Справа № 1-1291/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

з участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 21.08.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 22.07.2010 року звільнився з Ізяславської виправної колонії Хмельницької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 26 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, засуджений Дніпровським районним судом м. Києва до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 22.07.2010 року звільнився з Ізяславської виправної колонії Хмельницької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 4 місяці 26 днів. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.07.2010 року було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та винесені обмеження: заборона залишати своє помешкання з 22:00 год. до 06:00 год.; 2 рази на місяць зявлятися на реєстрацію до ОВС за місцем проживання; заборона відвідувати місця, де проводиться торгівля та розливання спиртних напоїв; заборона виїжджати за межі місця проживання без відповідного дозволу ОВС. ОСОБА_1 після звільнення направлявся за адресою: АДРЕСА_1. У день звільнення, а саме - 22.07.2010 року, він під підпис був попереджений про необхідність не пізніше 25.07.2010 року прибути та зареєструватись (стати на облік) у Дніпровському РУ ГУ МВС України в м. Києві та про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС. Проте, ОСОБА_1 до обраного місця проживання за вищевказаною адресою не прибув та про своє місцезнаходження органи міліції не повідомив, на профілактичний облік в Дніпровському РУ не став. При неодноразових перевірках за вищевказаною адресою АДРЕСА_1, його вдома не було, а саме:

18 серпня 2010 року о 22 год. 30 хв. у присутності понятих при перевірці помешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, дільничим інспектором міліції ОСОБА_2 було виявлено відсутність ОСОБА_1, про що було складено акт перевірки адміннаглядного.

20 серпня 2010 року о 22 год. 10 хв. у присутності понятих при перевірці помешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, дільничим інспектором міліції ОСОБА_3 було виявлено відсутність ОСОБА_1, про що було складено акт перевірки адміннаглядного.

23 серпня 2010 року о 22 год. 30 хв. у присутності понятих при перевірці помешкання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, дільничим інспектором міліції ОСОБА_3 було виявлено відсутність ОСОБА_1, про що було складено акт перевірки адміннаглядного.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, підтвердив усі покази, дані ним на досудовому слідстві, та зазначив, що він дійсно 18.08.2010 р. о 22 год. 30 хв., 20.08.2010 р. о 22 год. 10 хв. та 23.08.2010 р. о 22 год. 30 хв. був відсутній за адресою: АДРЕСА_1. Не заперечував те, що він будучи адміннаглядним, порушував обмеження, встановлені постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.07.2010 року. Він все усвідомлював та щиро кається у скоєному.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у тому, що він своїми умисними діями вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, і знаходить правильною кваліфікацію його дій за ст. 395 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 82-83), не працює, раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_1 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2008 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 03 вересня 2010 року

(а.с. 20-25).

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_1у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: