гСправа № 187/1220/15-к Провадження №1-кп/0187/204/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року смт. Петриківка
Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Петриківського району. Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, одруженого, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресую: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального
правопорушенні передбаченого по ст. 286 ч.1 КК України
В С Т А НО В И В
02.05.2015 приблизно о 01 годині 00 хвилин водій ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ-2101» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , знаходився на площадці перед продуктовим магазином, розташованим за адресую: АДРЕСА_3 .
Водій ОСОБА_7 , перед здійсненням зміни напрямку руху керованого ним автомобіля, не переконавшись, що виконуваний ним маневр буде безпечним і, він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, почав рух автомобіля заднім ходом, де в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого:
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив контактування бічною лівою передньою частиною автомобіля ВАЗ-2101 з пішоходом ОСОБА_4 , який знаходився позаду автомобіля на вищевказаній площадці.
Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, де вказано:
п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що знаходиться, відповідно до матеріалів висновку судової автотехнічної експертизи від 19.06.2015, № 44/27-34 в причинному зв`язку із настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання ОСОБА_7 вимог вищевказаного п. 10.1. Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішоходу ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки в середній третині; саден на тілі, кінцівках, які згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 18.08.2015 № 903-Е, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я, понад 21-ну добу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю факт правопорушення, не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин, пояснивши, що він 2.05.2015 року необережно, керуючи автомобілем ВАЗ-2101 н.з. НОМЕР_1 біля магазину в с. Іванівка і здавивши назад автомобілем здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження. При керуванні автомобілем був терезвим. Широ кається у скоєному злочині, відшкодував 10 000 грн потерпілому, просить не позбавляти прав керування автомобілем, так як має малолітню дитину , офіційно не працює.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся і роз`яснює їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу в скороченому провадженні, роз`яснено сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
Заслухавши ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 та ознайомившись із матеріалами справи, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 по ст. 286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, являється необережним, матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі і потерпілий не має до обвинуваченого ніяких претензій, просить винести м`яке покарання, суд враховує особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся в скоєному злочину, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєному щиро кається, і тому суд з урахуванням цих обставин призначає покарання ОСОБА_7 яке не пов`язане с позбавленням волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В
ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
Відповідно до положень ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити призначивши іспитовий строк на 1(один) рік.
Покласти на ОСОБА_7 відповідно до положень ст.76 КК України обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речовий доказ - автомобіль «ВАЗ-2101» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в Петриківський райсуд Дніпропетровської області на протязі 30-ти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1