ОКРЕМА ДУМКА
( в порядку ст. 275 КПК України )
Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Сумсвької області від 23 жовтня 2015 року на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені без задоволення.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 вважає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, оскільки обвинувальний акт, наданий суду містить дату його затвердження та підписи відповідних осіб. Не зазначення дати в примірнику, наданому до суду, є технічною помилкою, яка жодним чином не впливає на судовий розгляд та не перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Просить скасувати ухвалу суду від 18.09.2015 р., обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора колегія суддів не в повній мірі звернула увагу на наступні обставини і внаслідок цього прийняла необгрунтоване рішення.
Органами досудового слідства ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення в тому, що за місцем проживання в АДРЕСА_1 , 27 лютого 2015 року працівниками міліції було виявлено і вилучено бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
27 травня 2015 року ОСОБА_1 було оголошено підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області з зазначенням місця склав обвинувальний акт і підписав.
27 червня 2015 року в межах процесуальних строків передбачених ст.219 КПК України, цей акт підписав і затвердив процесуальний керівник ст. прокурор прокуратури м. Сум.
В обвинувальну акті відсутній день складання обвинувального акта з зазначенням при цьому місяця і року.
Суд першої інстанції відсутність дня складання обвинувального акта слідчим визнав порушенням вимог п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, що є перешкодою до призначення справи до розгляду і відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України повернув його прокурору.
Вважаю прийняте судом першої інстанції рішення невідповідаюче вимогам закону і є формою самоусунення від розгляду справи за інших підстав передбачені ч.4ст. 75 КК України.
Як суд першої інстанції, так і колегія суддів при прийнятті рішення не надала належну оцінку тому що по цьому кримінальному провадженню обвинувальний акт із стадії підготовчого судового засідання повертається прокурору вдруге.
22 липня 2015 року за підстав порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, і 18 вересня 2015 року на підставі порушення п.9 ч.2 ст. 291 КПК України.
Як в першому так і в другому разі постанови про повернення обвинувального акту були предметом перегляду в апеляційному порядку.
Ухвалою від 27 серпня 2015 року колегія суддів апеляційного суду скасувала постанову суду першої інстанції від 22 липня 2015 року і справу направила в суд першої інстанції на стадію підготовчого судового засідання.
Суд першої інстації отримавши ухвалу апеляційного суду якою було скасовано постанову суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, повторно повернув обвинувальний акт за підстав викладеними раніше.
Таким чином суд першої інстації не виконав вимог ухвали апеляційного суду допустив порушення вимог ч.3 ст. 415 КПК України.
Крім того колегія суддів 23 жовтня 2015 року ненадала належної оцінки попередньому рішенню колегії суддів, яка скасувавши постанову суду про направлення обвинувального акта визнала його таким що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином залишивши 23 жовтня 2015 року без зміни постанову суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням п.9 ч.2 ст.291 КК України колегія суддів піддала сумніву законність і обгрунтованість попередньої ухвали колегії апеляційного суду, на що немала законного права.
Крім того прокурор в суді першої інстанції заперечуючи проти повернення обвинувального акту лише із підстав не зазначення числа складання із зазначенням місяця і року, стверджував що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, так як він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону. А не зазначення числа складання обвинувального акта ніяким чином не тягне за собою порушення права на захист обвинуваченого, і не перешкоджає призначенню справи досудового розгляду.
На думку автора окремої думки, дата затвердження обвинувального акта прокурора несе більшу правову нагрузку, перед датою складання, тому що затверджується вже виготовлений документ, і ці вимоги до обвинувального акта законодавець зазначив в п.9 ст.291 КПК України, разом з іншою стосовно місця складання, акта для того щоб суд першої інстації під час попереднього розгляду справи міг дати аналіз правилам підсудності справи, межам строку досудового слідства і межам строку обраного запобіжного заходу і іншим відомостям які перелічені цій статті.
А тому із вищенаведеного вважає що прийняте колегією суддів 23 жовтня 2015 року рішення, яке доречі не підлягає оскарженню, стосовно залишення без зміни постанову суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору є необгрунтованим, і таким що підлягало скасуванню.
Прийнятим рішенням колегія суддів перешкоджає обвинуваченому в реалізації його права на справедливий суд затягнувши час призначення до розгляду справи, а тим самим і час прийняття обгрунтованого і законного рішення.
Суддя Апеляційного суду
Сумської області ОСОБА_3