Справа №390/235/16-к
Провадження №1-кп/390/71/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2016 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0000630 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилення від військової служби, за наступних обставин.
ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації 31.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2014 року №39-ос зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ІІ категорії (тип А) військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 . Діючи всупереч інтересам служби та вимогам Статутів Збройних Сил України, з метою ухилення від військової служби, ОСОБА_5 у липні 2014 року знаходився у відпустці за місцем свого проживання, а 01.08.2014 року не з`явився до військової частини та продовжував ухилятися від проходження військової служби до 10.12.2014 року, тобто до моменту звільнення та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Протягом зазначеного періоду ОСОБА_5 органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
31.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості. Згідно угоди ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, та сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений вину визнав і просив затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він розуміє права, передбаченні ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.469 ч.2,4 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація злочину правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Міра покарання узгоджена сторонами відповідає санкції ст.408 ч.1 КК України, а застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є обгрунтованим і допустимим.
Відповідно до положень ст.ст.314, 475 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 31.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 18.02.2016 року.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасувати.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1