АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3233/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1887/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військові злочини)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 07 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, українець, не працюючий, не одружений, з середньою освітою, проживаючий та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

Засуджений :
- за ч. 3ст. 407 КК України та призначено покарання із застосування ст.69 КК України у виді арешту строком на 3(три) місяці.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , до вступу вироку у законну силу, залишено у виді домашнього арешту, змінено його на утримання на гауптвахті в порядку виконання вироку.
Як встановив районний суд, 21 серпня 2014 року ОСОБА_8 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21.07.2014 року був призваний районним військовим комісаріатом міста Дніпропетровська у лави Збройних Сил України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . За наказом командира в/ч НОМЕР_1 він був зарахований до списків особового складу частини на посаду обчислювача першого вогневого взводу реактивної батареї зенітно-ракетного дивізіону.
В період військової служби на сержанта ОСОБА_8 розповсюджувалася дія Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положення Статуту внутрішній служби Збройних Сил України» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, і він повинен був непорушно дотримуватися Військової присяги, Конституції України та її законів, сумлінно і чесно виконувати військові обов`язки та завдання пов`язані із захистом Вітчизни, її незалежності і територіальної цілісності, що є по суті конституційним обов`язком громадянина України.
Сержант ОСОБА_8 в порушення вказаних норм чинного законодавства вирішив стати на злочинний шлях і 24.09.2014 року самовільно залишити місце служби. Реалізуючи свої наміри і діючи навмисно близько о 09 годині в цей день, він без поважних причин і дозволу відповідних командирів та начальників, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 і повернувся до неї лише 16.06.2015 року в порядку застосованих заходів розшуку та примусової доставки, використавши отриманий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Цими діями сержант ОСОБА_8 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад місяць, тобто скоїв кримінальний злочин передбачений ч.3 ст.407 КК України.
В апеляційній скарзі захисник просить вищезазначений вирок змінити в частині призначення покарання і призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.ст. 69 та 75 КК України, без відбування покарання, з іспитовим терміном на 1 рік. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не в повній мірі враховані обставини, які пом`якшують покарання, такі як щире каяття та активна участь у розкритті злочину; скоєння злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин, які склалися на той момент у ОСОБА_8 , зокрема крадіжка постільної приналежності, тяжка простуда і пухлина, що утворилася на вусі.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зазначений вирок не було оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду у суді першої інстанції і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано те, що обвинувачений скоїв кримінальний злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також виключні обставини що склалися у його родині в період військової служби.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано повне визнання обвинуваченим своєї провини, його щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції встановлено не було.

За таких обставин вважати, що призначене ОСОБА_8 покарання, за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість, у колегії суддів підстав немає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 7 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді