АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2195/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році»
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 р. м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Червонозаводськогорайонного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 р.,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 6 серпня 2014 р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі.
15 вересня 2015 р. до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 р. ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки Законом України «Про застосування амністії» та Закону України «Поро амністію у 2014 році» не передбачено повторний розгляд заяви про застосування амністії з одних і тих же підстав для однієї і тієї ж особи.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про скасування ухвали районного суду та застосуванні до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році». На думку апелянта, суд при винесенні рішення не взяв до уваги лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін», в якому роз`яснено відсутність заборони повторного звернення з клопотанням про амністію, оскільки злочин, за який він засуджений вперше не є тяжким.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який заперечував проти застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році», перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження і особову справу засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та особової справи ОСОБА_7 , раніше він був засуджений: 26 червня 2012 р. за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а 6 серпня 2014 року повторно засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі.

13 січня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2015 р. ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні його клопотання, оскільки засуджений вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 квітня 2015 р. йому була повернута, оскільки засуджений подав апеляційну скаргу з пропуском строку на її апеляційне оскарження та ним не ініціювалося питання про поновлення цього строку.

15 вересня 2015 року засуджений повторно звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2015 року ОСОБА_7 повторно відмовлено у застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки Законом України «Про застосування амністії» від 1 жовтня 1996 року, та Законом України «Поро амністію у 2014 році» не передбачено повторний розгляд заяви про застосування амністії з одних і тих же підстав для однієї і тієї ж особи.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» № 392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, до якого 6 травня 2014 р. Законом України №1246-VII були внесено зміни.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р., скорочується наполовину не відбута частина покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. ст.1-5 цього Закону.

Пунктом «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року регулюється питання щодо можливості застосування амністії до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також зокрема до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Зміст цього закону і його тлумачення, дає підстави вважати, що заборона на застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р. стосується випадків, коли особа раніше була засуджена до покарання волі з випробуванням саме за скоєння умисного тяжкого, або особливо тяжкого злочину і під час цього іспитового строку вчинила новий умисний тяжкий, або особливо тяжкий злочин.

Зважаючи, що перший злочин, за який ОСОБА_7 був засуджений 26 червня 2012 року не є тяжким, до нього, з вищенаведених підстав можливо і необхідно застосувати ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, відповідно до якої підлягає скороченню невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особам, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст.1-5 цього Закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 р., ст.ст.1,6 і 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р., колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського суду м. Харкова від 30 вересня 2015 р. про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2014 році» скасувати.

На підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 р. ОСОБА_7 скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Харківського районного суду м. Харкова від 6 серпня 2014 р.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді