв ОСОБА_4 про службові злочини Генеральної прокуратури України та покривав протизаконні дії прокуратур.

11.01.2013 року прокурором прокуратури Печерського району м. Києва юристом 2 класу Льошенком Я.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 04.01.2013 року закрито у зв'язку із відсутністю в діях судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, та відсутністю подій кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 396 КК України, ч. 2 ст. 256 КК України, ч. 2 ст. 367 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, ст. 375 КК України передбачає відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Аналізуючи положення ст. 375 КК України слідчий суддя зазначає, що діяння за цією нормою кваліфікується лише у разі винесення суддею (суддями) такого процесуального рішення, неправосудність якого очевидна та усвідомлюється винною особою.

Проте, неправосудність постанови судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у справі № 4-3567/12 за скаргою ОСОБА_4 на протиправні дії Генерального прокурора України та зобов'язання вчинити певні дії не є очевидною, оскільки суддя діяв добросовісно за своїм внутрішнім переконанням, неправосудність зазначеного рішення не встановлена.

Таким чином, прокурором прокуратури Печерського району м. Києва юристом 2 класу Льошенком Я.В. правомірно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 375 КК України за відсутністю в діях судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Стаття 396 КК України передбачає відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину. При цьому, об'єктивна сторона злочину полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Таке приховування передбачає приховування злочинця, слідів злочину, засобів та знарядь вчинення злочину, факту придбання або збуту майна, здобутого в результаті його вчинення, легалізації (відмивання) грошових коштів та іншого майна, здобутих злочинним шляхом. Способами приховування можуть, зокрема, бути: надання злочинцю сховища, транспортних засобів, знищення слідів злочину, перенесення знарядь злочину в інше місце, зміна зовнішнього вигляду злочинця, забезпечення злочинця підробленими документами. Якщо спосіб приховування сам по собі є злочинним, він потребує самостійної кримінально-правової оцінки.

Стаття 256 КК України передбачає відповідальність за заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності шляхом надання приміщень, сховищ, транспортних засобів, інформації, документів, технічних пристроїв, грошей, цінних паперів, а також заздалегідь не обіцяне здійснення інших дій по створенню умов, які сприяють їх злочинній діяльності. За своєю сутністю це посягання являє собою сприяння діяльності вже існуючої злочинної організації, а за юридичною конструкцією - причетність до передбаченого ст. 255 злочину, яка виділена в спеціальній статті Особливої частини КК.

Стаття 367 КК України передбачає відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Стаття 366 КК України передбачає відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Аналізуючи наведенні положення КК України, слідчий суддя зазначає, що дії судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 з розгляду справи № 4-3567/12 жодним чином не пов'язані з незабезпеченням своєчасного виявлення, припинення та розкриття тяжкого чи особливо тяжкого злочину чи сприянням членам злочинної організації, або сприянням злочинній діяльності.

Крім того, відповідно до Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, до складу яких входять професійні судді, які при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором прокуратури Печерського району м. Києва юристом 2 класу Льошенком Я.В. рішення про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 396 КК України, ч. 2 ст. 256 КК України, ч. 2 ст. 367 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України у зв'язку із відсутністю подій кримінальних правопорушень є правомірним.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що обов'язок щодо проведення слідчих дій після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань чинним законодавством не передбачений. Так, відповідно до ст. 40 та ч. 2 ст. 93 КПК України не визначено чіткого обов'язку сторони обвинувачення (органу досудового розслідування, слідчого) стосовно відібрання пояснень в конкретно визначених осіб при здійснені досудового розслідування.

Також, слідчий суддя вважає, що необхідності у відібранні пояснень у ОСОБА_4 немає, оскільки все обґрунтування зазначено у заяві про злочин, крім того, прокурором перевірено постанову судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 12.09.2012 року, у зв'язку із чим немає необхідності у відібранні пояснень безпосередньо у судді.

Таким чином, прокурор прокуратури Печерського району м. Києва юрист 2 класу Льошенко Я.В. діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_4, що слідчий зобов'язаний був передати кримінальне провадження по підслідності, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про судоустрій і статус суддів, суддя може бути повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором України чи його Заступником, не приймаються слідчим суддею до уваги, оскільки прокурор прокуратури Печерського району м. Києва юрист 2 класу Льошенко Я.В. своєю постановою закрив кримінальне провадження, а чинне законодавство не містить спеціальних вимог до особи, яка має право закрити кримінальне провадження відносно судді.

Отже, постанова прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 04.01.2013 року, є мотивованою та її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, відтак, правові підстави для скасування постанови прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. про закриття провадження від 11.01.2013 року, відсутні.

За таких обставин, скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора прокуратури Печерського району м. Києва юриста 2 класу Льошенка Я.В. про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва у визначеному чинним законодавством порядку.

Слідчий суддя І.В.Кирилюк