печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5361/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
09 лютого 2016 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002795 від 18.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 09.08.2005, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3431.

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002795 за фактом вчинення невстановленими особами розбійного нападу на приміщення ПВП «Аргентум», з метою заволодіння майном вказаного підприємства у особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2015.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , в невстановлений слідством час, в не встановленому слідстві місці, з метою незаконного заволодіння чужим майно, що знаходилось в охоронюваному приміщенні ПВП «Аргентум», розташованому на четвертому поверсі будівлі №84 по вул. Отамана Головатого в м. Одеса, шляхом розбійного нападу на працівників охорони вказаного приміщення, вступив в злочину змову з ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залучили в якості виконавців розбійного нападу біля двадцяти невстановлених слідством осіб, які для маскування своєї злочинної мети, мали бути одягнені у камуфляжну форму, з прикритими балаклавами обличчями та зовнішнім виглядом асоціювати себе як учасників громадського руху «Самооборона Одеси».

Організатор розбійного нападу ОСОБА_7 , розподілила ролі учасників цього злочину та розділила його виконавців на дві групи. Відповідно до розробленого плану, під час вчинення нападу на ПВП «Аргентум», першою групою в кількості п`яти невстановлених слідством осіб повинен був керувати один із залучених виконавців розбійного нападу, а другою в кількості двадцяти невстановлених слідством осіб, - особисто ОСОБА_5

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 для полегшення вчинення розбійного нападу та для подолання можливого спротиву охоронців та працівників ПВП «Аргентум», заздалегідь заготовили і надали безпосереднім виконавцям розбійного нападу предмети схожі на вогнепальну зброю, разом зі спорядження, призначеним для переміщення по зовнішнім стінам будівлі на висоті (мотузки, карабіни, тощо) та транспортні засоби для доставки зазначених осіб до будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 84 і подальшого вивезення належного ПВП «Аргентум» майна, легкові автомобілі за державними номерними знаками НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та мікроавтобус за державним номерним знаком НОМЕР_4 .

09.05.2015 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи умисно згідно заздалегідь розробленого плану розбійного нападу на ПВП «Аргентум», дистанційно керуючи першою та другою групами невстановлених осіб розбійного нападу, забезпечила їх прибуття на заздалегідь підшуканих транспортних засобах до території нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84.

Після цього, члени першої групи та другої групи невстановлених осіб розбійного нападу, з метою незаконного заволодіння чужим майном, використовуючи заздалегідь підшукане спорядження, за допомогою підручних засобів, незаконно проникли в середину приміщення ПВП «Аргентум», розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 84, після чого з використанням предметів, схожих на вогнепальну зброю, застосувавши погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, відкрили замки вхідних дверей приміщення ПВП «Аргентум».

Після відкриття невстановленою особою замків вхідних дверей, до приміщення ПВП «Аргентум», незаконно проник ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими слідством особами, які мали при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, одягнені в балаклави та камуфляжний одяг, погрожуючи застосуванням якої продовжили чинити психологічний тиск на охоронця ОСОБА_8 , який виразився в намірах застосувати до останнього фізичної сили, тим самим подолавши його волю до можливого супротиву.

Близько 15 год. 20 хв. до приміщення ПВП «Аргентум» через вхідні двері також незаконно проникла ОСОБА_7 , яка реалізуючи свій злочинний умисел за попередньою змовою з ОСОБА_5 , заволоділи майном ПВП «Аргентум» на загальну суму 1846000,00 грн, майном, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 15300,00 грн, майном, що належить ОСОБА_10 , на загальну суму 4400,00 грн, майном, що належить ОСОБА_11 , на загальну суму 10 200,00 грн.

Незаконного заволодівши шляхом вчинення розбійного нападу вказаним чужим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та невстановлені слідством особи, вивезли викрадено перелічене в повідомленні про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_7 майно з приміщення ПВП «Аргентум» та розпорядились ним на власний розсуд.

04.02.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри складає сукупність належних даних, які містяться у протоколах заяви про злочин від 17.12.2015 з додатками до нього, протоколах допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , протоколі обшуку від 26.01.2016.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , на праві власності володіє квартирою АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу від 09.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3431.

Посилаючись на те, що вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, яке за санкцією ч. 4 ст. 187 КК України, передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання за відсутності власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002795 за фактом вчинення невстановленими особами розбійного нападу на приміщення ПВП «Аргентум», з метою заволодіння майном вказаного підприємства у особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2015р.

04.02.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу від 09.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3431.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження та можливої конфіскації майна, а також доведено, що майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, та може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт є майном підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, а також з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному на праві власності, шляхом заборони розпоряджатися таким майном будь-яким чином.

Вимогами ч. 4 ст. 171 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Слідчим у судовому засіданні доведено можливість реалізації нерухомого майна підозрюваним, у зв`язку з чим слід заборонити розпоряджатися цим майном підозрюваному, іншим особам, у володінні, користуванні яких воно знаходиться.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному у кримінальному провадженні № 0002795 від 18.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2005, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 3431.

Заборонити ОСОБА_5 та іншим особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1