Справа № 467/1271/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2016 року Арбузинський районний суд

Миколаївській області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

за участю представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 18.03.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області,

українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого

на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 29.10.2013 року Арбузинським районним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289

КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України

звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком

2 роки.

- 03 грудня 2015 року Арбузинським районним судом за ч. 3 ст. 185, 71 КК

України із врахуванням вироку від 29.10.2013 року остаточно призначено

покарання до позбавлення волі строком 5 років 3 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області,

українця, громадянина України, учня II курсу Арбузинського професійного

аграрного ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 29.10.2013 року Арбузинським районним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185,

ст. 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання

випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

- 26.11.2013 року Арбузинським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70

КК України із врахуванням вироку від 29.10.2013 року остаточно

призначено покарання до позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання

випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

- 01.07.2015 року Арбузинським районним судом за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК

України із врахуванням вироку від 26.11.2013 року остаточно призначено

покарання до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць.

- 03.02.2016 року Арбузинським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70,

71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , з неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похорону справу» є місцем поховання, розташованого в межах с. Новокрасне, Арбузинського району, Миколаївської області, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою металевої труби та підняття надгробної плити, витягнули з місця захоронення померлої ОСОБА_13 2 металеві труби, чим здійснили наругу над могилою та незаконно обернули це майно на свою користь, тобто предмети, що знаходилися у місці поховання, якими в подальшому розпорядилися за власним розсудом.

Крім того, 03 лютого 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_12 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похорону справу» є місцем поховання, розташованого в межах с. Новокрасне, Арбузинського району, Миколаївської області, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, за допомогою металевої труби та підняття надгробної плити, витягнули з місця захоронення померлої ОСОБА_14 металеву трубу та металеву вісь, чим здійснили наругу над могилою та незаконно обернули це майно на свою користь, тобто предмети, що знаходилися у місці поховання, якими в подальшому розпорядилися за власним бажанням.

В судовому засіданні ОСОБА_12 свою вину визнав повністю та показав суду, що дійсно 03 лютого 2015 року близько 17-00 год. до нього до дому прийшов ОСОБА_4 , де вони разом випили 2,5л пива. ОСОБА_4 запропонував йому піти на кладовище за металом, з метою отримання грошей, на що він погодився. Коли прийшли на кладовище, яке розташоване в с. Новокрасне Арбузинського району, він знайшов металеву трубу та віддав її ОСОБА_4 . Коли підійшли до могили ОСОБА_13 . ОСОБА_4 оглянув її на предмет наявності там металу шляхом постукування металевою палицею по могилі. Коли виявили там необхідне, то ОСОБА_4 тримав надгробну плиту, яка важить приблизно 70 кг, а він, ОСОБА_12 , витягував з-під неї металеві труби, які в подальшому заховали в заваленому будинку біля кладовища. Повернувшись, вони підійшли до могили ОСОБА_14 і таким же чином, ОСОБА_4 тримав надгробну плиту, а він витягував з-під неї металеву ось та трубу, які потім заховали в тому ж місці. ОСОБА_15 наголосив, що тоді дуже злякався, оскільки бачив, як хтось йшов, при цьому ОСОБА_4 сказав: «Тихо, хтось іде».

Наступного дня він із ОСОБА_4 викрадене здали до пункту прийому металолому, за що отримали 100 чи 120 грн., які поділили порівну та розпорядились коштами на власний розсуд. Зазначив, що вчинити злочин самостійно не зміг би, через значну вагу надгробної плити. На даний час пам`ятники на кладовищі ним особисто відновлені.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину не визнав та пояснив суду, що на кладовище з ОСОБА_12 не ходив. Вранці 03 лютого 2015 року він дійсно приходив додому до ОСОБА_12 , де вживали з ним пиво. Потім він пішов до знайомого ОСОБА_16 , де знаходився у нього вдома до вечора. Наступного дня, в вечірній час, він дійсно здавав на пункт прийому металолом, однак, який викрав у свого батька та переховував викрадене на фермі біля кладовища. Біля пункту приймання металолому зустрічався із ОСОБА_12 , який також здавав метал.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , мати останнього ОСОБА_6 суду пояснила, що після обіду, влітку 2015 року, точної дати не пам`ятає, її син ОСОБА_4 приїхав додому на велосипеді і сказав, що його побачили працівники міліції і попросив її не говорити батьку про метал, який викрав із дому. Вона й сама потім побачила, що на подвір`ї зникли металеві труби, але скільки та яких саме сказати не змогла. Стверджувати, що її син 3 лютого 2015 року здавав на пункт прийому металу викрадений металолом з дому, - не стала.

Потерпіла ОСОБА_17 надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Претензій не має, міру покарання просила призначити на розсуд суд та зазначила, що ОСОБА_12 все їй відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_18 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Претензій до обвинувачених не має.

Представник служби у справах дітей Арбузинської райдержадміністрації оголосила звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному проводженні, в якому зазначено, що останній характеризується посередньо, виховувався у багатодітній, повній сім`ї. Вирок необхідно винести згідно законодавства.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 03 лютого 2015 року до його пункту прийому приходили ОСОБА_4 і ОСОБА_12 здавати труби приблизно по 2 м довжиною, приблизно по 5 штук зв`язані між собою, а всього приблизно 10 штук. Кожен із них був на велосипеді. Труби привозили на велосипедах. Труби були діаметром приблизно 40 мм. Однак свідок не купив у обвинувачених металеві труби, так як побоявся, що вони викрадені, або з кладовища, так як на них були залишки землі. ОСОБА_4 є сусідом свідка, проживають приблизно за 250-300м, та на думку останнього, якби той викрав труби з дому, то міг би до пункту принести їх в руках.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що на початку лютого 2015 року, точної дати не пам`ятає, він йшов з дружиною додому та бачив, як ОСОБА_4 та ОСОБА_12 переходили дорогу із кладовища до провулку, де розташована занедбана хатина. Були сутінки, але бачив, як вони щось тягли.

Свідок ОСОБА_21 показав у судовому засіданні, що приблизно 3 лютого 2015 року в обідній час, він переїжджав провулок, де розташований завалений будинок та бачив, як дві особи вантажили на два велосипеди металеві труби довжиною приблизно 3 м. Тоді свідок й подумав: «звідки метал у дворі заваленої хати…»

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 суду показав, що він приймав участь в якості понятого під час проведення слідчого експерименту, який проводився на кладовищі, де ОСОБА_12 все детально розповідав та показував, що робили разом із ОСОБА_4 . Свідок наполягав на тому, що особисто бачив, як 2 чи 3 лютого 2015 року у вечірній час, біля кладовища, коли йшов додому, як ОСОБА_4 та ОСОБА_12 несли труби. Тоді дуже злякався, коли почув голоси та хтось сказав: «Тихо, хтось іде». Вони спочатку поклали трубу, яку несли, а потім повернулися ще за металевою трубою.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка батько ОСОБА_4 ОСОБА_23 , показав суду, що весь наявний у господарстві метал описав, з метою, щоб не крав його син. Однак, на початку квітня 2015 року виявив відсутність швелера довжиною 1,2м, 2 металеві труби довжиною 1,2м та в діаметрі 60мм та 3 металеві труби довжиною 1,5 м в діаметрі 40мм та металеву ось 40м х 1,6 м. Потім дружина призналась в тому, що металеві вироби викрав з дому їх син. Вважає сина не винним у вчинені даного злочину.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 18 березня 2015 року та фото таблицями до нього, оглянута могила ОСОБА_13 , розташована на території кладовища по вул.. Фрунзе в с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, біля могили наявна пошкоджена бетонна плита, та наявний внутрішній отвір який міг би утворитись від стороннього предмету (лопата, кірка).

Згідно протоколу огляду місця події від 18 березня 2015 року та фото таблицями до нього, оглянута могила ОСОБА_14 , розташована на території кладовища по АДРЕСА_2 , біля могили наявна пошкоджена бетонна плита, та наявний внутрішній отвір який міг би утворитись від стороннього предмету (лопата, кірка).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 05 червня 2015 року з фото таблицями до нього, ОСОБА_12 детально розказує та вказує на могили, звідки були викрадені ним та ОСОБА_4 металеві труби, як вони їх діставали із землі, піймавши надгробні плити, а потім куди ховали з разом із ОСОБА_4 викрадене.

На підстави ухвали Арбузинського районного суду від 06 жовтня 2015 року за фактом перевищення влади працівниками Арбузинського РВ УМВС в області стосовно ОСОБА_4 , винесено постанову прокуратурою Миколаївської області від 23 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Звітом про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному проводженні зазначено, що останній за станом здоров`я є здоровим, про вчинені дії шкодує, характеризується посередньо, виховується та проживає у багатодітній, повній сім`ї, вирок необхідно винести згідно законодавства з урахуванням особи неповнолітнього

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 262 від 27 травня 2015 року ОСОБА_12 страждає психічним розладом легкою розумовою відсталістю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_12 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинувачених, виходить із сукупності всіх обставин вчинених ними діянь та матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 заявила клопотання про неналежність та недопустимість доказів, а саме показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , допитаних в судовому засіданні, оскільки їх покарання є недостовірними, вони є зацікавленими, оскільки самі побили її сина, а також свідка ОСОБА_22 , оскільки його показання не є переконливими. Також зазначила, що дані свідки не були допитані на досудовому слідстві, а їх покази не можуть бути достовірними.

Прокурор в судовому засіданні просила не визнавати належним та допустимим доказом показання свідка ОСОБА_23 , батька обвинуваченого, допитаного в судовому засіданні, оскільки такий не був допитаний в якості свідка на досудовому слідстві, крім цього, він є зацікавленою особою в уникненні від кримінальної відповідальності його сина ОСОБА_4 .

Так, із протоколу надання підозрюваному, захиснику та законному представнику доступу до матеріалів досудового розслідування від 07 липня 2015 року видно, що із матеріалами досудового розслідування були ознайомлені неповнолітній ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 , та як встановлено в судовому засіданні і сам законний представник неповнолітнього - ОСОБА_6 , яка відмовилась ставити підпис в протоколі. Тобто сторони кримінального провадження були ознайомлені з відкриттям його матеріалів.

Як було встановлено в судовому засіданні, свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 допитані за клопотанням сторони обвинувачення та свідок ОСОБА_23 допитаний за клопотанням сторони захисту, на досудовому слідстві не мали статусу свідків, та про допит їх в якості свідків на досудовому слідстві сторонами не заявлялось. За такого, їх показання, дані в судовому засіданні, як свідків, суд відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім цього, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_23 , оскільки останній є батьком обвинуваченого, тому зацікавлений в уникненні від кримінальної відповідальності його сина ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_22 на досудовому слідстві допитувався в якості свідка 05 червня 2015 року, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, тому його показання, дані в судовому засіданні в якості свідка, суд визнає належними та допустимими, що відповідає вимогам КПК України.

Крім того, небажання обвинуваченого та його законного представника долучати до матеріалів кримінального провадження, як докази: - протоколу проведення слідчого експерименту від 05 червня 2015 року, оскільки такий є неправдивий; - Акту медичного освідування неповнолітнього від 23 березня 2015 року, є безпідставними, оскільки здобуті у відповідності вимог КПК України.

Доводи ОСОБА_4 про відсутність його вини у вчиненні даного злочину, суд находить неспроможними та критично оцінює показання обвинуваченого, в частині того, що він не викрадав з місць захоронення померлих, металеві труби, а до пункту приймання металолому намагався здати металеві труби, викрадені з дому. Дані ним показання в судовому засіданні суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 .

Таким чином суд знаходить показання таких свідків та обвинуваченого ОСОБА_12 логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами огляду місця події, протоколу проведення слідчого експерименту.

Вказані протоколи суд визнає допустимими доказами, оскільки їх достовірність не викликає сумніву, вони складені уповноваженими особами.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та законного представника в частині того, що стороною обвинувачення не доведена винуватість його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, суд вважає таку позицію надуманою і такою, що не заслуговує на увагу, а невизнання обвинуваченим своєї вини в судовому засіданні, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнути справедливого покарання за вчинені злочини. Останній не підтвердив свої доводи жодними доказами, та таких суду не надав.

Крім того, під час допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , коли останній показував, що бачив ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, ОСОБА_4 його показання визнав неправдивими, та наголосив свідку, що вдягнений він тоді був саме в спортивну курточку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_12 дані ним під час судового розгляду щодо обставин вчинення ним та ОСОБА_4 кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_4 і тому їх дії підлягають кваліфікації в судовому засіданні за ч. ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, наруга над могилою, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, звіт про неповнолітнього обвинуваченого, наданого службою у справах дітей Арбузинської райдержадміністрації, його виховання у багатодітній, повній сім`ї, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, раніше неодноразово був засуджений, в тому числі і за тяжкі злочини, і знову вчинив умисний злочин, посередньо характеризується за місцем проживання, стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його поведінку після вчинення злочину, позицію потерпілих щодо призначення покарання.

При визначенні покарання ОСОБА_12 , суд враховує особу обвинуваченого, вчинення злочину у молодому віці, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наслідки, що настали внаслідок вчиненого, раніше судимий, в тому числі і за тяжкі злочини, і знову вчинив умисний злочин, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, не навчається, стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває у лікаря психіатра на обліку з діагнозом легка розумова відсталість, поведінку після вчинення злочину, його критичне ставлення до вчиненого ним злочину, те що він відновив пошкоджені ними пам`ятники над могилами, позицію потерпілих щодо призначення покарання.

Суд також враховує, що обвинувачені звільнялися від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що вони належних висновків не зробили, продовжили займатися злочинною діяльністю та не бажали стати на шлях виправлення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_12 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення покарання судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як видно, ОСОБА_12 вчинив злочин за даним вироком - 03 лютого 2015 року, тобто до ухвалення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року, але після ухвалення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року, тому необхідно застосувати положення норми ч. 4 ст. 70, та ст. 71 КК України, що відповідно до вимог ст.. 65 КК України буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів відбування покарання реально.

Також, ОСОБА_4 вчинив злочин за даним вироком - 03 лютого 2015 року, тобто до ухвалення вироків Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2015 року та 03 лютого 2016 року, але після ухвалення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2013 року, тому необхідно застосувати положення норми ч. 4 ст. 70, та ст. 71 КК України, що відповідно до вимог ст. 65 КК України буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів відбування покарання реально.

Цивільні позови по справі не заявлені. Судових витрат не має. Речові докази по справі відсутні.

ОСОБА_4 та ОСОБА_12 утримуються в СІЗО м. Миколаєва.

У зв`язку з набранням чинності 24 грудня 2015 року нової редакції ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування засудженим до позбавлення волі строку їх попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою в порядку запобіжного заходу з 01 липня 2015 року, а ОСОБА_12 з 12 січня 2016 року, вважає за необхідне ухвалити рішення на виконання вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком (ч.3 ст. 297 КК України) та покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України призначені за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2016 року, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2013 року та остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 5 (п`яти) років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попереднім - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 01 липня 2015 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 01 липня 2015 року по 10 лютого 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком (ч.3 ст. 297 КК України) та вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року, яким ОСОБА_12 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України (злочини вчинені 25 травня 2015 року, 26 червня 2015 року), остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року та остаточне покарання ОСОБА_12 призначити у виді 5 (п`яти) років 8 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку у законну силу залишити попереднім - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 12 січня 2016 року

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 12 січня 2016 року по 10 лютого 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а засудженими в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1