Порядковий № 1-кп/756/11/15
В И Р О К
іменем України

08 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, росіянки, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, із середньою освітою, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимої :

-вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання із визначенням іспитового строку тривалістю 1 рік,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
05.07.2013 року, близько 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 під час іспитового строку, призначеного вироком суду за вчинення злочину проти власності, перебуваючи у приміщенні магазину «ЗАРА», що розташований у ТЦ «Караван», за адресою: м. Київ, вулиця Лугова, 12, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з прилавку магазину жіночу футболку вартістю 97 гривень 28 копійок, жіночу блузу вартістю 94 гривні 88 копійок, жіночу блузу вартістю 97 гривень 36 копійок, сукню вартістю 106 гривень 84 копійки та направилася до примірочної, де поклала зазначений вище товар у свою сумочку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 тримаючи вказаний товар у сумочці, перетнула лінію кас, не сплативши за нього, але довести правопорушення до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони на виході з магазину.

Розмір матеріальної шкоди, що могла бути завдана ТОВ «Зара України» у разі доведення ОСОБА_6 правопорушення до кінця становить 396 гривень 36 копійок.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, покаялася, підтвердивши обставини вчиненого.

Обвинувачена показала, що 05.07.2013 року, близько 20 години вона, перебуваючи у магазині «Зара» ТЦ «Караван», вирішила викрасти речі, перелік яких зазначений в обвинувальному акті. Знаходячись у примірочній кімнаті, вона, знявши з речей захисні кліпси, поклала їх до своєї сумки, після чого направилася до виходу з магазину. Проте, на виході її зупинили охоронці, яким вона добровільно видала речі, що намагалася викрасти. ОСОБА_6 пояснила, що вчинила злочин, усвідомлюючи наслідки своїх дій. Просить її суворо не карати, у вчиненому кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, в суду не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої.

Суд вважає, що дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості, особу винної та обставину, що пом`якшує покарання, якою відповідно до положень ст. 66 КК України у даному випадку є щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують її покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_6 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, той факт, що вона не працює, не заміжня, є особою судимою, перебуває на обліку лікаря нарколога з 1998 року, на обліку лікаря психіатра не перебуває.

Вищевикладене дає суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень неможливе без її ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання суд застосовує положення ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинила дане кримінальне правопорушення до відбуття покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2013 року.

При призначенні покарання суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 75 КК України.

Призначаючи саме такий вид покарання, суд, враховуючи наявність у даному випадку ризику визначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить перебування ОСОБА_6 тривалий час у розшуку, вважає необхідним до набрання вироком законної сили, запобіжний захід обраний обвинуваченій у виді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2013 року призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, а саме з 23.09.2015 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1