ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-2-2010

25 лютого 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого Боднарук Б.В.

при секретарі: Сташків О.С.

з участю прокурора: Псарюк В.Ф.

підсудного: ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козові справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, на отриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В ніч на 08 червня 2005 року ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_3 зайшли на пасовище, розміщене на території тваринницької ферми в с. Таурів Козівського району, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до двох коней, власником яких був ОСОБА_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, які були прив'язані до кронштейнів бетонних плит, відв'язавши їх і верхом на них поїхали до с. Романівка Тернопільського району, залишили їх на пасовищі, звідки вони втікли.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав і пояснив, що 07 червня 2005 року біля 21 год. він заїхав на автомобілі-таксі в с. Городище Козівського району до свого брата ОСОБА_1 Коли вони катались на автомобілі, то в с. Таурів вони побачили на пасовищі тваринницької ферми декілька пар коней. Повернувшись додому вони залишили автомобіль вдома, повечеряли і пішли до с. Таурів, щоб викрасти пару коней. На пасовищі вони підійшли до двох коней, розв'язали їх та ними поїхали в с. Романівка Тернопільського району, там залишили коней на пасовищі, звідки вони втекли.

ОСОБА_2 повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їм злочину, його вина стверджується матеріалами справи, а саме:

- заявою ОСОБА_4, а.с. 6;

- явками з повинною ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а.с. 7-8;

- протоколом огляду місця події, а.с. 9-10.

Також вина підсудного у вчинені даного злочину підтверджується показами потерпілого та свідків.

Так потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у нього у власності були жеребець і кобила. 07 червня 2005 року близько 07 год. він вигнав коні на пасовище тваринницької ферми, де вони паслись до вечора. Близько 21год. 30 хв. він бачив, як по дорозі проїжджав автомобіль Таврія-Славута в напрямку с. Городище. Біля 22 год. вийшов на пасовище, припнув коней до бетонних плит та спутав ноги жеребця мотузкою. Наступного дня біля 07 год. він виявив відсутність коней на пасовищі. Претензій до підсудного не має, оскільки завдану шкоду йому відшкодовано.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 07 червня 2005 року біля 21 год. до нього в гості приїхав на автомобілі його брат ОСОБА_1 Під час поїздки на автомобілі, в с. Таурів вони побачили на пасовищі тваринницької ферми декілька пар коней. Повернувшись додому вони залишили автомобіль вдома, повечеряли і пішли до с. Таурів щоб викрасти пару коней. На пасовищі вони підійшли до двох коней, розв'язали їх та ними поїхали в с. Романівка Тернопільського району, там залишили коней на пасовищі, звідки вони втекли.

Хоча підсудній ОСОБА_1 свою вину в організації даного злочину не визнавав, в судовому засіданні пояснював що ініціатором викрадення був ОСОБА_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, це твердження було спростовано показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні заперечив свою причетність до вчинення даного злочину, а також і підтверджено самим підсуднім.

Таким чином проаналізувавши зібрані по справі докази, суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: таємне викрадення крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Підходячи до обрання покарання ОСОБА_1 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного, його характеристику, що розкаюється у вчиненому злочині, потерпілий претензій до нього не має, на утриманні неповнолітня дитина, однак з врахуванням того, що на розгляд справи в суд не зявлявся і протягом чотирьох років перебував у розшуку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання 27 січня 2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 15 діб через Козівський районний суд.

Головуючий: підпис

з оригіналом вірно