АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 637/87/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/25/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/790/970/15 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 10 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в останній раз:
- 12.10.2011 року Фрунзенським райсудом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,-
засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього ряду передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 2646 грн., на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 грн., на відшкодування моральної шкоди.

Як установив суд, в кінці червня 2014 року ОСОБА_7 , близько 22.00 години, діючи з наміром на повторне, таємне викрадення чужого майна, через незачинену на запираючі пристрої хвіртку, проник на подвір`я приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 .
З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_7 , за допомогою лома, який приніс із собою, зірвав навісний замок, проник до приміщення гаражу, де діючи з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно викрав мопед «Карпати», вартістю 1 100 гривень, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
На початку липня 2014 року, близько 23.00 години, ОСОБА_7 , діючи повторно з наміром на таємне викрадення чужого майна, через незачинену на запираючі пристрої хвіртку, проник на подвір`я приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 .
З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_7 проник до приміщення гаражу, навісний замок якого зірвав раніше, де діючи з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно викрав 7 соснових дощок розміром по 2,5 м. кожна, товщиною 30 мм., шириною 20 см., загальна вартість яких складає 136,50 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
В кінці першої декади липня 2014 року, близько 23.00 години, ОСОБА_7 , через незачинену на запираючі пристрої хвіртку, проник на подвір`я приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , і за допомогою ножа зірвав дерев`яні штапики, виставив скло вікна та проник до приміщення літньої кухні, де діючи з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно викрав речі ОСОБА_9 , вартість яких складає: 1 алюмінієву каструлю ємністю 1 л. з кришкою - 20 гривень, 3 алюмінієві каструлі ємністю 3 л. кожна з кришками за ціною 45 гривень, на загальну суму 135 гривень, 2 алюмінієві каструлі ємністю 7 л. кожна з кришками за ціною 90 гривень, на загальну суму 180 гривень, 1 алюмінієву каструлю ємністю 20 л. з кришкою - 200 гривень, 1 алюмінієвий бак ємністю 20 л. без кришки вагою 2 кг. за ціною брухту кольорового металу (алюмінію) - 11 гривень за 1 кг. на загальну суму 22 гривні.
Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_7 виставив віконну шибку вікна веранди, проник до житлового будинку, що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав речі останнього: 2 чавунні сковорідки розміром робочої поверхні 25 см., висотою 4,5 см., вартістю 85 гривень та розміром робочої поверхні 23 см., висотою 3 см., вартістю 75 гривень, 10 алюмінієвих ложок на загальну суму 5 гривень, часникодавку, вартістю 20 гривень, алюмінієвий половник, вартістю 15 гривень, електросамовар об`ємом 3 літри, вартістю 120 гривень, 1,5 кг. цукру на загальну суму 15 гривень, 5 кг. макаронів «Рожки» на загальну суму 40 гривень, 2 пачки гречки вагою по 900 грам кожна на загальну суму 30 гривень, 1 літрову пляшку олії «Олейна», вартістю 17 гривень, 2 алюмінієвих весла з надувного човна «Омега-2», вартістю 100 гривень, алюмінієвий лист розміром 1х1м, вагою 8,3 кг. за ціною брухту кольорового металу (алюмінію) 11 гривень за 1 кг. на загальну суму 91,30 гривень, 2 пляшки горілки «Хлібний дар», ємністю 0,5 л. кожна, на загальну суму 80 гривень, праску електричну марки «KOWEC YF9-100Q», вартістю 70 гривень, 2 нових навісних замка марки «HARDENED Extra top security» за ціною 45 гривень на загальну суму 90 гривень.

Заволодівши викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1 410,30 гривень, а всього на загальну суму 2 646,80 гривень.

16 вересня 2014 року, ОСОБА_7 на протязі дня, знаходячись в гостях у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мешкають у приватному домоволодінні АДРЕСА_2 , де разом зі своїм братом ОСОБА_12 та матір`ю ОСОБА_13 , близько 16.00 години вживали алкогольні напої.

Близько 20.00 години ОСОБА_7 , знаходячись в будинку, та побачивши на столі гроші, які перед цим ОСОБА_10 отримала в якості пенсії, в ході раптово виниклого наміру, направленого на викрадення чужого майна, з метою наживи, повторно таємно викрав 900 гривень, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі статті 75 КК України, що спричинило призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначив, що за епізодами таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 дії ОСОБА_14 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, однак суд помилково призначив ОСОБА_14 покарання окремо за кожним із цих епізодів, що є зайвим. Указав, що при призначенні покарання суд не в повній мірі взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі трудовою діяльністю не займався, повторно вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії середньої тяжкості, а тому висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, є безпідставним. Просить ухвалити апеляційним судом вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Не оспорюється в апеляційній скарзі і справедливість призначеного Пікало остаточного покарання за його видом та розміром.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Як слідує із матеріалів провадження і встановлено судом, три епізоди вчинення Пікало таємного викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 , поєднаного з проникненням в інше приміщення, кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.

Тому призначення обвинуваченому покарання окремо за кожним із цих епізодів злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, як це зробив суд першої інстанції, є зайвим.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ст. 75 КК України прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд вправі лише тоді, коли з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, у тому числі наслідків, що настали, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував цих вимог закону, у зв`язку з чим безпідставно звільнив його від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Приймаючи таке рішення суд послався на те, що обвинувачений раніше судимий, проживає з матір`ю, заробляє на життя випадковими заробітками, до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро покаявся, відшкодував матеріальну шкоду, визнавши останні дві обставини пом`якшуючими покарання.

Однак, суд залишив поза увагою, що раніше обвинувачений неодноразово чотири рази засуджувався за вчинення умисних, корисних правопорушень, у тому числі із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, і після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив чотири епізоди корисних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав вважати можливим виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання, яке йому належить призначити відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, установлених у санкціях ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених правопорушень, їх наслідків і даних про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим вважає неможливим застосування положень ст.75 КК України.

Що ж стосується каяття ОСОБА_7 у вчиненому та відшкодування матеріальної шкоди, то це саме по собі, при наявності вищевказаних обставин, не є підставою для застосування ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 05 січня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11 грудня 2015 року по 05 січня 2016 року.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: