Провадження № 1-кп/344/566/15
У Х В А Л А

24 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Cуддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.1,13 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.1,13 КК України.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважаю, що суддя Лазарів не може брати участь у розгляді даного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Згідно ст.75 ч.1 п.4 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 31 жовтня 2013 року під головуванням судді ОСОБА_1 , у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого п.п.1,13 ч.2 ст. 115 КК України, застосовано до ОСОБА_2 примусові заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а провадження в справі, відповідно до вимог ст.280 КПК України (1960 року) зупинено, до видужання ОСОБА_2 .

Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року, у зв`язку із покращенням психічного стану ОСОБА_2 , щодо останнього припинено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2013 року.

В подальшому, 15.05.2015 року під головуванням судді ОСОБА_1 було винесено ухвалу, якою кримінальну справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене п.п.1,13 ч.2 ст.115 КК України направлено прокурору Івано-Франківської області для провадження досудового слідства.

Пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, що ще раз підкреслюється в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року. Зокрема, згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного суді, а саме чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремі справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд є безстороннім.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року, Європейський суд з прав людини вказав, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм, оскільки той же склад суду, який своїм рішення повернув кримінальну справу на додаткове розслідування з висловлюванням відповідних думок щодо кваліфікацій дій обвинувачених, тим самим при повторному розгляді матеріалів цієї ж справи суд міг мати сформульовану вже думку щодо вини обвинувачених, що могло позначитися на його безсторонності.

Враховуючи наведені вище обставини, з метою уникнення будь яких сумнівів у неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_1 при повторному розгляді матеріалів тієї самої справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід по кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо ОСОБА_2 за ст.115 ч.2 п.1,13 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.75, 76, 81, 82 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В кримінальному провадженні з обвинувальним актом щодо ОСОБА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.1,13 КК України - заявити самовідвід.

Дані матеріали кримінального провадження передати керівнику апарату Івано-Франківського міського суду для вирішення питання щодо розподілу кримінального провадження відповідно до ст.35 ч.3 КПК України, в автоматизованій системі документообігу суду, та визначення іншого судді у розгляді вказаного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1