Справа №478/1608/15-к 09.10.2015 12.10.2015 12.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/433/15 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: п.9 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2015 року про накладення арешту на майно скасувати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на майно.
Вказує, що його не повідомили про час і місце розгляду клопотання.
Звертає увагу на порушення права на захист підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , так як його не було допущено до участі у судовому розгляді зазначеного клопотання.
Зазначає про відсутність доказів, які прямо підтверджують скоєння ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, в яких вони підозрюються.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Встановлено, що в ніч з 28 на 29 червня 2015 року четверо невідомих чоловіків в масках на голові проникли на територію тракторної бригади ФГ «Гамма», котра розташована за адресою: с. Неудачне, Казанківського району, Миколаївської області, де із застосуванням фізичної сили відносно охоронця ОСОБА_12 відкрито заволоділи дизельним паливом в кількості 8000 літрів, трактором МТЗ-82, автоцистерною ГАЗ-53 та іншою сільськогосподарською технікою.
Проведеними оперативно-розшуковими заходами співробітників оперативного підрозділу Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області було встановлено осіб, які підозрюються у вчиненні вказаних злочинів, та їх місцезнаходження.
Так, 29 вересня 2015 року за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_11 , під час особистого обшуку якого вилучено наступні речі: мобільний телефон марки Самсунг дуос з сім карткою оператора Лайф НОМЕР_1 , Київстар НОМЕР_2 з ІМЕІ № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , чоловічий гаманець «Glamor», всередині якого маються: в першому відділенні - грошові кошти на загальну суму 1533 грн., в другому відділенні - грошові кошти на загальну суму 2800 грн., в третьому відділенні - виявлено купюри американські долари США, на загальну суму 2000 доларів США, дві купюри номіналом 1 грн. та копійки на суму 1 грн. 4 коп.; каблучка з металу жовтого кольору.
Також, 29 вересня 2015 року за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_10 , під час особистого обшуку якого вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 6303 з ІМЕІ НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора «Лайф» НОМЕР_6 ; гаманець коричневого кольору з написом Dimei, всередині якого маються: у першому відділенні - грошові кошти на загальну суму 55 грн., в другому відділенні - грошові кошти на загальну суму 1700 грн., ланцюжок з металу сіро-білого кольору, каблучка з металу жовтого кольору з камінцями білого кольору, на якій мається проба.
В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження 29 вересня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Казанківського районного суду від 28 вересня 2015 року проведено обшук автомобіля Volkswagen Passat 1.8 1781 № двигуна НОМЕР_21 , № кузова НОМЕР_22 , на який присвоєно номер для разових поїздок НОМЕР_23 , який зареєстрований за ОСОБА_13 , та яким користувався ОСОБА_6 , під час обшуку якого вилучено незаповнені довіреності в кількості шести штук, чотири з яких з печатками «Миколаївське міське відділення «Українська спілка в`язнів, жертв нацизму» та підписами. Після проведення обшуку, вказаний автомобіль вилучено до Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області.

Слідчий суддя, прийшовши до висновку про застосування арешту на вказане майно шляхом заборони розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати його, послався на достатність підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу.
Також слідчий суддя послався на накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення можливої його конфіскації.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалене слідчим суддею рішення відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, наведене у цьому клопотанні.
Так, прийшовши до висновку про застосування арешту на вказане майно шляхом заборони розпоряджатися ним будь-яким чином та використовувати його, слідчий суддя вірно послався на те, що автомобіль марки Volkswagen Passat 1.8 1781 № двигуна НОМЕР_24 , № кузова НОМЕР_22 , який зареєстрований за ОСОБА_13 , та яким користувався ОСОБА_6 , міг використовувався підозрюваними для вчинення злочину, міг бути знаряддям вчинення злочину, міг зберегти на собі його сліди, або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; вилучені під час проведення обшуків затриманих осіб грошові кошти можуть бути предметом злочину (предметами злочинної діяльності), а вилученими мобільними телефонами підозрювані особи могли користувалися під час вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, та по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Окрім того, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 170 КПК України, вірно послався на накладення арешту на вказане майно і з метою забезпечення можливої конфіскації майна, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкція якої передбачає можливе додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Слідчий суддя вирішуючи питання про арешт майна врахував і достатність доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, зокрема: показання потерпілого ОСОБА_14 , показання свідка ОСОБА_12 , дані протоколів огляду місця події, дані протоколу затримання ОСОБА_6 , показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , дані протоколів обшуку, інформації з ТОВ «Астеліт».
Враховуючи наведене доводи апелянта про відсутність доказів, які прямо підтверджують скоєння ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 злочинів, в яких вони підозрюються, є необгрунтованими.
Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 інкримінованих їм злочинів, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняте слідчим суддею рішення є обґрунтованим, а заходи забезпечення кримінального провадження застосовані з метою досягнення дієвості цього провадження, тобто, відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.
З огляду на наведене, є необґрунтованими доводи захисника про безпідставність накладення арешту.
Доводи апелянта про неповідомлення його про час і місце розгляду клопотання та про порушення права на захист підозрюваних, так як його не було допущено до участі у судовому розгляді зазначеного клопотання, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Як свідчать матеріали судового провадження, захисник ОСОБА_7 належним чином був повідомлений про розгляд слідчим суддею 2 жовтня 2015 року клопотання слідчого про накладення арешту. Однак, не скористався цим правом. Його неприбуття у судове засідання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, не було перешкодою розгляду клопотання, не є порушенням права захист підозрюваних.
За такого, всі апеляційні доводи захисника є неприйнятними.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді: