Провадження № 11-кп/780/143/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 11.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 , -

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання замінено більш м`яким.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2014, зміненим ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.01.2015, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 258 КК України з застосуванням ст.ст. ст. 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 1 місяць з конфіскацією майна.

З 09 лютого 2011 року засуджений перебуває в місцях позбавлення волі.

15.12.2015 захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити засудженому не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке (не пов`язане з позбавленням волі) виправні роботи, а також звільнити його від подальшого відбування покарання у Бориспільській виправній колонії №119.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року клопотання задоволене. ОСОБА_6 невідбуту частину покаранняу виді позбавлення волі заміненона більш м`яке - на виправні роботи строком на 2 (два) роки з відрахуванням 20% із суми заробітку засудженого на користь держави щомісячно.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків фактичним обставинам справи та неправильністю закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор стверджує, що засуджений відбув половину призначеного покарання, до відбуття покарання в виправній колонії два рази порушував режим утримання за що має стягнення, а з моменту прибуття до виправної колонії (14.02.2015) має лише 2 заохочення, проте за такий короткий термін перебування у виправній колонії не можливо в повній мірі зрозуміти чи став засуджений на шлях виправлення.

Прокурор також вказує, що характеристика ОСОБА_6 є неоднозначною, а представник колонії у судовому засіданні поклався на розсуд суду, що, на думку прокурора, дає підстави вважати, що засуджений не став на шлях виправлення.

Крім того, прокурор наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні відомості того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`якевідмовити.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою та просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, перевіривши ухвалу суду, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 та п. 2 ст. 4 вказаної норми, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.

Як вбачається з ухвали суду, суд в повній мірі дотримався вимог закону, задовольнив клопотання захисника ОСОБА_7 та замінив ОСОБА_6 не відбуту частину покарання більш м`яким.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за умисні тяжкі злочини та на момент розгляду клопотання відбув більше половини призначеного судом покарання, став на шлях виправлення, оскільки має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а його характеристика, видана за місцем відбування покарання, є позитивною (а.с. 32-33).

Крім того, керівник ПП «ВІМС», за погодженням із трудовим колективом підприємства, надав згоду на працевлаштування ОСОБА_6 та подав до суду відповідне клопотання (а.с. 7-8).

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що посилання прокурора на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства при розгляді клопотання які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни ухвали суду - не встановлено, ухвала суду є обґрунтованою і законною.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокуроразалишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4