Дата документу Справа № 335/1624/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/222/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ № 335/1624/15к ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року по кримінальному провадженню №0000083 від 20.02.2015 р. стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженому, який має на утриманні 2 малолітніх дітей, обіймає посаду заступника начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
02 березня 2015 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшла апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при розгляді клопотання слідчого на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, які ухвалено обчислювати з моменту затримання тобто з 23 лютого 2015 р. Встановлено розмір застави у межах 35 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 42 630 грн. Зазначено, що в разі внесення застави підозрюваний звільняється з під варти і на нього покладаються обов`язки передбачені п.п. 1-3 ч.5 ст.194 КПК України. Встановлено термін дії ухвали до 24.04.2015 р.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані матеріали кримінального провадження доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінальних правопорушень, наявністю достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і визначити розмір застави більш ніж в максимальних межах передбачених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 822 мінімальних заробітних плат в сумі 1 001 196 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що розмір застави, який був призначений слідчим суддею не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 20.02.2015 року, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначав, що згідно з наказом начальника управління ДПТС України в Запорізькій області №5о/с від 16.01.2015 року, ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області.

Відповідно до п.п.«д» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, ОСОБА_7 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 вказаного закону, ОСОБА_7 забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди.

01.07.2011 року ОСОБА_7 ознайомлений з положенням та обмеженням, передбаченими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_7 є службовою особою правоохоронного органу.

Крім того, ОСОБА_7 працюючи на посаді заступника начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області, постійно виконуючи організаційно-розпорядчі функції та здійснюючі функції представника влади, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України та ч. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно з посадовою інструкцією, затвердженою начальником СІЗО - начальником арештного дому Запорізького слідчого ізолятора від 30.01.2015 року, заступник начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 виконує наступні обов`язки, а саме: організовує роботу відділу режиму і охорони та оперативного відділу, та вживає заходів щодо дотримання вимог діючого законодавства України та нормативно-правових актів Державного департаменту України з питань виконання покарань; контролює дотримання підпорядкованим особовим складом вимог законодавства, нормативно-правових актів Департаменту та інших наказів; щодня здійснює обхід та огляд території СІЗО, вивчає оперативну обстановку; контролює дотримання особами, взятими під варту (засудженими) та персоналом СІЗО вимог режиму та внутрішнього розпорядку дня, у тому числі на об`єктах, де використовується праця осіб, взятих під варту (засуджених).

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що 19.02.2015 року заступник начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, діючи умисно із корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди запропонував засудженому ОСОБА_10 передати йому неправомірну вигоду в розмірі 2 000 доларів США за вчинення в інтересах останнього дій, а саме за ініціювання перед керівництвом УДПтСУ в Запорізькій області питання щодо не переведення останнього до іншої виправної установи для подальшого відбуття покарання та надання можливості останньому, всупереч діючому законодавству, можливості безперешкодного користування засобами мобільного зв`язку під час відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_10 , маючи бажання залишитись для подальшого відбуття покарання у Запорізькому СІЗО, а також маючи намір користуватись засобами мобільного зв`язку під час відбуття покарання, погодився на пропозицію ОСОБА_7

22.02.2015 року з метою виконання пропозиції ОСОБА_7 щодо передачі неправомірної вигоди в розмірі 2 000 доларів США, яка за згодою сторін може бути еквівалентна 60 000 грн., ОСОБА_10 зателефонував своїй знайомій ОСОБА_11 , яку попрохав зібрати та передати зазначені грошові кошти у визначений ним спосіб, а саме: покласти їх у відро з-під фарби та передати заступнику начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 під виглядом будівельних матеріалів.

23.02.2015 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, заступник начальника Запорізького СІЗО з режиму, охорони та оперативної роботи УДПтСУ в Запорізькій області ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище та надану владу працівника правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у службовому приміщені - в кімнаті огляду Запорізького СІЗО за адресою м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 36, одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 60 000 грн. за ініціювання перед керівництвом УДПтСУ в Запорізькій області питання щодо не переведення засудженого ОСОБА_10 до іншої виправної установи для подальшого відбуття покарання та надання можливості останньому, всупереч діючому законодавству, можливості безперешкодного користування засобами мобільного зв`язку під час відбування покарання.

Таким чином, органом досудового слідства дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України, як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши доповідача, беручи до уваги доводи підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, висновок прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, при цьому зауважив, що ризиків передбачених ст.177 КПК України фактично не має, вказував на тяжкість кримінального правопорушення і зазначив, що в будь-якому випадку у разі доведення вини ОСОБА_7 він буде відбувати реальне покарання тому йому доречно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на термін до 10 років.

Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у скоєнні зазначеного злочину.

Міра обраного підозрюваному запобіжного заходу ніким із учасників процесу не оскаржується.

Встановлюючи заставу у межах 35 розмірів мінімальної заробітної плати, слідчий суддя взяв до уваги перелічені у клопотанні слідчого обставини, а також урахував майновий і сімейний стан ОСОБА_7 .

Вимоги апелянта про необхідність визначення застави в межах 822 мінімальних розмірів заробітних плат, колегія суддів вважає безпідставними. Так процесуальним законом, лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя (суд) встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому згідно положень ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Стороною обвинувачення по-перше не наведено доказів які-б вказували на той факт, що застава у межах 35 розмірів мінімальної заробітної плати не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків, по-друге не обґрунтовано чому, на думку прокурора застава у саме у межах 822 розмірів мінімальної заробітної плати зможе забезпечити виконання цих обов`язків, і по-третє не надано доказів, що підозрюваний взагалі має можливість внести таку заставу.
Згідно довідки про доходи за період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р., середній місячний доход ОСОБА_7 складає 3 375 грн. Відомості про існування інших доходів у ОСОБА_7 відсутні. Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мати і бабусю що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дітьми, колегія дійшла висновку, що розмір застави, який просив визначити прокурор у сумі 1 001 196 грн. є необґрунтовано високим.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону тому підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді клопотання слідчого залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді