В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.11.2015 Справа №607/13437/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 15 липня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.186 ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 24 липня 2015 року близько 16 год. 10 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він, тоді ж і в тому ж місці, зайшовши в під`їзд за №4 у вказаному будинку, піднявся на 6-ий поверх, на якому, підійшовши до зачинених на навісний замок дверей допоміжного приміщення «сушки», переконався, що за ним ніхто не спостерігає і, що його дії не будуть поміченим сторонніми особами, після чого шляхом пошкодження кріплення даного навісного замка, незаконно проник у приміщення «сушки», звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «Ардіс», фіолетового кольору, вартістю 1 650 грн., з яким з місця скоєння даного кримінального правопорушення утік, чим спричинив зазначеній потерпілій матеріальну шкоду на вищенаведену суму.

Допитаний в процесі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 24 липня 2015 року близько 16 год. 10 хв., в нього, обвинуваченого, коли він перебував по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він, тоді ж і в тому ж місці, зайшовши в під`їзд за №4 у вказаному будинку, піднявся на 6-ий поверх, на якому, підійшов до зачинених на навісний замок дверей допоміжного приміщення «сушки», де всередині помітив велосипед. Задля реалізації своїх злочинних намірів він, обвинувачений, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і, що його дії не будуть поміченим сторонніми особами, пошкодивши кріплення даного навісного замка, зайшов у приміщення «сушки», звідки таємно викрав велосипед марки «Ардіс», фіолетового кольору, з яким з місця скоєння даного кримінального правопорушення утік. Про вчинене він, обвинувачений, на даний час сильно шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжких, особу винного, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, вживає наркотики, з приводу чого перебуває на обліку в лікаря нарколога з 1998 року з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (у фазі ремісії)», ніде не працює, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини та повне усунення заподіяної шкоди.

Враховуючи наведене, а також пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих його, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка, згідно її письмової заяви, претензій будь-якого характеру до ОСОБА_3 не має та просила суворо його не карати, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення ближче до її нижчої межі, однак у виді позбавлення волі на певний строк.

Приходячи до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що даний обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення, в тому числі, аналогічних злочинів, негативно характеризується за місцем проживання, ніде не працює, а також стійкий та систематичний характер його протиправної поведінки, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, а тому вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 неможливі без його ізоляції від суспільства і що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 був засудженим 15 липня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.186 ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, які ще не почав відбувати.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за цим вироком було вчинене ОСОБА_3 до повного відбуття покарання за попереднім вироком, то остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків за правилами ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднавши до призначеного покарання за цим вироком частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді 1 місяця позбавлення волі, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену товарознавчу експертизу №6-395/15 від 21 серпня 2015 року в сумі 245, 52 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме велосипед марки «Ардіс», фіолетового кольору, що повернутий потерпілій ОСОБА_6 необхідно залишити у її розпорядженні.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 04 січня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_3 покарання рахувати з 24 липня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування призначеного судом покарання термін перебування його під вартою за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року з 01 по 28 листопада 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати кримінальному провадженні за проведену товарознавчу експертизу №6-395/15 від 21 серпня 2015 року в сумі 245, 52 грн., в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме велосипед марки «Ардіс», фіолетового кольору, що повернутий потерпілій ОСОБА_6 залишити у її розпорядженні.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 04 січня 2016 року.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1