ВИРОК
іменем України
16 листопада 2015 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001911 від 09.07.2015 року, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, громадянина України, українця, освіта повна середня, неодруженого, непрацюючого, постійного місця проживання та реєстрації в м. Харкові та Харківській області не має, раніше неодноразово судимого: 16.01.1990 року Харківським обласним судом за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в ред. 1960 року), засуджений до 1 року 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 26.03.1993 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 188-1, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року), засуджений до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.12.2004 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі; 13.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 06.07.2015 року близько 22-10 годині, за попередньою змовою, в групі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.10.2015 року, знаходячись біля будинку №294, що розташований по пр. Московському у м. Харкові, підійшли до раніше не знайомої ОСОБА_6 , яка сиділа на лавочці біля під`їзду. Переслідуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, схопив останню руками за шию та став утримувати її, в цей час ОСОБА_5 , застосувавши фізичне насильство, зірвав з плеча її жіночу сумочку, яка не становить матеріальної цінності, в котрій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень. В результаті ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1716-С/15 від 08.07.2015 року були спричинені тілесні ушкодження, а саме синці на руках та садно на лівій руці, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також ОСОБА_3 , 09.07.2015 року близько 00-15 години, знаходячись в районі залізничної станції «Обрій» в м. Харкові по пр. Московському, б. 294-В в м. Харкові, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_7 , яка розмовляла по мобільному телефону, та переслідуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, наніс їй один удар рукою в праву скроневу ділянку голови, після чого потерпіла впала на спину. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_3 наніс потерпілій ще декілька ударів кулаками в обличчя, чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1737-С/15 від 10.07.2015 року тілесні ушкодження, а саме: синці на голові та лівій руці, садна на голові, тулубі, верхніх кінцівках, лівій нозі, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном Nokia Lumia 520, який випав з рук потерпілої, вартістю, згідно висновку судового товарознавчої експертизи № 3298 від 30.07.2015 року 990,00 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочинів, як про то викладено у вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень ніким не заперечуються.
З відповідним порядком дослідження матеріалів обвинувачений та інші учасники кримінального провадження погодилися. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, останній раз: 13.11.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі по кінцю строку відбування покарання 01.11.2012 року, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, не працює, постійного місця проживання та реєстрації у м. Харкові та Харківській області не має.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, даних, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, не працює, постійного місця проживання і реєстрації не має, враховуючи і ту обставину, що ОСОБА_3 у вчинених злочинах розкаявся, визнав себе винним, має намір в подальшому відшкодовувати завдані збитки, суд вважає, що йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкції вказаної частини статті.
Цивільні позови у справі не заявлено.
Судові витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № 3298 від 30.07.2015 у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова, до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373 ч.2 , 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Судові витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № 3298 від 30.07.2015 у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави (код доходів 2406300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, стягувач держава)

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова, до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного взяття під варту, тобто з 16.10.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання, час перебування під вартою.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1