Єдиний унікальний номер 242/3073/15-к
Номер провадження 11кп/775/431/2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Артемівську

в складі: головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7 ,

малолітнього ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська Донецької області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2015 року у кримінальному провадженні № 0001571 від 29.07.2015 року про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гірник Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою: навчається у 9 класі ЗОШ № 19 м.Гірник, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 було скоєне суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

Суд першої інстанції вважав встановленим наступне.

06.04.2015 р., близько 23.00 години, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 вступив в попередню змову групою осіб малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на напад з метою заволодіння чужим майном, а саме: грошима ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В якості знаряддя вчинення вказаного правопорушення, з метою застосування погрози насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_10 та м/л ОСОБА_8 взяли із собою іграшковий пістолет, зовнішньо схожий на пістолет Беретта 92, який ОСОБА_10 тримав в руках.

06.04.2015 р., приблизно о 23.20 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з м/л ОСОБА_8 прийшли до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, де ОСОБА_10 , утримуючи в правій руці заздалегідь приготовлений ним для вчинення злочину іграшковий пістолет, зовнішньо схожий на пістолет марки Беретта 92, разом з м/л ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі, згідно яких м/л ОСОБА_12 зайде до будинку разом з ОСОБА_10 з метою ймовірної підстраховки у випадку виникнення опору з боку ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_10 разом з м/л ОСОБА_8 зайшли на подвір`я, де ОСОБА_10 покликав ОСОБА_11 , яка згодом відчинила їм вхідні двері. Після цього ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисною метою, за попередньою змовою групою осіб з м/л ОСОБА_8 , який у цей момент стояв по праву руку від ОСОБА_10 , тримаючи у правій руці вищевказаний іграшковий пістолет, застосовуючи погрозу застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, демонстративно направивши вищевказаний пістолет у передню частину тулубу ОСОБА_11 , напав на останню. ОСОБА_11 сприйняла погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя і здоров`я, реально та відступила від ОСОБА_10 та м/л ОСОБА_8 назад у приміщення будинку. Після чого ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб з м/л ОСОБА_8 , разом увійшли в середину будинку, зачинивши за собою двері, таким чином незаконно проникли у житло. ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб з м/л ОСОБА_8 , завели ОСОБА_11 до спальної кімнати, де на той час спав її співмешканець ОСОБА_13 .

Перебуваючи у спальній кімнаті, ОСОБА_10 , застосовуючи погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме тримаючи у правій руці іграшковий пістолет спрямованим на ОСОБА_11 , став вимагати передачі йому грошових коштів, які начебто остання викрала у його матері. ОСОБА_11 , реально сприйнявши погрозу застосування до неї насильства, небезпечного для життя і здоров`я, стала просити ОСОБА_10 , щоб той не стріляв в неї, подивився на вміст її гаманця та засвідчився про відсутність в ньому грошей його матері. Після цього, близько 23.30 години, ОСОБА_10 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з м/л ОСОБА_8 , з корисною метою, з гаманця ОСОБА_11 , який остання тримала в руках, тримаючи направленим на потерпілу іграшковий пістолет, погрожуючи таким чином, застосуванням до неї насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, лівою рукою витягнув з гаманця грошові кошти в сумі 61 грн., заволодівши таким чином, майном ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_10 та м/л ОСОБА_8 пішли зі спальної кімнати до веранди будинку. ОСОБА_11 пішла за ними, побачивши її, ОСОБА_10 , тримаючи у правій руці іграшковий пістолет, обома руками штовхнув ОСОБА_11 у передню частину тулубу, від чого остання впала на підлогу.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 та м/л ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 61 грн.

У апеляційній скарзі заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вказаної ухвали та ухваленні нової ухвали, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Апелянт прохає не вживати у новій ухвалі посилання на ОСОБА_10 як такого, що вчинив злочинні дії за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел; застосувати до малолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього у виді заборони виходу з будинку за своїм місцем проживання у період з 21 години до 06 години протягом одного року з дня набрання ухвалою законної сили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який прохав скасувати ухвалу, захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , малолітнього ОСОБА_8 , які не заперечували проти цього, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню в частині визначення примусових заходів виховного характеру, за таких підстав.

Так, на час постановлення Селидівським міським судом Донецької області ухвали про застосування до малолітнього ОСОБА_8 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, вину ОСОБА_10 судом не доведено та рішення суду у вигляді обвинувального вироку стосовно нього не ухвалено.

Втім, в ухвалі суду дії та умисел ОСОБА_10 визначені як злочинні та такі, що заподіяли матеріальну шкоду потерпілій.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічні правові вимоги визначені в ч.2 ст.2 КК України.

А тому в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру не могла бути встановлена винуватість ОСОБА_10 .

В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_10 разом з малолітнім ОСОБА_8 , вчиняючи суспільно небезпечне діяння, діяли за попередньою змовою групою осіб, що також є неправильним з таких підстав.

Стаття 26 КК України визначає поняття співучасті у злочині як умисну спільну участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Згідно із ч.1 ст.18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.22 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

А тому у даному випадку не може йтися мова про вчинення ОСОБА_10 разом з малолітнім ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за попередньою змовою групою осіб.

В ухвалі судом першої інстанції незаконно визначений статус малолітнього ОСОБА_8 як обвинувачений, оскільки згідно із ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду.

Відповідно до ст.498 КПК України ОСОБА_8 є особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів вважає встановленим наступне:

06.04.2015 р., близько 23.00 години, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження (далі особа1), знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 разом з малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішили скоїти напад з метою заволодіння чужим майном, а саме: грошима ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В якості знаряддя вчинення вказаного правопорушення, з метою застосування погрози насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, особа1 та м/л ОСОБА_8 взяли із собою іграшковий пістолет, зовнішньо схожий на пістолет Беретта 92, який особа1 тримав в руках.

06.04.2015 р., приблизно о 23.20 годин, реалізуючи свій злочинний умисел, особа1 разом з м/л ОСОБА_8 прийшли до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, де особа1, утримуючи в правій руці заздалегідь приготовлений ним для вчинення злочину іграшковий пістолет, зовнішньо схожий на пістолет марки Беретта 92, разом з м/л ОСОБА_8 , розподіливши між собою ролі, згідно яких м/л ОСОБА_12 зайде до будинку разом з особою 1 з метою ймовірної підстраховки у випадку виникнення опору з боку ОСОБА_11 .

Після цього особа 1 разом з м/л ОСОБА_8 зайшли на подвір`я, де особа1 покликала ОСОБА_11 , яка згодом відчинила їм вхідні двері. Після цього особа1, діючи умисно, з корисною метою, разом з м/л ОСОБА_8 , який у цей момент стояв по праву руку від особи 1, тримаючи у правій руці вищевказаний іграшковий пістолет, застосовуючи погрозу застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, демонстративно направивши вищевказаний пістолет у передню частину тулубу ОСОБА_11 , напала на останню. ОСОБА_11 сприйняла погрозу застосування насильства, небезпечного для свого життя і здоров`я, реально та відступила від особи 1 та м/л ОСОБА_8 назад у приміщення будинку. Після чого особа1, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи разом з м/л ОСОБА_8 , разом увійшли в середину будинку, зачинивши за собою двері, таким чином незаконно проникли у житло. Особа1, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи разом з м/л ОСОБА_8 , завели ОСОБА_11 до спальної кімнати, де на той час спав її співмешканець ОСОБА_13 .

Перебуваючи у спальній кімнаті, особа1, застосовуючи погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме тримаючи у правій руці іграшковий пістолет спрямованим на ОСОБА_11 , стала вимагати передачі йому грошових коштів, які начебто остання викрала у його матері. ОСОБА_11 , реально сприйнявши погрозу застосування до неї насильства, небезпечного для життя і здоров`я, стала просити особу1, щоб той не стріляв в неї, подивився на вміст її гаманця та засвідчився про відсутність в ньому грошей його матері. Після цього, близько 23.30 години, особа1, діючи разом з м/л ОСОБА_8 , з корисною метою, з гаманця ОСОБА_11 , який остання тримала в руках, тримаючи направленим на потерпілу іграшковий пістолет, погрожуючи таким чином, застосуванням до неї насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, лівою рукою витягнув з гаманця грошові кошти в сумі 61 грн., заволодівши таким чином, майном ОСОБА_11 . Далі особа1 та м/л ОСОБА_8 пішли зі спальної кімнати до веранди будинку. ОСОБА_11 пішла за ними, побачивши її, особа1, тримаючи у правій руці іграшковий пістолет, обома руками штовхнула ОСОБА_11 у передню частину тулубу, від чого остання впала на підлогу.

Внаслідок злочинних дій особи1 та м/л ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 61 грн.

Крім того, суд, застосовуючи до малолітнього ОСОБА_8 на підставі ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, не встановив тривалість цих заходів та не визначив у чому саме полягають особливі вимоги до поведінки, як того вимагає ч.3 вказаної норми закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до малолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього у виді заборони виходу з будинку за своїм місцем проживання у період з 21 години до 06 години протягом одного року з дня набрання ухвалою законної сили

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2015 року про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки у кримінальному провадженні № 0001571 від 29.07.2015 року скасувати в частині визначення примусових заходів виховного характеру.

Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього у виді заборони виходу з будинку за своїм місцем проживання у період з 21 години до 06 години протягом одного року з дня набрання ухвалою законної сили.

Виключити із ухвали посилання на ОСОБА_10 як такого, що вчинив злочинні дії за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел.

В іншій частині залишити ухвалу без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: