№ 1-кс/760/1991/16
(№ 760/3235/16-к)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19. 02. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 - про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ. українцю, громадянину України, офіційно не працюючому, розлученому, раніше судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні за №0001825 від 17.02.201 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України у м. Києві ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0001825 від 17.02.201 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилався на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, а саме, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року за ст.185 ч. 2 до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року виконувати самостійно, звільнившись з місць позбавлення волі 04.12.2015 року по відбуттю строку покарання за вироком. Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та в період «відбутого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 4.07.2014 року, вчинив повторно умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так він, 17.02.2016 року, приблизно о 19.00 годині, перебуваючи в салоні громадського транспорту а саме, в автобусі маршруту № 69, який рухався за маршрутом «ст. м. Палац спорту», рухаючись від зупинки громадського транспорту Індустріальний міст» до зупинки громадського транспорту «бул, Чоколівський» в місті Києві, побачив ОСОБА_7 , у якої в руках був рюкзак із відчиненою застібкою-блискавкою. В той момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_5 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ОСОБА_7 та будь-хто інший зі сторонніх осіб не спостерігає, з відкритого рюкзаку, який у своїх руках тримала ОСОБА_7 , викрав гаманець, вартістю 500 гривень, у якому знаходились гроші у сумі 174 гривні та перепустка до гуртожитку, яка матеріальної цінності не представляє.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 , на зупинці громадського транспорту «бул. Чоколівський» в місті Києві з маршрутного транспортного засобу вийшов, тим самим з місця вчинення злочину зник, але останнього в подальшому було затримано працівниками поліції та викрадене було вилучено, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 674 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

18.02.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим слідчий просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний не має наміру ухилятись від органів досудового розслідування.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, а саме, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року за ст.185 ч. 2 до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року виконувати самостійно, звільнившись з місць позбавлення волі 04.12.2015 року по відбуттю строку покарання за вироком. Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2014 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та в період «відбутого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 4.07.2014 року, вчинив повторно умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так він, 17.02.2016 року, приблизно о 19.00 годині, перебуваючи в салоні громадського транспорту а саме, в автобусі маршруту № 69, який рухався за маршрутом «ст. м. Палац спорту», рухаючись від зупинки громадського транспорту Індустріальний міст» до зупинки громадського транспорту «бул, Чоколівський» в місті Києві, побачив ОСОБА_7 , у якої в руках був рюкзак із відчиненою застібкою-блискавкою. В той момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_5 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, пересвідчившись у тому, що за його діями ОСОБА_7 та будь-хто інший зі сторонніх осіб не спостерігає, з відкритого рюкзаку, який у своїх руках тримала ОСОБА_7 , викрав гаманець, вартістю 500 гривень, у якому знаходились гроші у сумі 174 гривні та перепустка до гуртожитку, яка матеріальної цінності не представляє.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 , на зупинці громадського транспорту «бул. Чоколівський» в місті Києві з маршрутного транспортного засобу вийшов, тим самим з місця вчинення злочину зник, але останнього в подальшому було затримано працівниками поліції та викрадене було вилучено, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 674 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

18.02.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом помічника о/у ОПВ УКР ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 ; протоколом О МП; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 .

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 має намір переховуватись від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, на що слід зазначити наступне.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим
кримінального правопорушення;
2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання
підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних
заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального
правопорушення;
11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, бо розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, суд приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжних заходів з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Оцінюючи доцільність застосування саме виняткового запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 суд враховує, що він сприяє розслідуванню справи, з моменту пред`явлення підозри і до подання клопотання про обрання запобіжного заходу не допускав ухилення від участі у досудовому розслідуванні, з`являвся за викликами слідчого, до суду, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його тяжкість, суд вважає можливим та доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту та покласти на підозрюваного наступні обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП м. Києва ОСОБА_4 за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту терміном до 18. 04. 2016 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1. прибувати до кабінету слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП м. Києва ОСОБА_4 за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1