Справа № 700/3552/15-к
Провадження № 1/700/24/15 1-112/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2010 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Борисенка П.І.

при секретарі Сіденко Н.П.

з участю прокурора Гнатюк М.А.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, не судимого, звинуваченого за ч.1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 22.02.2010 року біля 10 годин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, перебуваючи в будинку ОСОБА_3 в с. Почапинці Лисянського району, на грунті особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки та зясування особистих стосунків з ОСОБА_4 внаслідок своєї злочинної недбалості, не передбачаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого від своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс гр. ОСОБА_4 два удари рукою в обличчя, потім вдарив рукою в ліве плече.

Коли ОСОБА_4 намагався нанести удар у відповідь підсудний потягнув його за руку від чого ОСОБА_4 впав на підлогу, при цьому підсудний не втримав рівновагу та впав на ОСОБА_4, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми грудної клітки, з забоєм правої легені, крововиливом в праву плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя та спричинили смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину в предявленому йому звинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно вчинив злочин в якому його звинувачують при обставинах із наслідками вказаними в звинуваченні.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина в предявленому йому звинуваченні в судовому засіданні доведена:

-Показами свідка ОСОБА_5 про те, що 22.02.2010 року біля 10 годин він разом з ОСОБА_2 будучи напідпитку, прийшли до будинку ОСОБА_3 в с. Почапинці Лисянського району, поскільки раніше вона просила порубати їй дрова. Підсудний зайшов в будинок, а він залищився у веранді. Через декілька хвилин він почув сварку між підсудним та ОСОБА_4 і відчинивши двері він заглянув в будинок. ОСОБА_4 лежав на ліжку і підсудний вдарив його кулаком в ліве плече та потягнув за руку від чого ОСОБА_4 впав на підлогу. Після цього підсудний вдарив ОСОБА_4 ногою в живіт і не втримавши рівновагу впав на нього всім тілом від чого ОСОБА_4 крикнув від болю і схопився руками за грудну клітку. Він виштовхав підсудного з будинку, а ОСОБА_4 залишився лежати на підлозі. Коли ОСОБА_4 лежав на ліжку то на його обличчі він бачив кров.

-Показами свідка ОСОБА_6 про те, що 22.02.2010 року увечері до нього прийшла ОСОБА_3 яка співмешкала з його братом ОСОБА_4 і повідомила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 побили брата. Коли він прийшов в будинок то брат лежав на полу на запитання, що сталось він не відповів.

-Показами свідка ОСОБА_7 про те, що 23.02.2010 року йому зателефонувала секретар Почапинської сільської ради і сказала, що з ним хоче поспілкуватись ОСОБА_6, як потім вияснилось брат потерпілого.

ОСОБА_6 та ОСОБА_3 повідомили, що побили ОСОБА_4 хто бив вони не пояснили, але сказали що приходили ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

-Даними протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього в якому зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину. (а.с.-7-18).

-Із висновку експерта вбачається , що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми грудної клітки з забоєм правої легені які відносяться до категорії тяжких. Не виключається можливість що травма грудної клітки могла виникнути при падінні сторонньої особи з висоти зросту власного тіла на грудну клітку потерпілого, коли останній знаходився лежачи на підлозі. ( а.с. -80-81).

Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що предявлене підсудному звинувачення доведено зібраними по справі доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство вчинене через необережність.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, що помякшують покарання підсудному суд враховує повне визнання вини, щиросердне каяття і те, що в процесі розгляду справи підсудний частково відшкодував потерпілій витрати на поховання, і вона просить підсудного суворо не карати.

В якості обставин, що обтяжують покарання підсудному суд враховує, що злочин він вчинив перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому обравши підсудному покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе звільнити підсудного від відбування покарання з випробовуванням, керуючись ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та обрати йому покарання чотири роки обмеження волі.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Іспитовий строк суд встановлює тривалістю в два роки.

Керуючись ст. 76 КК України суд зобовязує засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком чинності залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий - ОСОБА_8