АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/5698/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/722/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене, 16.04.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області, на вирок суду Тернівського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2015р.
04 листопада 2015р. суд Тернівського району м.Кривого Рогу ухвалив вирок, яким у кримінальному провадженні №0000012 затвердив угоду про примирення, укладену 19.10.2015р. між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , визнавши ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, і призначивши узгоджене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 230 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3910 грн.
Крім того, суд зобов`язав ОСОБА_6 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,7572 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , державі в особі Криворізької міської ради (ЄДРПОУ-33874388) і стягнув з обвинуваченого на користь Криворізької міської ради заподіяну шкоду у розмірі 113593,59 грн.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області, просить скасувати вирок суду Тернівського району м.Кривого Рогу від 04.11.2015р., яким у кримінальному провадженні №0000012 затверджено угоду про примирення, укладену 19.10.2015р. між потерпілим від кримінального правопорушення - Криворізькою міською радою в особі секретаря міськради ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_6 , та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.
Вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України за наступних обставин.
24.05.2007р. між ТОВ «Портал Люкс» та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу серії ВЕЕ №284373, посвідчений 24.05.2007р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі №1786, одноповерхової будівлі мехмайстерні «А-1» розміром 24,60х35,70 м. та 4,50х12,30 м. і будівлі адміністративно-побутового корпусу «Б-1» розміром 12,30х35,70 м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходяться на земельній ділянці, яка належить Криворізькій міській раді.

Так, в період часу з березня 2013р. по теперішній час, ОСОБА_6 , який є чоловіком ОСОБА_10 , не будучи суб`єктом господарювання, умисно, діючи всупереч вимогам ст.ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів самоврядування та державної реєстрації набуття необхідних та достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватись нею, не звернувшись до Криворізької міської ради з заявою про надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_2 , встановив залізний паркан навколо належного його дружині ОСОБА_10 комплексу будівель, а саме одноповерхової будівлі мехмайстерні «А-1» розміром 24,60х35,70 м. та 4,50х12,30 м. і будівлі адміністративно-побутового корпусу «Б-1» розміром 12,30х35,70 м., в результаті чого, своїми злочинними діями самовільно зайняв земельну ділянку площею 7572 кв.м., внаслідок чого завдав законному володільцю - Криворізькій міській раді істотну шкоду на загальну суму 113593,59 грн., розрахованої відповідно до Методики визначення розміру шкоди, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 25.07.2007 №963, що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 17.09.2015р. за вих.№06.1/06.1-08/5681.

Після чого, 01.08.2014р., на підставі договору оренди, передав в оренду ТОВ «Фауна Гранд» нежитлові приміщенні, огороджені парканом, які розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , яка по теперішній час використовується Орендодавцем для підприємницької та виробничої діяльності.

Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.197-1 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку, оскільки угода про примирення була укладена під час досудового розслідування.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор вказує на те, що, ухвалюючи вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд першої інстанції істотно порушив вимоги п.2 ч.7 ст.474 та ч.2 ст.475 КПК України, у зв`язку з чим ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення.
Прокурор вказує, що злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч.1 ст.197 КК України, направлений проти порядку реалізації права користування земельною ділянкою, тобто комплексу суспільних відносин, що забезпечують порядок і дотримання правил, встановлених Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що його діями заподіяна шкода безпосередньо державі.
Крім того, прокурор вказує на те, що суд першої інстанції, перевіряючи укладену угоду на її відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, також не звернув увагу на те, що укладена між сторонами угода про примирення не відповідає вимогам ч.1 ст.471 КПК України, оскільки в ній не зазначено строк відшкодування спричиненої обвинуваченим шкоди чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, а також строк їх вчинення, а лише зазначено зобов`язання визнати цивільний позов у повному обсязі.
Прокурор звертає увагу, що в мотивувальній частині вироку, суд вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, зазначив, що предметом розгляду є угода про визнання винуватості, що не відповідає дійсності, оскільки предметом розгляду у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 являлася угода про примирення між потерпілим і підозрюваним.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області, просила колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, скасувати вирок суду першої інстанції і повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.197-1 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування з загальному порядку, оскільки угода про примирення була укладена під час досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Виходячи з норм п.2 ч.2 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди, суд апеляційної інстанції, має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, і проаналізувавши докази надані сторонами, колегія суддів встановила, що під час досудового розслідування, 19 жовтня 2015р. за ініціативою підозрюваного ОСОБА_6 між ним і представником потерпілого, яким є Криворізька міська рада, в особі ОСОБА_7 , була укладена угода про примирення, зазначено узгоджене покарання - штраф в розмірі 230 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3910 грн. (ар.пр.12-13).
21.10.2015р., до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт, складений старшим слідчим СВ Тернівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, затверджений, прокурором прокуратури Тернівського району м.Кривого Рогу разом із затвердженою угодою про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 ( ар.пр.2-4;, 12-13).
04.11.2015р., суд Тернівського району м.Кривого Рогу, у підготовчому судовому засіданні, на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України, прийняв рішення, яким затвердив угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , визнавши обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, призначивши узгоджене в угоді покарання.
Колегія суддів перевіривши зміст угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , на її відповідність вимогам кримінального процесуального закону, дійшла висновку, що укладена сторонами угода не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим, суд першої інстанції повинен був відмовити сторонам у затвердженні угоди, продовживши судове провадження у загальному порядку.
Колегія суддів встановила, що суд, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікував за ч.1 ст.197-1 КК України, за ознаками самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значну шкоду її законному володільцю.
Незаконними діями ОСОБА_6 законному володільцю, Криворізькій міській раді була завданаістотна шкода, розмір якої становить 113593,59 грн. (ар.пр.121-122).

Згідно п.п.1, 2 ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ст.80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Докази наявні у кримінальному провадженні, свідчать про те, що ОСОБА_6 не мав жодних рішень органів виконавчої влади чи органів самоврядування та державної реєстрації, які б давали йому необхідні та достатні права на володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою як власнику чи особі, якій надано право постійного чи тимчасового володіння і користування нею, і що він в супереч закону, самовільно зайняв земельну ділянку, яка, належить територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, і є комунальною власністю.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, згідно ч.3 ст.469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Однією з умов, за наявності якої може бути укладено угоду про примирення, є те, що кримінальне правопорушення стосується тільки приватних інтересів конкретної фізичної особи або приватного інтересу юридичної особи.
Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення, суд першої інстанції, перевіряючи угоду на її відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, не звернув увагу на те, що у даному кримінальному провадженні, об`єктом злочину виступають публічні інтереси, у зв`язку з чим, укладення угоди про примирення є недопустимим, і прийняв незаконне рішення, про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 , порушивши вимоги ч.7 ст.474 КПК України.
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора також і в частині невідповідності вимогам ч.1 ст.471 КПК України змісту угоди про примирення.
Так, в укладеній сторонами угоді про примирення зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням який становить 113593,59 грн., натомість, не зазначено строк її відшкодування чи перелік дій не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, це є підставою для відмови в затвердженні угоди, на що суд першої інстанції не звернув належної уваги.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, ч.1 ст.412, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу, заступника прокурора Дніпропетровської області - задовольнити повністю.

Скасувати вирок суду Тернівського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 листопада 2015р., ухвалений на підставі угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувався.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3