Справа № 710/1897/15-к Провадження №1-кп/694/135/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.10.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 12 год. 30 хв. 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Нєкрасова в м. Шпола Черкаської області, повторно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_6 та відкрито, шляхом зривання з шиї потерпілої, викрав золотий ланцюжок вагою 4,82 грам вартістю 2072 грн. 60 коп., золотий ланцюжок вагою 8,76 грам вартістю 3766 грн. 80 коп., а всього відкрито викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 5839 грн. 40 коп. та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та щиро розкаявся. Дав показання про те, що вранці 03 серпня 2015 року він приїхав до м. Шполи Черкаської області з метою пошуку рослин маку на присадибних ділянках, оскільки на той час вживав наркотичні засоби. На вулиці Нєкрасова він побачив невідому жінку, в якої на шиї було два ланцюжки із золота. Він підійшов до потерпілої, зірвав з її шиї ланцюжки та втік з ними до річки. Він себе погано почував через відсутність наркотичних речовин та сидів біля річки, де його затримали працівники міліції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, в період відбування більш м`якого покарання знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні одну малолітню дитину.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, та ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2014 року йому замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 10 місяців 24 дні з утриманням 15 % в дохід держави, з яких він на час вчинення злочину 03.08.2015 року відбув 9 місяців та 2 дні, суд призначає остаточне покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а тому: - підвіску з жовтого металу прямокутної форми з надписом «Спаси и сохрани» та зображенням Божої Матері, а також два ланцюжка з жовтого металу, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити їй, як законному володільцю (а.с. 29).
- штани синього кольору та ремінь чорного кольору з шкірзамінника, светр із замком типу «блискавка» з капюшоном чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області (а.с.27), а також паспорт НОМЕР_1 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 16.02.2012 року на ім`я ОСОБА_3 , дві пластикові картки ПриватБанк «Для виплат» № НОМЕР_2 та «Універсальна» № НОМЕР_3 , сім візитних карток та пластикову картку Лайф без сім картки, які передані під розписку ОСОБА_7 (а.с.68) після набрання вироком законної сили необхідно передати засудженому ОСОБА_3 , як законному володільцю.
Процесуальні витрати потерпілого, а також витрати на залучення екперта, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягуються з обвинуваченого на користь держави, у справі відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, обраний ухвалою слідчого судді 07 серпня 2015 року, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України із застосуванням ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2012 року і остаточне покарання за сукупністю вироків призначити у виді чотирьох років десяти днів позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з 07 серпня 2015 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
- підвіску з жовтого металу прямокутної форми з надписом «Спаси и сохрани» та зображенням Божої Матері, а також два ланцюжка з жовтого металу, передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити їй, як законному володільцю (а.с. 29).
- штани синього кольору та ремінь чорного кольору з шкірзамінника, светр із замком типу «блискавка» з капюшоном чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області (а.с.27) та паспорт НОМЕР_1 виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 16.02.2012 року на ім`я ОСОБА_3 , дві пластикові картки ПриватБанк «Для виплат» № НОМЕР_2 та «Універсальна» № НОМЕР_3 , сім візитних карток та пластикову картку Лайф без сім картки, передані під розписку ОСОБА_7 (а.с.68) після набрання вироком законної сили передати засудженому ОСОБА_3 , як законному володільцю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування у виді тримання під вартою, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1