АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3595/2015 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на групу приміщень № 20 (в літ. В) в будинку № 10 по вул. Пирогова в м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), які належать на праві власності ТОВ «Хімінтер Транс» ().

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання слідчого містить достатньо даних, які дають підстави для накладення арешту на вказане в ньому майно.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним, оскільки відсутні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Так, апелянт вказує, що кримінальне провадження в межах якого накладено арешт відкрито по факту, а не відносно конкретних осіб, а тому на думку представника дане майно не відповідає критеріям ст. 167 КПК України. Також, апелянт посилається на відсутність підстав для відкриття кримінального провадження взагалі та належних доказів причетності ТОВ «Хімінтер Транс» до нього. Таким чином, накладений арешт на дане майно не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому ухвала слідчого судді, на його думку, має бути скасованою .

Також, апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на ті обставини, що власника майна не було повідомлено про судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали за клопотанням прокурора, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу представника ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 .

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно було розглянуто судом у відсутність власника цього майна, а тому колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину (ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого або прокурора, який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Під час апеляційної розгляду встановлено, що ні прокурор, ні слідчий суддя не дотрималися вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000132 за ч. 1 ст. 190 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження прокурор звернувся з клопотанням про арешт групи приміщень № 20 ( в літ. В) в будинку 10 по вул. Пирогова в м. Києві, які належать на праві власності ТОВ «Хімінтер Транс».

В обґрунтування своїх висновків прокурор зазначив, що на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2007 року у справі № 2-370/07 Київське міське БТІ здійснило вперше реєстрацію права власності на групу приміщень № 20 (в літ. В) в будинку № 10 по вул. Пирогова в м. Києві за ОСОБА_8 . В подальшому вказане майно було неодноразово перепродано та перереєстровано за іншими власниками, а станом на даний час власником вказаних приміщень є ТОВ «Хімінтер Транс». Між тим, згідно інформації Гребінківського районного суду Полтавської області ухвала від 12 листопада 2007 року у справі № 2-370/07 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не виносилась і зазначена справа ніколи не розглядалась. На підставі цих даних прокурор зробив висновки, що вказана група приміщень є об`єктом злочинного посягання.

Слідчий суддя погодився із вказаними доводами прокурора та задовольнив клопотання про накладення арешту на вказане у ньому майно.

Однак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення, належним чином не перевірив наявність достатніх доказів, які б вказували на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на відношення до нього ТОВ «Хімінтер Транс».

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Також, даною нормою закону передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 167 КПК України, а саме: підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; призначалося (використовувалося) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.

Так, в клопотанні прокурора про накладення арешту на майно не наведено належних даних з приводу того, що зазначене в ньому майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, в тому числі і з приводу того, що група приміщень № 20 (в літ. В) в будинку АДРЕСА_1 є об`єктом злочинного посягання.

Твердження слідчого про те, що Гребінківським районним судом Полтавської області ухвала про затвердження мирової угоди від 12 листопада 2007 року не виносилась не дозволяють дійти висновку, що мала місце подія вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за участю ТОВ « Хімінтер Транс».

Звертає на себе увагу і та обставина, що органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування та ініційовано питання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження відносно ТОВ «Хімінтер Транс» в той час, як в ЄРДР не внесено жодних відомостей про вказане товариство, а відповідно до ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру чи без такого внесення не допускається. Крім того слід зазначити, що з копії витягу з ЄРДР, яка долучена до клопотання, зазначено, що невстановлені особи шляхом обману заволоділи майном нежитловими приміщеннями, що розташовані на території Шевченківського району м. Києва та перебувають у власності територіальної громади м. Києва, про те, що це за приміщення і за якою адресою вони розташовані, не зазначено.

Беручи до уваги те, що за матеріалами клопотання відсутні достатні дані, які вказують, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а також докази вчинення злочину за участю ТОВ «Хімінтер Транс», підстави для накладення на нього арешту відсутні.
Враховуючи вище викладене, прокурор в розумінні вимог ст. 173 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, що свідчить про порушення вимог КПК України при проведенні процедури розгляду клопотання про арешт майна, неповноту та однобічність судового розгляду.

На підставі викладених обставин, які свідчать про порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Хімінтер Транс» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на групу приміщень № 20 (в літ. В) в будинку № 10 по вул. Пирогова в м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), які належать на праві власності ТОВ «Хімінтер Транс» (), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на групу приміщень № 20 (в літ. В) в будинку № 10 по вул. Пирогова в м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0), які належать на праві власності ТОВ «Хімінтер Транс» ().

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4