АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кс/774/14/16 Справа № 1-35/2006 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам закону заяву ОСОБА_2 матері засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання, -

встановив:
4 січня 2016 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 матері засуджеого ОСОБА_3 , який вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2006 року засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 289, п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання.

Вимоги заявника обґрунтовані набранням законної сили Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Дослідивши подану заяву, вимоги закону, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність повернення клопотання особі, яка його подала, з наступних підстав.

Підставою для звернення засудженим в апеляційний суд з вказаним клопотанням слугував вищеприведений Закон України та змінена ним ст. 72 КК України, доповнена частина п`ята якої передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з цим, вказаний закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, тобто в матеріальний закон, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань.

Таким чином, законодавцем залишились не врегульованими кримінальні процесуальні відносини, які породжує Закон України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вимушений керуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

Суд констатує, що виниклі правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Однак, чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.

Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Звернення до суду, який ухвалив вирок, можливе лише у випадках, які стосуються застосування відстрочки виконання вироку, заміни штрафу на громадські роботи, тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, зняття судимості та вирішення будь-яких сумнівів і протиріч щодо виконання вироку.

Розгляд клопотань судом, який ухвалив вирок та ті питання, які віднесені до підсудності цього суду, вказують на те, що за місцем ухвалення вироку не розглядаються питання щодо виконання вироку відносно особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах.

Аналіз ст. 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Зокрема, це пов`язано і з тим, що при розгляді клопотання суд має встановити час попереднього ув`язнення засудженого, а повні дані щодо такого ув`язнення містяться тільки в особовій справі, яка зберігається в установі виконання покарання.

Крім того, розгляд вказаного клопотання апеляційним судом, позбавляє права особу, яка звернулася з клопотанням в порядку вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, на апеляційне оскарження рішення суду, яке передбачене ч. 5 ст. 539 КПК України.

Таким чином, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З урахуванням наведеного, подане клопотання підлягає поверненню особі, для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суддя - доповідач, -
ухвалив:
Заяву ОСОБА_2 матері засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання повернути особі, яка його подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня отримання копії судового рішення.

Суддя
Апеляційного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1