Справа № 591/2178/13-к
Провадження № 1-кс/591/283/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2013 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., за участю секретаря Кірілової Ю.В., слідчого Дацько О.С., захисника ОСОБА_1, скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_2, на постанову старшого слідчого СВ Прокуратури м. Суми ОСОБА_3 від 28 лютого 2013 року, про закриття кримінального провадження № 0000026 від 10 грудня 2012 року,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000026 від 10 грудня 2012 року, звернувся ОСОБА_2, яку підтримав в судовому засіданні та мотивував тим, що 05 лютого 2011 року в приміщенні Ковпаківського РВ СМВ УМВС України в Сумській області працівниками міліції з метою отримання зізнавальних показів до нього застосовано заходи фізичного та психологічного впливу та завдано тілесних ушкоджень. З приводу цього було відкрите кримінальне провадження, яке в звязку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочину слідчим закрито 28 лютого 2012 року. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за його заявою проведена однобічно та неповно.

Захисник скаргу ОСОБА_2 підтримав з мотивів наведених в ній.

Слідчий скаргу ОСОБА_2 не визнав, зазначивши, що перевірка за його заявою проведена належним чином, в повному обсязі, факт завдання скаржнику тілесних ушкоджень працівниками міліції не підтвердився. Тому, в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю, в задоволенні скарги просив відмовити.

Суд, вислухавши думку слідчого, заявника та його захисника, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що, згідно копії журналу обліку відвідувачів та запрошених до Ковпаківського РВ СМУ, в ніч з 04 на 05 лютого 2011 року ОСОБА_2 працівниками міліції о 01 годині 35 хвилин доставлено до цього відділу міліції.

Після цього, згідно запису в наведеному журналі о 03 годині 20 хвилин ночі він залишив приміщення відділку, про що містяться відповідні записи в графі «час закінчення візиту», а в графі «ПІБ працівника що провів відвідувача» міститься запис «ОСОБА_4В.» з підписом цієї особи (т 3 а.с. 205). При цьому, в цей же день 05 лютого 2011 року о 10 годині 35 хвилин ОСОБА_2 знову відвідав Ковпаківський РВ СМУ (згідно запису в журналі його зустрів ОСОБА_4В.), і в результаті візиту о 16 годині 50 хвилин скражник був направлений до ІТТ, про що маються відповідні записи (т. 3 а.с. 207).

Перше згадування про виявлення у затриманого тілесних ушкоджень зареєстровано 05 лютого 2011 року о 17 год. 50 хв. (т. 1 а.с. 149 матеріалів провадження). Зазначені відомості зафіксовані в журналі первинного обстеження і реєстрації допомоги особам, які утримуються в ІТТ.

06 лютого 2011 року об 11 годині 10 хвилин затриманий звертається до травматичного пункту Сумської міської клінічної лікарні № 1 за медичною допомогою в звязку з завданням йому (зі слів скаржника) тілесних ушкоджень працівниками міліції (т. 2 а.с. 241-242).

В подальшому ці ж тілесні ушкодження фіксуються 08 лютого 2011 року при доставленні затриманого до СІЗО 25 м. Суми (т. 2 а.с. 229-236), де затриманий повідомляє, що тілесні ушкодження завдані йому працівниками міліції.

З наведених даних вбачається, що під час перебування ОСОБА_2 в Ковпаківському РВ, ІТТ та СІЗО 25, а отже під контролем держави, у останнього, були виявлені тілесні ушкодження.

Проведена прокуратурою м. Суми перевірка так і не встановила механізм завдання, ступінь тяжкості та характер тілесних ушкоджень скаржника, а також яким чином вони утворилися і ким були завдані.

Постанова слідчого ґрунтується на припущеннях та суперечливих даних, отриманих лише з пояснень працівників міліції, до яких, за умови виявлення у затриманого тілесних ушкоджень, обґрунтованої підозри їх отримання в Ковпаківському РВ СМУ і відсутні доказів завдання їх третіми особами ніж правоохоронцями, слід відноситись критично. Всі зазначені в постанові прокурора мотиви для закриття кримінального провадження не дають одностайної відповіді на наведені вище питання, що підлягають дослідженню стосовно виявлених у скаржника тілесних ушкоджень.

Так, з матеріалів справи проглядається те, що однією з підстав для закриття провадження є невиключення можливості завдання тілесних ушкоджень до моменту доставки скаржника до відділку міліції. Про це зазначають в своїх показах допитані працівники міліції.

В той же час, жодних даних, які б свідчили про це, доводили чи виключали ці події в матеріалах перевірки відсутні.

Не досліджувалось слідчим і питання стосовно того, чому затриманий залишав приміщення Ковпаківського РВ СМУ 05 лютого 2011 року о 03.20 годині, за яких обставин, і чому знову був доставлений до відділку 05 лютого 2011 року о 10 годині 35 хвилин. З приводу цього не допитувався ні сам скаржник, ні особа, що його випроваджувала та знову доставляла до відділку ОСОБА_4, який, до речі, в межах кримінального провадження, після внесення відомостей до ЄРДР, взагалі допитаний не був. Сам скаржник заперечує, що ним ставився підпис і робилась відмітка про залишення відділку та відсутність претензій, що також потребує перевірки в спосіб допиту зазначених осіб, а також шляхом призначення відповідних досліджень.

Заслуговує на увагу суду і формулювання запитань слідчим, поставлених на вирішення судово-медичної експертизи на предмет виявлених у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 244). А саме, запитання зформульовані таким чином, що містять в собі наперед надану оцінку доказам по справі, що є неприпустимим, а тому призначення повторного судово-медичного дослідження за таких обставин є обовязковим, з витребуванням необхідної судово-медичної документації, проведенням необхідних слідчих дій за участю сторін кримінального провадження (з залученням відповідних спеціалістів чи експертів), а також вирішенням питання про призначення цих досліджень до інших установ в комісійному складі. На вирішення експертам слід поставити чіткі та зрозумілі запитання стосовно механізму утворення, характеру, ступеня тяжкості та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у заявника, а також можливості їх завдання за обставин, в тому числі, наведених скаржником.

Суперечливість винесеної прокурором постанови також дає суду підстави для її скасування, оскільки сам автор постанови не заперечив та не спростував виникнення у скаржника тілесних ушкоджень в приміщенні Ковпаківського РВ, коли останній фактично перебував під контролем держави, що дає достатньо підстав для проведення повної та всесторонньої перевірки, під час якої необхідно встановити істину, стосовно походження тілесних ушкоджень заявника.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З урахування викладеного, постанова слідчого підлягає скасуванню, матеріали провадження поверненню прокурору для проведення досудового розслідування, за наслідками якого належить прийняти процесуальне рішення з наданням належної правової оцінки діям працівників правоохоронних органів з урахуванням вимог діючого законодавства та зібраних по справі доказів та фактів.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що під час проведення досудового розслідування, прокурор, слідчий зобовязані вжити і інших встановлених законом заходів, щодо повного, всестороннього, обєктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження, а також усунення суперечностей в ньому.

Керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову старшого слідчого Прокуратури м. Суми ОСОБА_3 від 28 лютого 2013 року, про закриття кримінального провадження № 0000026 від 10 грудня 2012 року, скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000026 від 10 грудня 2012 року повернути до Прокуратури м. Суми для проведення досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя О.В. Сибільов