УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального проовадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
розглянувши в порядку ст. 206 КПК України відомості за скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на незаконне затримання та тримання під вартою, неправомірне застосування фізичного насильства працівниками міліції , -
У судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання органу досудового розслідування захисник подав письмову скаргу про звільнення позбавленої свободи особи, у зв`язку з незаконним затриманням на підставі ст. 206 КПК України через відсутність у слідства правових підстав для затримання за вказаною правовою нормою особи.
Підозрювана у судовому засіданні скаргу захисника підтримала, просила задовольнити з вказаних ним правових підстав.
У судовому засіданні слідчий пояснив, що затримання підозрюваної було здійснено у відповідності до положень КПК України.
Прокурор у судовому засіданні вказав, що вважає скаргу не обґрунтованою, оскільки орган досудового розслідування з дотриманням строків передбачених ч. 2 ст. 211 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваній.
Слідчий суддя розглянувши, в порядку статті 206 Кримінального процесуального Кодексу України, яка регламентує загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, скаргу заявника, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
28.08.2015 року о 10 год. 50 хв. у приміщенні ТВМ-2 Дніпровського РУ органом досудового розслідування було складено протокол затримання за підозрою у вчиненні вказаних злочинів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , яку фактично було затримано о 01 год. 00 хв. 28.08.2015 року.
Ідентифікувати достовірне місце затримання особи, у супереч ч. 5 ст. 204 КПК України, з протоколу затримання не можливо, тож слідчий суддя виходить з того, що вона була затримана у приміщені ТВМ-2 Дніпровського РУ.
Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Однак, на час затримання ОСОБА_6 , обставини передбачені, як пунктом 1 так і пунктом 2 частини першої статі 208 КПК України були відсутні, оскільки цю особу не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин також не були наявні.
Більше того затримання фактично відбулося у ТВМ-2 Дніпровського РУ, однак злочин вчинено згідно повідомлення про підозру за адресою: АДРЕСА_1 .
З положень ст. 206 КПК України випливає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.
З ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст.ст. 5 і 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.
Згідно ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе обставин визначених п.п. 1-3 даної частини статті.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У даному випадку, слідчим та прокурором, які були вільними у використанні своїх у спосіб та межах передбачених КПК України, не було доведено слідчому судді обставин передбачених п.1 та п. 3 ч. 5 ст. 206 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільненню з під-варти негайно.
Крім того із скарги випливає, що затримана повідомила захиснику, що після її затримання та доставки до Дніпровського РУ до неї застосовувалося фізичне насильство та психологічний тиск, зокрема захисник під час побачення з останньою виявив на ній тілесні ушкодження, тож беручи до уваги той факт, що відповідно до положень ст. 121 Конституції на прокуратуру України покладено: нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах; нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 206 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на прокурора Дніпровського району м. Києва обов`язок забезпечити дослідження фактів викладених у скарзі ОСОБА_5 від 29.08.2015 року.
Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 206, 208, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на незаконне затримання та тримання під вартою, неправомірне застосування фізичного насильства працівниками міліції - задовольнити.
Скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в порядку ст. 206 КПК України від 29.08.2015 року направити прокурору Дніпровського району міста Києва для проведення дослідження фактів, викладених у скарзі.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 31.08.2015 року о 09 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1