ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3576/15-к
№ 1-кп/636/320/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000198 від 14 квітня 2015 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайловка Михайловського району Приморського краю РФ, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, командира ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, -

встановив:

Капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 9, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 09 січня 2015 року, без поважних причин і дозволу командирів та начальників не з`явився вчасно з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 22 квітня 2015 року до місця служби не повернувся, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині при вищевикладених обставинах визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому і пояснив, що дійсно покинув самовільно шпиталь, без поважних причин не з`явився в місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , а виїхав до місця розташування його взводу в зоні проведення антитерористичної операції. По прибуттю до місця розташування взводу він з`ясував, що на його посаду призначено іншу особу, після чого почав займатися волонтерською діяльністю, забезпечуючи доставку бійцям його колишнього взводу продуктів харчування, одягу, взуття, засобів гігієни та технічного забезпечення, але не виконуючи обов`язки військової служби.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що з доказами, зібраними на підтвердження його вини він згоден, їх не оспорює, і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доказана та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, судом визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом прийнято до уваги, що обвинувачений та учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Досліджені в порядку ч.3 статті 349 КПК України та оцінені в їх сукупності докази дають суду підстави для визнання доведеною вини ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби тривалістю понад один місяць, і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 статті 407 КК України.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий, має постійне місце проживання, за місцем служби характеризується задовільно, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які, відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що обвинувачений не з`явився в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 , але при цьому виїхав до місця розташування його підрозділу в зоні проведення антитерористичної операції і, не виконуючи обов`язки військової служби, вживав заходи задля забезпечення військовослужбовців необхідним спорядженням та продуктами харчування. Під час досудового слідства, а також розгляду справи в суді ОСОБА_4 активно сприяв встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, не переховуючись від органів досудового слідства і суду, не відмовляючись від давання показань, а також участі в слідчих діях, а, навпаки, давав ґрунтовні пояснення про обставини вчиненого ним злочину. Суд зважає на ставлення обвинуваченого до скоєного, вбачає, що він щиро усвідомлює всю тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки і розкаюється у вчиненому.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має задовільну характеристику з місця служби, раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, його відношення до скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що вищевикладені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дають підстави для застосування статті 69 КК України. На думку суду, виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо у разі застосування більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті 407 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді одного місяця арешту з відбуванням на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя