Справа № 146/1289/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2015 р.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яришівка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого в комунальному підприємстві «Кислицьке» оператором водозабірних споруд с.Кислицьке Томашпільського району Вінницької області, співмешканця, має на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
до якого не застосовано запобіжний захід,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
7 березня 2015 року біля 18-00 години ОСОБА_4 , знаходячись в одній із кімнат житлового будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_1 , із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, умисно, побачивши на підлозі у одній із кімнат будинку мобільний телефон марки «Нокіа 301» чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та мікро флеш-картою ємкістю 4 Гб), належний ОСОБА_5 . Скориставшись відсутністю власника телефону, ОСОБА_4 викрав зазначений мобільний телефон, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 754 від 21 серпня 2015 року становить 1001,93 гривень, сім-карти мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , яка знаходилася у зазначеному телефоні, вартістю 5 гривень, мікро флеш-карти до телефону ємкістю 4 Гб вартістю 45 гривень, після чого з місця події зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1051,93 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілої.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та потерпілої, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 7 березня 2015 року біля 18-00 години, вживши перед цим спиртне, він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_6 . Крім Глухенької Ірини, в її будинку знаходилися її друзі, серед яких і потерпіла ОСОБА_7 , які сиділи за столом та розпивали спиртні напої.
Пізно ввечері, коли всі розійшлися, обвинувачений, а також потерпіла ОСОБА_8 залишилися ночувати в будинку ОСОБА_6 в різних кімнатах.
Вночі обвинувачений ОСОБА_4 прокинувся та вирішив піти додому. Проходячи через кімнату, в якій була ОСОБА_5 , на підлозі він побачив мобільний телефон чорного кольору марки Нокіа, після чого в нього відразу ж виник умисел викрасти його.
Непомітно для інших, обвинувачений забрав вказаний телефон та залишив будинок ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_4 сім-карту та флеш-карту витягнув, а телефоном користувався. Телефон весь час знаходився на робочому місці обвинуваченого, де через певний період часу був виявлений та вилучений працівниками міліції. Куди подів флеш-карту, не пам`ятає. В той час, коли вчиняв крадіжку телефону, він не знав, кому той належить.
Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 добровільно повернув потерпілій ОСОБА_5 вартість мобільного телефону.
Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди обвинувачений не визнав взагалі, оскільки вважає, що ніяких моральних хвилювань потерпіла не зазнала, так як на слідуючий день продовжувала вживати спиртні напої вже в іншій компанії.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 7 березня 2015 року до себе в гості її запросила подруга ОСОБА_10 , з якою почали розпивати вино та спілкуватися. В період їх спілкування потерпіла дістала свій мобільний телефон марки Нокіа, щоб слухати з нього музику, а коли батарея в телефоні повністю розрядилася, то попросила ОСОБА_11 поставити його на зарядку.
Даний телефон ОСОБА_12 поклала заряджатися в іншій кімнаті будинку. В цей час до будинку прийшли знайомі ОСОБА_6 , серед яких був і ОСОБА_13 . Всі сиділи за столом та розпивали пляшку вина. ОСОБА_14 вино не вживав, так як вже прийшов в стані алкогольного сп`яніння.
Пізно ввечері до кімнати зайшла баба ОСОБА_6 та вигнала всіх з будинку. Потерпіла спочатку ще залишилася, а через декілька хвилин також пішла додому, забувши свій мобільний телефон в будинку ОСОБА_15 .
На слідуючий день, вранці потерпіла повернулася до будинку ОСОБА_6 , щоб забрати свій телефон, однак остання повідомила, що вказаного телефону в її будинку немає і вона сподівалася, що даний телефон забрала саме потерпіла.
В подальшому потерпілій стало відомо, що крадіжку скоїв ОСОБА_4 , в якого був виявлений та вилучений належний їй мобільний телефон без флеш-карти.
Цивільний позов потерпіла ОСОБА_5 підтримала в повному обсязі.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудного, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував матеріальні збитки, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства.
При вирішенні судом цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень, суд виходить з наступного.
На підставі ст.. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральної шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь 5000 гривень моральної шкоди, яку вона зазнала в результаті викрадення її телефону, а саме вона втратила сон, п`є заспокійливі таблетки, зверталася до лікаря з приводу болі в області серця, хоча будь-яких доказів до суду надати вона не може.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст.. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суду відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості із врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_5 і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпіла отримала внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 .
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_5 було подано до суду цивільний позов, який вона оплатила судовим збором в розмірі 487,20 гривень.
Згідно частини п`ятої ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.
Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-17(редакція від 01.01.2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.
Ч.1 ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1218 гривень.
Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що ціна позову потерпілої становить 5000 гривень, то сума судового збору, що підлягає до сплати становить 487,20 гривень.
При цьому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави з обвинуваченого та потерпілої судові витрати за звернення потерпілого до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути 48,72 гривні понесених судових витрат.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Речові докази у справі відсутні.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, ст.ст. 22,23,1166 ЦК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 500 гривень (п`ятсот гривень 00 копійок) завданої моральної шкоди, а також 48,72 гривень (сорок вісім гривень 72 копійки) понесених процесуальних витрат.
Стягнути з Марцінка на користь держави витрати, пов`язані з проведенням по справі товарознавчого дослідження в сумі 384,00 гривень (триста вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1