УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.1ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянвши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обіходи, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 20 червня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ухвалено залишити незмінним.
Речові докази: рушник, просочений рідиною бурого кольору та кухонний ніж, вилучені під час огляду місця події 20.06.2015 року з будинку АДРЕСА_1 , які зберігаються в камері схову речових доказів Коростенського МВ на підставі квитанції № 001573 ухвалено знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 491 грн. 04 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що близько 14 години 20 червня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме в приміщені будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вирішив вчинити вбивство свого брата - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел взяв ніж, який знаходився у вищевказаному домоволодінні та підійшовши до ОСОБА_10 , який лежав на ліжку в кімнаті будинку, зі значною силою прикладення наніс один удар клинком ножа в місце розташування життєво-важливих органів потерпілого, а саме: в ділянку передньої стінки живота, внаслідок чого спричинив смерть ОСОБА_10 , яка настала від комбінованого травматично-геморагічного шоку, який розвинувся внаслідок проникаючої колото-різаної рани передньої стінки живота справа, з ушкодженням сальника і великої долі печінки.
Умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи фактичних обставин провадження та доведеності вини обвинуваченого у скоєному, правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати через м`якість призначеного покарання та постановити відносно обвинуваченого новий вирок, за яким призначити покарання за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі. Посилається на те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, проте судом не враховано те, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння позбавив життя молодого чоловіка, свого брата, а згідно Конституції України життя людини є найвищою цінністю. Також, судом не враховано того, що ОСОБА_7 на досудовому слідстві свою вину не визнавав та не сприяв активному розкриттю даного злочину. За таких обставин, вказує, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину і своїм видом є явно несправедливим, а тому вирок суду підлягає скасуванню через м`якість призначеного покарання.
В судовому засіданні при розгляді справи в апеляційному порядку прокурор також послалася на пояснення обвинуваченого при проходженні судово-психіатричної експертизи, які на її думку свідчать про відсутність визнання ним вини та каяття у вчиненому та на акт судово-наркологічної експертизи, яким визнано психічні розлади поведінки обвинуваченого у зв`язку із зловживанням алкоголю, що характеризує його з негативної сторони.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника та обвинуваченого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на те, що судом усі обставини, визначені в апеляційній скарзі, у повному обсязі з`ясовані та враховані судом при обранні міри покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах та ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, в тому числі і прокурором.
Що ж стосується питання визначення міри покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення, то слід зазначити наступне.
Так дійсно відповідно до вимог ст.65 КК України суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку судової колегії, суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався та врахував вищеперелічені обставини, що впливають на визначення виду та міри покарання та у повному обсязі вмотивував свої висновки.
Так санкцією ч.1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, таким чином судом визначено обвинуваченому покарання в межах санкції зазначеної норми, визнавши достатнім покарання строком 8 років позбавлення волі.
При цьому судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, його каяття у вчиненому злочині, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Враховано також і те, що вчинено злочин у стані алкогольного сп`яніння відносно свого рідного брата. Разом з тим судом також вірно зазначено, що обвинувачений раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, відповідно до характеристики з місця проживання не мав роботи, але завжди відгукувався на прохання місцевих жителів про допомогу у здійсненні будь-яких робіт, намагався знайти заробіток при відсутності роботи на селі, допомагав по господарству матері, з якою проживав, при цьому все ж таки в стані алкогольного сп`яніння поводився агресивно. Однак разом з тим судом також було при визначенні мірі покарання враховано і поведінку померлого, який постійно зловживав спиртними напоями, не приймав участі у веденні господарства, агресивно поводився на протязі тривалого часу в сімейних відносинах, проживаючи з матір`ю та обвинуваченим в одному помешканні, у зв`язку з чим між ним та обвинуваченим виникли тривалі неприязні стосунки, які мали місце і в день вчинення даного злочину та стали його причиною .
Посилання прокурора в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду на те, що судом не було в достатній мірі враховано те, що відповідно до акту судово-наркологічної експертизи від 14.07.2015 року (а.с.108) обвинувачений має відповідні розлади поведінки у зв`язку із зловживанням алкоголем, на думку колегії є необгрунтованими, оскільки зазначена обставина була врахована як така, що обтяжує покарання. Крім того відповідно до того ж акту при цьому обвинувачений примусового лікування від алкоголізму не потребує.
Не спростовують висновків суду також і посилання прокурора на те, що відповідно висновку судово-психіатричного експерта від 14.07.2015 року виходячи з пояснень, які надав обвинувачений експертові (а.с. 106), вбачається, що він доволі спокійно відноситься до вчиненого злочину та виправдовує своє діяння негативною поведінку самого брата, який наче б то сам поводився агресивно, вчинив бійку, перебуваючи у стані сильного сп`яніння, що на думку прокурора не свідчить про каяття обвинуваченого. Зазначені обставини у повному обсязі були з`ясовані судом першої інстанції, поведінка померлого була також врахована при призначенні покарання, а наведені прокурором обставини не свідчать про відсутність каяття обвинуваченого в вчиненому злочині, враховуючи його пояснення в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дійсно обвинуваченим вчинено особливо тяжкий злочин проти життя іншої людини, що є найвищою цінністю, тим більш, що померлий був його рідним братом молодого віку, як зазначає прокурор в апеляційній скарзі, однак вказані обставини враховані судом першої інстанції, виходячи з обставин вчинення злочину на грунті давніх неприязних родинних відносин братів, поведінки померлого, а також враховано клопотання потерпілої ОСОБА_11 , яка є матір`ю як померлого, так і обвинуваченого, і будучи людиною похилого віку, фактично позбавилася відразу двох синів (одного з них на тривалий час), про призначення як найменш суворого покарання ОСОБА_7 , та її підтвердження факту тривалої негативної поведінки померлого в сім`ї та наявності у зв`язку з цим неприязних відносин між синами.
Таким чином колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 8 років при даних обставинах судом першої інстанції призначено із забезпеченням урахуванням індивідуального підходу до обставин злочину та особи обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його належного покарання, виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у відповідності до загальних засад призначення покарання.
Доводи апеляції висновків суду в зазначеній частині вироку не спростовують, апеляційна скарга прокурора підлягає відхиленню, а вирок суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 , 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Житомирської області може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, а ОСОБА_7 , що утримується під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: