Справа № 1 190 /11 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2011 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора Коньшиної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, з середньою освіти, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого:

1. 10 грудня 2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 1000 гривень;

2. 28 квітня 2010 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, в злочині передбаченому ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2010 року, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1, знаходячись в буд. № 8 по пров. Затишному в м. Миколаєві, діючи повторно з корисливих намірів, шляхом вільного доступ, зайшов в спальню вищевказаного будинку, звідки із комоду, таємно викрав належне ОСОБА_2 майно, а саме: золотий ланцюжок вагою 25 грам (585 проби) вартістю 5500 гривень, золоту каблучку вагою 10 грам (585 проби) вартістю 4500 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_2, матеріальні збитки на загальну суму 10000 гривень. З місця події ОСОБА_1 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що він робив ремонт в буд. 8 по пров. Затишному в м. Миколаєві. 01 листопада 2010 року, крім нього в будинку нікого не було, а так як йому терміново потрібні були гроші він вирішив викрасти якесь майно. В одній з кімнат, в шухлядці комоду, він знайшов золотий ланцюжок та каблучку, вказані речі він продав біля ринку «Колос» незнайомим чоловікам. Отримані гроші витратив на власні потреби.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, крім його власного визнання підтверджується письмовими матеріалами справи:

-Протоколом огляду місця події від 06 листопада 2010 року /а.с.3/ та фототаблицями до нього /а.с.4-5/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто домоволодіння № 8 по пров. Затишному в м. Миколаєві, з кімнати якого зникли золоті речі;

-Протоколом виїмки від 10 листопада 2010 року /а.с.16/, відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції, в присутності понятих, золоту каблучку;

-Протоколом огляду предмета від 11 листопада 2010 року /а.с.31/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто каблучку з жовтого металу з прикрасою у формі голови тигра;

-Розпискою потерпілої від 11.11.2010 року /а.с.32/, відповідно до якої вона отримала від працівників міліції викрадену у неї золоту каблучку.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 органами досудового слідства кваліфіковані вірно за ст.185 ч.2 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, повторно.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання, суд враховує, що ним скоєно злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, судимого, та вчинив злочин в період відбування покарання, характеризується по місцю проживання посередньо.

Враховуючи обставини, що помякшують покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

А тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню на підставі ст. 1166 ЦК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання по даній статті у виді 3 /трьох/ років та одного місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_1, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 28 квітня 2010 року Жовтневого районного суду Миколаївської області та остаточно призначити до відбуття три роки та шість місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою з 18 січня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5500 /пять тисяч пятсот / гривень.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня його проголошення, засудженим в той-же строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР