печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_6 , на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилучених речей,

В С Т А Н О В И В :
05.11.2014 до суду звернулася ОСОБА_6 України із скаргою на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна грошові кошти, що вилучені під час проведення обшуку.

У поданій скарзі ОСОБА_6 просить слідчого суддю визнати бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна грошових коштів у розмірі 431000,00 доларів США, 1000,00 євро та 50000,00 грн., під час проведення обшуку та зобов`язати останнього повернути його заявниці.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 30.11.2014 здійснено обшук у відділенні «Дніпропетровська РД» АТ «Златобанк» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 1, прим. 121, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2014, та вилучено з індивідуального банківського сейфу, що тимчасово використовується ОСОБА_6 , грошові кошти у національній та іноземній валюті, що стало підставою для оскарження вказаних дій органу досудового розслідування та вимогою про повернення тимчасово вилученого майна.

Представник особи, що звернулася із скаргою, ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у ній.

Старший слідчий ГСУ МВС України ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували правомірність вимог скарги, просили залишити без задоволення.

Вивчивши скаргу, письмові докази, пояснення особи, що звернулася із скаргою, заперечення слідчого групи слідчих та прокурора досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000173 від 04.04.2014 за фактом вчинення організованою групою фіктивного підприємництва, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовими особами своїми службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

У межах досудового розслідування, на підставі наданого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2014 дозволу, 30.10.2014 проведено обшук у відділенні «Дніпропетровська РД» АТ «Златобанк» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 1, прим. 121, та, зокрема, в індивідуальному банківському сейфі, що відповідно до договору № 14/2/2014 від 26.05.2014, укладеного між АТ «Златобанк» та ОСОБА_6 , використовується останньою. З вказаного банківського сейфу вилучено під час обшуку грошові кошти у розмірі 431000,00 доларів США, 1000,00 євро та 50000,00 грн., які ОСОБА_6 просить повернути.

Особа, що звернулася із скаргою, наголошує, що відношення до діяльності фізичних та юридичних осіб, що зазначені в ухвалі суду від 27.10.2014, не має та не являється їхнім співробітником.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 235 КПК України).

Частиною 7 ст. 236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В ухвалі слідчого судді від 27.10.2014, якою надано дозвіл на проведення обшуку у вказаному відділенні банку з метою відшукання та вилучення речей та документів, що мають значення для розслідування кримінального провадження, прямо вказано документи, для виявлення яких проводиться обшук у приміщенні, де знаходяться індивідуальні банківські сейфи та безпосередньо в індивідуальних банківських сейфах, які оформлені на фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серед яких вказано і особу, що подала скаргу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та безпосередньо до цінностей, у тому числі грошових коштів.

Відтак, вилучене майно з індивідуального банківського сейфу грошові кошти не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, а подальше вирішення долі майна, що визнано речовими доказами, урегульовано положеннями ст. 100 КПК України.

Згідно з нормами ст. 110 КПК України, зокрема, ч. 3 цієї статті, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. При цьому постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

У судовому засіданні встановлено, що постановою від 03.11.2014 старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 363100 доларів США (3631 купюра номіналом 100 доларів США), 50000 гривень (100 купюр номіналом 500 гривень) та 1000 євро (10 купюр номіналом 100 євро), вилучені 30.10.2014 під час обшуку у відділенні Дніпропетровського РД АТ «Златобанк» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 1, прим. 121, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0000173 від 04.04.2014, та передано для зберігання до УФЗБО ГУ МВС України в Дніпропетровській області. До вказаних грошових коштів входять і вилучені грошові суми з індивідуального сейфу ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 100, 234236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилучених речей залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1