Провадження № 1-кс/201/6850/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 про бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що у провадженні СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України. Зазначив, що у розслідуванні допускається тяганина, а процесуальний керівник не контролює належним чином хід розслідування, не доручає слідчому проведення необхідних слідчих дій, у кримінальному провадженні є нескасовані незаконні постанови слідчого від 18.07.2012 про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 та про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , просив суд зобов`язати прокурора скасувати ці постанови.

Представник заявника надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності.

Прокурор в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, а також надані суду матеріали, приходить до наступного правового висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України..

З огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кодексу досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, повноваження щодо проведення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема перевірки прийнятих слідчим рішень та їх скасування, є правом прокурора, а не обов`язком, а тому у суду відсутні повноваження щодо зобов`язання його вчинити такі дії. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений можливості ініціювання скасування прийнятих слідчим постанов у встановленому процесуальним законодавством порядку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою заступника прокурора Дніпропетровської області від 17.04.2015 про скасування постанови слідчого про закриття кримінальної справи постанову слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 18.07.2012 про закриття кримінальної справи в частині пред`явленого обвинувачення у кримінальній справі № 10071400 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (у редакції 1960 року) у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено для подальшого розслідування, тобто постанова, яку заявник просить суд зобов`язати прокурора скасувати є скасованою.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені приписи законодавства та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись 38, 220, 223, 303, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1