Справа № 182/3677/15-к
Провадження № 1-кп/0182/152/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0001431 стосовно:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 30.04.2015 року приблизно о 04.00 год. знаходячись біля кафе «Парадіс», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Некрасова, 7, яке належить ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом в досягненні злочинного результату, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу із зовнішньої стіни приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав зовнішній модуль кондиціонера «Міdеа MS12F-18HR», вартістю 6 000 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази по справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю і суду пояснив, що 30.04.2015 року приблизно о 04.00 год. проходив по вул. Некрасова у м. Нікополі, поблизу кафе Парадіс. На зовнішній стіні кафе побачив кондиціонер. Вирішив його викрасти. Пішов додому та взяв інструменти. Зняв кондиціонер. Здав його до пункту приймання металобрухту. Спричинену шкоду потерпілій відшкодував. Кається в скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі. Спричинену матеріальну шкоду їй відшкодовано.
Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 відповідно ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії з застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання згідно санкції даної статті у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 ч. 1 п. 2) 3) зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи або навчання кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: нижню частину корпусу від зовнішнього модуля кондиціонера та деталі від зовнішнього модуля кондиціонера, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в користуванні потерпілої.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :