Справа № 445/1875/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/630/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року. м.Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 17 червня 2014 року біля 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в м. Золочів Львівської області по вул. Львівській, 47«а» на території біля магазину «Ясени», діючи з хуліганських спонукань, пристав до ОСОБА_8 , почав шарпатись з ним висловлюючись непристойними словами та наніс удар головою в голову ОСОБА_8 , після чого продовжуючи хуліганські дії зайшов за ОСОБА_8 в магазин «Ясени», де порушуючи роботу магазину за прилавком продовжив бійку із ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні пошкодження.
На даний вирок засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду, кримінальне провадження про обвинувачення його, ОСОБА_6 за ч.1 ст. 296 КК України закрити з підстав, передбачених вимогами п.2 ч.1 ст.284, ст. 417 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що вирок суду першої інстанції суперечить дійсним обставинам справи, вимогам норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції прийшов до надуманого та безпідставного висновку про те, що він вчинив щодо потерпілого ОСОБА_9 хуліганські дії, котрі виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, котрі за своїм змістом відзначалися особливою зухвалістю, яка проявилася в тому, що він безпричинно завдав потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження і зірвав роботу магазину. На думку апелянта, такий висновок суду першої інстанції суперечить дійсним обставинам справи, не базується на доказах, що були досліджені під час судового розгляду справи та суперечить вимогам закону.

ОСОБА_6 вважає, що суд безпідставно надав віри свідченням потерпілого по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_8 , котрий будучи обвинуваченим за ст.121 ч.1 КК України по факту заподіяння 17.06.2014р. йому тяжких тілесних ушкоджень, давав завідомо неправдиві свідчення, метою котрих було уникнення відповідальності за скоєння тяжкого кримінального правопорушення. Вважає, що суд безпідставно знехтував його свідченнями та свідченнями численних свідків, зокрема свідка ОСОБА_10 ..

Також звертає увагу на те що ним було заявлено сумніви щодо об`єктивності під час судового розгляду даної справи, проте такий відвід суддею ОСОБА_1 було безпідставно відхилено, що на його думку істотно вплинуло на повноту та об`єктивність з`ясування дійсних обставин справи під час її судового розгляду.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно стягнув з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди, оскільки будь-якої моральної шкоди ОСОБА_8 не завдавав і в судовому засіданні не було здобуто доказів щодо вказаної моральної шкоди.

На апеляційну скаргу ОСОБА_11 потерпілий ОСОБА_8 подав заперечення, в яких зазначає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 05.06.2015 року залишити без змін. Потерпілий вказує, що як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні було безспірно доведено, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля магазину «Ясени», затіяв із ним спір.

Потерпілий зазначає, щоб уникнути конфлікту зайшов в приміщення магазину, тоді ОСОБА_6 зайшов за ним, і як останній сам пояснив в судовому засіданні, щоб йому помститися. В приміщенні магазину ОСОБА_6 почав наносити йому удари в різні частини тіла. Оскільки йому не було кому допомогти оборонятись від нападника, то він побачив біля себе кухонний ніж, і з метою захисту наніс удар в грудну клітку ОСОБА_6 , причинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

На апеляційний розгляд обвинувачений, його захисник та потерпілий не з`явились, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , просив вирок суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення прокурора на заперечення апеляції, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочинних діянь, передбачених ч.1 ст.296 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим.
Суд вірно поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілого ОСОБА_8 який пояснив, що він в АДРЕСА_1 орендує у своєї матері магазин під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". 17 червня 2014 року був на роботі в магазині. Біля 18 год. туди прийшли ОСОБА_6 з своїм знайомим ОСОБА_10 .. Вони обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння. Він в цей час знаходився за столиком, де сиділи військовослужбовці, які пили квас. Коли ОСОБА_6 підійшов до них, він почав висловлюватись до нього "блатними" словами. Він зробив йому зауваження, неодноразово просив, що вони йшли додому бо у нього мала дитина і він не хоче проблем. Але той не заспокоювався. Він же вирішив викликати працівників міліції і тому пішов в магазин "Акація ", що є поряд, але подзвонити не зміг, так як телефон там не працював. Тоді він зміг викликати працівників міліції з свого мобільного телефону і повернувся в магазин. Щоб уникнути конфлікту, він зайшов в магазин. Але ОСОБА_6 зайшов слідом , схопив його і своєї головою наніс йому удар в голову. Він впав на коробки з продуктами. ОСОБА_6 підійшов до нього і наносив йому удари руками і ногами. В магазин зайшли хлопці, які сиділи надворі за столиком і розборонили їх та відтягнули ОСОБА_6 .. Знаходячись в магазині він запитав ОСОБА_6 чому він затіяв з ним сварку і побив його. Той відповів, що за те, що він вдарив ОСОБА_10 .. Він відповів ОСОБА_6 , що ОСОБА_10 не бив. Після цього ОСОБА_6 підбіг до нього, знову почав бити його. Від його удару він впав і побачив на підлозі кухонний ніж, який взяв в руку, і захищаючись від ОСОБА_6 , наніс йому удар ножем.
Крім цього, вина ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду місця події від 17.06.2014 року (а.с. 106-107), який досліджувався судом першої інстанції, з якого вбачається, що на час огляду в приміщенні магазину "Ясени" було виявлено під столом біля входу уламки скла, на підлозі в магазині виявлені сліди бурого кольору подібні на кров, лежать розкидані пляшки з-під води.
Свідок ОСОБА_10 під час допиту в суді першої інстанції зазначив, що 17.06.2014 року вони разом з ОСОБА_6 зайшли в кафе "Юрія", де випили пива і горілки. Вийшовши звідти, направились додому. По дорозі, біля магазину "Ясени" побачили, що на вулиці за столиком сидів ОСОБА_8 і з ним, ще декілька чоловік. Вони підійшли до них, привіталися . Потім він почув як зі столика щось впало і побачив , що ОСОБА_8 і ОСОБА_6 зайшли в магазин. Він трохи відійшов по своїх справах. Згодом почув як почався конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .. Він намагався їх розтягнути один від одного. ОСОБА_8 зайшов у магазин, а за ним пішов ОСОБА_6 . Коли він намагався помирити ОСОБА_8 з ОСОБА_6 то отримав удар у вухо від ОСОБА_8 після чого відійшов надвір. В цей час у магазині ще продовжувалася шарпанина. ОСОБА_8 відійшов за прилавок, а до нього йшов ОСОБА_6 , бо хотів віддати ОСОБА_8 за те, що той зробив. Потім він побачив, як ОСОБА_8 взяв в руки ніж. Він намагаючись їх розборонити крикнув "Володя ніж у ОСОБА_12 ", а ОСОБА_8 - "кинь ніж". ОСОБА_8 зробив крок назустріч ОСОБА_6 , останній вийшов з магазину, і тоді вони побачили кров на його животі і на ногах і викликали швидку. В магазині в цей час нікого не було крім них трьох.
Свідок ОСОБА_13 під час допиту в судовому засіданні пояснила, що вона працює на швидкій допомозі в Золочівській райлікарні. 17 червня 2014 року поступив виклик, про те, що сталася бійка на вул.Львівській. Вона прибула на місце виклику, зайшла у магазин "Ясени" і побачила мужчину, що лежав біля прилавку. Його одяг був окровавлений. Під час огляду вона помітила колото - ріжучу рану потерпілого в районі грудної клітки. Інших ран вона не пригадує.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що 17 червня 2014 року вона збиралася їхати в село. Між 17 і 18 годинами дня вона йшла на зупинку з своєї квартири по АДРЕСА_1 . Зупинка знаходиться навпроти магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та " ІНФОРМАЦІЯ_1 " і їй було добре чути та видно, що робиться на площадці перед магазином. В цей час там знаходилися ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_10 . Їй було чути, як звідти доносилась нецензурна лайка з боку ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 просив їх піти додому , пояснював, що в нього є мала дитина і він не хоче проблем. ОСОБА_8 стояв, а ОСОБА_6 намагався зайти в магазин. Потім ОСОБА_8 зайшов у магазин, а за ним зайшов ОСОБА_6 . Що було в середині вона не знає, але їй було чути, як побилися стакани і потім в магазині щось важке впало. Приїхала маршрутка і вона поїхала. ОСОБА_6 вона знає, як людину, яка любить вживати спиртне і вчиняти конфлікти .
Крім цього, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " , що знаходиться поряд з магазином "Ясени". 17 червня 2014 року вийшла на двір тоді, коли почула стук стаканів під час конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 . Але вони пішли в магазин ОСОБА_8 , а вона до себе. Вона бачила там ще трьох чоловіків. Пізніше до їхнього магазину прийшов ОСОБА_8 з підбитим оком. Він попросив телефон , але вона сказала, що він не працює.
Також, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 17.06.2014 року біля 18 год. він разом з друзями ОСОБА_17 і ОСОБА_18 прийшов до магазину "Ясени" випити пива, чи квасу, на столику, що є на дворі. Потім до магазину підійшов ОСОБА_6 з товаришем. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт. Вони про щось сперечалися. Він з друзями зайшли у магазин і їх розборонили. Вони трохи заспокоїлися і всі вийшли на вулицю. Потім на дворі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 знов почали шарпатися.
ОСОБА_8 зайшов в магазин, а ОСОБА_6 пішов за ним і там знову вони шарпалися, хтось когось штовхнув і побилися бокали. В магазині з ними був ще ОСОБА_10 , який також їх зозбороняв.
Не можуть бути взяті до уваги покликання обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що два удари ножем ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 , в той час коли він намагався втекти і врятуватися. оскільки, як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_8 удар ножем він наніс ОСОБА_6 з метою захисту, так як не міг терпіти його знущання і не знав скільки ще будуть продовжуватися його дії.
Висновком судово-медичної експертизи № 183/2014 від 12.08.2014 року встановлено, що у ОСОБА_8 при зверненні за медичною допомогою 17.06.2014 року було діагностовано: «Гематома пара орбітальної ділянки зліва, гематома верхньої губи, садно черевної стінки». Дані пошкодження є наслідком дії тупих предметів, могли утворитися 17.06.2014 року і відноситься до легкого тілесного ушкодження. (а. с. 72.73).
Садно черевної стінки потерпілий ОСОБА_8 спричинив сам собі під час боротьби з обвинуваченим ОСОБА_6 , про що вказує у своїх запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого.
Суд апеляційної інстанції визнає безпідставаними доводи поданої апеляційної скарги з приводу того, що внаслідок вчинення обвинуваченим хуліганських дій 17.06.2014 року не було зірвано роботу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 .
Колегія суддів вважає, що даний факт доводиться показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції вказали на факт бійки між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Ясени».
Крім того колегія суддів вважає, що факт притягнення потерпілого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 через нанесення удару ножем, жодним чином не спростовує вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні хуліганських дій, тобто злочину, у вчиненні якого він визнаний вироком суду, що оскаржується.
Також твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суддя ОСОБА_11 безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_11 не відповідає дійсності та спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема вмотивованою ухвалою судового засідання від 05.12.2014 року, оскільки підстав для задоволення заявленого відводу судді немає, мотиви відводу є необґрунтованими та такими, що не можуть впливати на об`єктивність та на упередженість судді при розгляді справи, що підтверджується вказаною ухвалою (а.с. 208).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує його покарання, та те, що його мати та дружина є пенсіонерами, що пом`якшує покарання, позитивну характеристику за місцем проживання.
Згідно із положеннями ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності та справедливості, вірно врахував характер скоєного злочину, ступінь вини обвинуваченого, фізичний біль та страх потерпілого за своє життя.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 в частині необґрунтованості часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди, а також визнає необґрунтованим доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що апелянт сам зазнав не менших душевних та фізичних страждань і матеріальної шкоди від дій потерпілого ОСОБА_8 ..

Суд апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного вироку суду за апеляційною скаргою обвинуваченого не виявив істотних порушень кримінального процесуального та кримінального законів, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду, вважає вирок суду в цьому кримінальному провадженні законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК Україниу межах встановлених у санкції статті, яке є необхідним й достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому, з врахуванням вищенаведеного, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 420, 426 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протягом трьох місяців з дня її проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :