ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 556/1043/15-к
Рядок статзвіту № 43

04.09.2015 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі Володимирецького районного суду кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 19 травня 2015 року за №0000351 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

У вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення-злочин за таких обставин.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію.

12.05.2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_5 , був призначений до команди № НОМЕР_1 , того ж дня він був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де йому працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано повістку про явку на 12.05.2015 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову на відправку для проходження служби за мобілізацією. Від отримання даної повістки ОСОБА_5 відмовився, що було відповідно засвідчено.

Враховуючи вищевикладене, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченої ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув без поважних причин, та у складі команди № НОМЕР_1 в розташування військової частини для подальшого проходження військової служби не вибув.

Такі дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся і пояснив, що дійсно 12.05.2015р. працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову і відправки у складі сформованої команди для проходження військової служби, в лавах збройних сил України до військової частини, але від отримання повістки відмовився у зв`язку з тим, що має захворювання у вигляді остеохондрозу і за станом здоров`я не може проходити військову службу в лавах збройних сил України. Також пояснив, що доглядає за матір`ю пенсіонеркою 1948 року народження яка перебуває на його утриманні. Просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 заступник військового комісара-начальника ВК ІНФОРМАЦІЯ_3 пояснив, що разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був присутній при врученні повістки обвинуваченому про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову і відправки у складі сформованої команди для проходження військової служби від отримання якої ОСОБА_5 відмовився. Перед врученням обвинуваченому було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від військової служби. В результаті чого в подальшому було складено акт про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_5 відмовився від отримання бойової повістки.

Наявність провини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення-злочину за ст.336 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- копією повістки від 07.05.2015 року про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для призову і відправки у складі сформованої команди для проходження військової служби від отримання якої ОСОБА_5 відмовився, з схемою до нього (Том. 1 а.к.п.73);

- актом від 08.05.2015 року про відмову військовозобов`язаного ОСОБА_5 від отримання бойової повістки (Том. 1 а.к.п.10);

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає провину обвинуваченого доведеною.

Суд, вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: ОСОБА_5 який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні-злочині, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення-злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини справи, обставини, які пом`якшують провину обвинуваченого, суд рахує за необхідне та достатнє застосувати до нього покарання за ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, із застосуванням відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи, тому вважає за можливе звільнити його від покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

На думку суду, дане покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1