Володимирецький районний суд Рівненської області
Справа № 556/1309/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.20102.09.2015м. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000521 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишневе, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, освіта повна середня, засудженого 26.04.2011 Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186; ч. 1 ст. 187, ч. 1,2 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців позбавлення волі, вчинив злочин під час відбування покарання у Полицькій виправній колоній №76 с.Іванчі Володимирецького району,

за ст. 391 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 14 липня 2015 року вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи покарання при наступних обставинах.

Так, будучи засудженим до позбавлення волі та відбуваючи покарання в Полицькій ВК-76, ОСОБА_4 неодноразово порушував режим відбування покарання, допустив 97 порушень, 42 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії, в т.ч. 7 разів був поміщений в ДІЗО, 3 рази поміщався до ПКТ, також 55 разів притягувався до відповідальності правами начальника відділення. Вказані стягнення не зняті і не погашені. 01.04.2015 року ОСОБА_4 був переведений до дільниці посиленого контролю. Незважаючи на це, 14 липня 2015 року ОСОБА_4 відкрито відмовився виконати законну вказівку начальника дільниці посиленого контролю Полицької ВК-76 щодо роботи із благоустрою колонії, і без будь-яких поважних причин не приступив до роботи, передбаченої ч.5 ст.118 КВК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.391 КК України як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи покарання.

До початку судового розгляду справи, суду надано угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, укладену між прокурором прокуратури Володимирецького району ОСОБА_3 , який на підставі ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні, прокурор і обвинувачений узгодили міру покарання за ст.391 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Фактичні обставини справі правильно відображено у обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги що:

· злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості;

· внаслідок злісної непокори законним вимогам адміністрації установи відбування покарання шкоди завдано лише суспільним інтересам та інтересам держави;

· угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

· обвинуваченому належним чином роз`яснено його права та обов`язки при укладенні угоди, наслідки укладення угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 є повнолітнім, має повну середню освіту, не страждає будь-якими фізичними чи психічними розладами, не зловживає алкогольними напоями, не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра. Крім того, угоду укладено у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4

· умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ст.391 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України.

- діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 оголошено підозру, та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, містить ознаки складу злочину, передбаченого ст.391 КК України;

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000521, укладену між прокурором, який у відповідності до ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків обрати шляхом часткового складання та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) років 11 (одинадцяти) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислювати з 02 вересня 2015 року.

До строку покарання повністю зарахувати відбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 26.04.2011 року, у вигляді позбавлення волі, починаючи з 01 грудня 2009 року (05 років 09 місяців).

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою, з утриманням в СІЗО-24 м.Рівне.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, в т.ч. обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором вирок може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1