АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що не має підстав вважати, що скарга підписана особою, яка має право подавати скаргу, оскільки на останній сторінці поданої скарги міститься факсимільний підпис скаржника ОСОБА_5 , без зазначення дати подання скарги. При цьому, представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 , подавши скаргу, не додав до неї документів на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_5 . Тому, скарга подана особою, яка не має права її подавати, що є підставою для повернення скарги, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя лише вивченням скарги та фактично не здійснивши належного розгляду його скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, за його обов`язкової участі, як потерпілого (скаржника), перешкодив ухваленню законного та обґрунтованого __________________________________________
Справа №11-сс/796/2729/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
судового рішення, при цьому зробив помилковий висновок стосовно того, що, начебто на останній сторінці міститься не його ( ОСОБА_5 ) власноручний підпис, а факсиміле, що не відповідає дійсності, оскільки саме ним підписано вказану скаргу. Аналогічно, як вказує апелянт, не відповідає дійсності і інший висновок слідчого судді стосовно того, що, нібито на останній сторінці скарги відсутня дата її подання.
Крім того, звертає увагу й на те, що в матеріалах провадження відсутні: журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції; будь-яка інформація про те, що йому належним чином направлено копію оскаржуваного судового рішення від 21.05.2015 року та супровідний лист щодо засвідчення факту належного і невідкладного надсилання йому копії ухвали разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Також ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як такий, що пропущений з поважних причин. При цьому зазначає, що копія оскаржуваної ухвали йому взагалі не була направлена судом, а була отримана ним 11.09.2015 року лише в результаті ознайомлення із матеріалами провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З урахуванням того, що в матеріалах судового провадження за скаргою відсутні дані про направлення ОСОБА_5 копії рішення слідчого судді, прийнятого за його скаргою без виклику осіб, а ОСОБА_5 стверджує про її отримання лише 11 вересня 2015 року при ознайомленні з матеріалами провадження, то колегія суддів вважає можливим поновити ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді як такий, що пропущено з поважних причин.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За змістом скарги, Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснювалось досудове розслідування злочину щодо шахрайського заволодіння Березою, Гамаль та іншими особами 07 жовтня 2005 року квартирою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , та йому завдано майнову та моральну шкоду, тобто ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є потерпілим чи принаймні заявником.
А тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України та всупереч висновків слідчого судді, ОСОБА_5 є особою, яка має право звертатись зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
Рішення про повернення скарги ОСОБА_5 з підстав її подання особою, яка не має на це права, слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києві обґрунтував тим, що на останній сторінці поданої скарги міститься факсимільний підпис скаржника ОСОБА_5 , без зазначення дати подання скарги, що, за відсутності дієвого механізму встановлення достовірності підпису такого документа, а отже і документа в цілому, не дає можливості встановити, що у відповідному документі виражена воля саме тієї особи, чий підпис відтворено.

Але такий висновок судді не ґрунтується на матеріалах провадження за скаргою, з яких вбачається, що скарга ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, що була подана ним до Дніпровського районного суду м. Києва, містить і дату подання скарги 20 травня 2015 року, при цьому число - 20 вписано кульковою ручкою, як і підпис ОСОБА_5 , на чому наголошував в апеляційній скарзі і сам ОСОБА_5 .

Однак, слідчий суддя при наявності у нього сумнівів щодо того, чи власне ОСОБА_5 виявив бажання звернутися до суду зі скаргою, останнього до суду не викликав та не маючи матеріалів, які б спростовували звернення до суду саме ОСОБА_5 , безпідставно повернув ОСОБА_5 його скаргу на постанову про закриття кримінального провадження.

Також слід вказати й про те, що, оскільки скаргу подано ОСОБА_5 особою, яка має право звертатись зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, та в ній лише зазначено, що його представником є ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності, то твердження слідчого судді в ухвалі, що не надано документів на підтвердження повноважень ОСОБА_6 , який скаргу не подавав, явно виходить за межі норм процесуального закону і не давало слідчому судді підстав стверджувати про подачу скарги особою, яка не має права її подавати.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право або залишити ухвалу без зміни, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Беручи до уваги необхідність вирішення питання про поновлення ОСОБА_5 строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 14 лютого 2013 року, з дослідженням вище приведених обставин відповідно до положень ст. 306 КПК України, з обов`язковою участю ОСОБА_5 , а в залежності від результатів його вирішення і необхідність витребування та дослідження матеріалів закритого кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про постановлення нової ухвали про призначення нового розгляду скарги ОСОБА_5 в суді першої інстанції слідчим суддею відповідно до положень ст.ст. 303 - 307 КПК України.
Тим більше, що такі ж апеляційні вимоги висунув і ОСОБА_5 , оскільки за результатами здійснення провадження за його скаргою, він зможе реалізувати належне йому право на оскарження рішення слідчого судді.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2015 року, якою повернуто ОСОБА_5 його скаргу на постанову начальника відділення СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 14 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження №0001398 від 15 грудня 2012 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції скарги ОСОБА_5 на постанову начальника відділення СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 14 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження №0001398 від 15 грудня 2012 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3