Справа № 344/4955/15-к
Провадження № 1-кс/344/1354/15
У Х В А Л А
08 квітня 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 щодо не внесення Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області повідомлення про злочин до ЄРДР щодо видачі на її ім`я двох офіційних документів, які містять в собі різний зміст, -

ВСТАНОВИВ:
до Івано-Франківського міського суду звернулась ОСОБА_3 із скаргою щодо видачі на її ім`я двох офіційних документів, які містять в собі різний зміст. В скарзі вказано, що 15/08/2014 р. скаржниця звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ для відновлення виплати пенсії. 03/09/2014 р. в Департаменті соціальної політики Івано-Франківської області видано довідку №1283/004.01-12/09-14 від 03/09/2014 р., в якій суму заробітку вказано 1218 гривень. В Департаменті соціальної політики скаржницю повідомили про те, що під тим же номером і датою було видано довідку з іншим змістом, в якій розмір посадового окладу зазначено 1066 гривень.

В судовому засіданні скаржник та її адвокат підтримали скаргу та просили задовольнити з підстав, вказаних в скарзі.

Івано-Франківський МВ УМВС та прокуратура повторно не забезпечили явку в судове засідання свого представника, отже в такий спосіб розпорядились правом на безпосередню участь в судовому засіданні.

Судом встановлено наступні обставини.

Скаржник надала суду для огляду в судовому засіданні копії довідок №1283/004.01-12/09-14 від 03/09/2014 р., в яких суму заробітку вказано 1218 гривень та 1066 гривень.

Відповідно до талону-повідомлення №124 Івано-Франківським МВ УМВС від скаржниці отримано повідомлення.

Відповідно до Листа ПФУ №307/Н-8 щодо відновлення пенсії скаржниці здійснювались дії для встановлення підстав для її нарахування та виплати.

Відповідно до заяви про вчинення злочину скаржник звернулась до Івано-Франківського МВ УМВС із заявою про видачу на її ім`я офіційних документів для виплати пенсії з різним змістом.

В ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі Танрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ в справі Коробов проти України (Заява № 39598/03) від 21 липня 2011 року в доказуванні використовується принцип раціонального сумніву, коли провина доводиться поза розумним сумнівом. Що в даному спорі означає необхідність обґрунтування відмови у невнесенні інформації до ЄРДР у разів відсутності в повідомленні інформації про злочин.

Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вказаних висновків сторонами перед судом не спростовано.

Разом з цим скаржник та її адвокат надали пояснення про те, що на їх думку зазначені в скарзі дії підлягають попередній кваліфікації за ст. 364,366 КК України. Вказані злочини передбачають відповідальність за вчинення злочину спеціальним суб`єктом. Так само суду не надано доказу того, що копії довідок було отримано в порядку, передбаченому законом, а не виготовлено скаржником. Крім цього суд може зобов`язати слідчого здійснити дію у разі доведення перед судом поза обґрунтованим сумнівом обставин видачі Департаментом соціальної політики офіційних документів з різним змістом. Кім цього скаржник просила суд зобов`язати Івано-Франківський МВ УМВС зареєструвати відомості щодо вчинення злочину конкретною особою.

Однак відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано обґрунтування скарги в частині необґрунтування відмови у внесенні відомостей в ЄРДР. Разом з цим право на криімнально-правове переслідування конкретної третьої особи скаржниці не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Встановлення обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і відноситься до повноважень осіб, вказаних в ст. 22 КПК України і здійснюється на досудовому розслідуванні. Тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання Івано-Франківського МВ УМВС негайно розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину та після цього здійснити дії, передбачені КПК України та іншими підзаконними актами, якими регулюється відповідне правовідношення.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 7,22, 110 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу задовольнити частково;

зобов`язати Івано-Франківський МВ УМВС України в Івано-Франківській області негайно розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину та після цього здійснити дії, передбачені КПК України та іншими підзаконними актами, якими регулюється відповідне правовідношення;

в решті вимог скарги - відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий: ОСОБА_1