У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 15 вересня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд судових рішень щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою, у якій порушує питання про перегляд в порядку, передбаченому главою 33, статтями 444, 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), судових рішень постановлених щодо нього. Посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 445 КПК, зазначає, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні і ті самі норми Закону України, зокрема, безпідставно погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо кваліфікації його дій за частиною 2 статті 15 і пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 13 частини 2 статті 115 КК України (далі - КК). Вважає, що його дії підлягали кваліфікації за частиною 1 статті 121 КК. До заяви долучає лише ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 3 лютого 2009 року, якою вирок Апеляційного суду Черкаської області від 17 жовтня 2008 року щодо ОСОБА_3 був скасований, а справа щодо нього направлена на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву і долучену до неї копію судового рішення та інші матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

З наявних у Верховному Суді України даних убачається, що вироком Апеляційного суду Черкаської області від 6 грудня 2010 року ОСОБА_3 засуджено за частиною 3 статті 187 КК до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 4 статті 187 КК до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 2 статті 15 і пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 13 частини 2 статті 115 КК до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі статті 70 КК остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2011 року вказаний вирок щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Відповідно до вимог частини 1 статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 445 цього Кодексу подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 445 цього Кодексу.

Частина 6 статті 447 цього Кодексу встановлює, якщо особа, яка подала таку заяву з пропущенням строку, встановленого частиною 1 цієї статті, і не порушує питання про поновлення цього строку, то заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду.

Судове рішення, стосовно якого ОСОБА_3 2 липня 2015 року подав заяву про перегляд, було ухвалено 29 березня 2011 року.

Отже, ОСОБА_3 подав заяву про перегляд Верховним Судом України судового рішення з пропуском установленого законом строку. Питання про поновлення цього строку ОСОБА_3 у своїй заяві не порушує.

За таких обставин заява ОСОБА_3 не підлягає розгляду.

Крім цього, згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є: 1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); 2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; 3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України та 4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Визначений цією статтею перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Окрім того, відповідно до вимог статей 448, 449 КПК у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України мають міститися обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, а до заяви повинні бути долучені копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву та копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального чи процесуального права, що передбачено пунктами 1, 2 частини 1 статті 445 цього Кодексу.

Всупереч зазначеним вимогам, ОСОБА_3 не навів у своїй заяві відповідних обґрунтувань та не долучив до заяви ані копій судових рішень, про перегляд яких подано заяву, ані належні копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах.

Отже, заява ОСОБА_3 подана не тільки з пропуском встановленого законом строку, але й без додержання вимог статей 448 і 449 КПК.

Керуючись частиною 6 статті 447, статтею 450 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2011 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6