Справа № 1-122/10р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В., Редько А.О.

з участю прокурора Кузюра А.І., Шкільнюк О.М.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимості,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 14 серпня 2005 року, близько 11 години, перебуваючи у власному будинку, розташованому в с.Червоне, Коропського району, Чернігівської області, вул. Молодіжна, 15, на ґрунті особистих неприязних відносин, навмисно, двічі вдарив кулаком руки по обличчю і декілька вдарів ногами по тулубу ОСОБА_1, в результаті чого, останній були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин потиличної ділянки, забійних ран та синця обличчя, перелому кісток спинки носу, синців шиї, правої вушної раковини, ЗТГ у вигляді синця та саден лівої половини грудної клітки, перелому 9-го ребра зліва, які згідно висновку експерта № 388/07 від 11 травня 2010 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя на строк понад три тижні.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою в заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень визнав повністю, щиросердно розкаявся в скоєному, дав детальні свідчення про обставини скоєного діяння. Щодо розшуку його органами досудового слідства у період з 06.07.2010 року по 20.10.2010 року пояснити нічого не зміг, так як у вказаний період часу його ніхто до слідчого не викликав, він не від кого не переховувався. До липня 2010 року був на заробітках. Починаючи з липня 2010 року і до закінчення слідства по справі жив удома в с. Червоне.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 детально розповіла про обставини отримання тілесних ушкоджень. Бажає, щоб підсудний поніс покарання, на яке заслуговує.

Під час розгляду справи по суті було встановлено неповноту та неправильність досудового слідства, які не можна усунути в судовому засіданні.

Заслухавши прокурора, який вважає, що всі слідчі та процесуальні дії під час досудового слідства вчинені у відповідності з законодавством, потерпілу, яка вирішення даного питання залишила на розсуд суду, підсудного, який вважає за необхідне повернути справу на додаткове розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Вказана кримінальна справа була порушена 24.10.2005 року відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (т. 1 а.с. 1). Наступного дня ОСОБА_2 пред»явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (т. 1 а.с. 66).

Вироком Коропського районного суду від 29.11.2005 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (т. 1 а.с. 97).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.02.2006 року даний вирок скасовано, а справу направлено прокурору для організації додаткового розслідування через покладення в основу обвинувачення неналежних доказів, а також, участь у розслідуванні справи кількох слідчих без створення слідчої групи (т. 1 а.с. 109-110).

31.03.2006 року справу до свого провадження прийняв слідчий Максименко С.В. (т. 1 а.с. 112). 06.04.2006 року слідчий призначив по справі експертизу (т. 1 а.с. 121). Але, не зважаючи на наявність не скасованої постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та постанови про притягнення останнього в якості обвинуваченого, ознайомив його з постановою про призначення експертизи лише 06.06.2006 року, чим порушив вимоги ст. 197 КПК України, і в цей же день зупинив провадження у справі на підставі п. 3 ст. 206 КПК України «не встановлено особу, яка вчинила злочин», хоч у самій постанові про зупинення слідства вказував, що злочин вчинено ОСОБА_3 В подальшому, 19.06.2006 року, було закрито кримінальну справу в частині скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_2 пред»явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (т. 1 а.с. 138), справу з обвинувальним висновком направлено до суду.

Постановою Менського районного суду від 12.09.2006 року справу направлено прокурору для організації додаткового розслідування (т. 1 а.с. 175-176).

01.12.2006 року кримінальну справу відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (т. 1 а.с. 191-192).

05.03.2007 року прокуратура Чернігівської області скасувала постанову про закриття справи та визначила строк проведення досудового слідства по справі в один місяць з дня прийняття справи до провадження (т. 2 а.с. 1-2).

14.05.2007 року справу до провадження прийняв в.о. слідчого Зощенко В.В. Не зважаючи на наявність не скасованої постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та постанови про притягнення останнього в якості обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, слідчий 17.05.2007 року допитав останнього про фактичні обставини даної справи в якості свідка, порушивши право обвинуваченого на захист (т. 2 а.с. 13). 22 травня 2007 року винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (т. 2 а.с. 4), хоч у самій постанові вказано особу, яка скоїла злочин. У цій же постанові зазначено, що потерпілій завдано тяжких тілесних ушкоджень.

10.08.2007 року, за відсутності постанови про створення слідчої групи, досудове слідство відновлено і справу прийнято до провадження слідчим Шеремет Ю.В. (т. 2 а.с. 5). В цей же день слідчий призначив по справі судову експертизу (т. 2 а.с. 26), в порушення ст. 197 КПК України не ознайомив з відповідною постановою обвинуваченого ОСОБА_2 та зупинив провадження у справі на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

06.07.2010 року справу прийняв до провадження слідчий Зощенко В.В., в цей же день порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України (т. 2 а.с. 8), та виніс постанову про притягнення останнього в якості обвинуваченого по ст. 122 ч. 1 КК України. 20.10.2010 року дане обвинувачення було пред»явлено ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 19, 69).

Таким чином, під час провадження досудового слідства було порушено цілий ряд норм кримінально-процесуального Закону: порушено права обвинуваченого на захист та його права при призначенні судових експертиз; при наявності у органів досудового слідства інформації про особу, яка скоїла злочин, провадження у справі неодноразово безпідставно зупинялося; розслідування справи тривало близько п»яти років без жодного продовження строків слідства.

Крім того, допущено неповноту та неправильність досудового слідства які не можуть бути усунуті під час судового розгляду. Так, органами досудового слідства не було виконано вимог ухвали апеляційного суду, якою справа поверталася на додаткове розслідування: щодо участі в провадженні слідства різних слідчих при відсутності постанови про створення слідчої групи; та щодо допустимості доказів, покладених в основу обвинувачення. Так, в обвинувальному висновку (т. 2 а.с. 87-92) слідчий посилається на докази, зібрані до порушення кримінальної справи. Також, органами досудового слідства не прийнято жодного процесуального рішення, з передбачених ст. 212 КПК України по кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, по якій йому пред»явлено обвинувачення, та по кримінальній справі, порушеній 06.07.2010 року (т. 2 а.с. 8) справа порушена за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувачення пред»явлено за ч. 1 ст. 122 КК України, а процесуальне рішення щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України не прийнято.

На підставі викладеного, керуючись ст. 281 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України направити прокурору Коропського району для організації проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 залишити без змін - підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський районний суд.

Суддя: Грушко О. П.