Справа № 581/610/15-к
Провадження № 1-кп/581/52/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17 вересня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, раніше не судимого, офіційно не працюючого,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно складеного обвинувального акту, 17 квітня 2015 року близько 19 години ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Шевроле Авео-3» приїхав до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , мешканки м. Суми, яка в той час перебувала в гостях у своєї матері ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 зайшовши на подвір`я попросив ОСОБА_7 покликати дочку ОСОБА_4 . Остання вийшла до нього і той запросив її сісти до автомобіля, щоб написати розписку про отримання ОСОБА_4 коштів на лікування їхнього сина. Остання погодилась і сіла до автомобіля. Після написання розписки, під час перебування в автомобілі між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 , діючи умисно, схопив ОСОБА_4 рукою за шию та волосся та наніс один удар кулаком руки в обличчя, в ділянку під праве око. Внаслідок застосування ОСОБА_5 фізичної сили до потерпілої їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в дільниці нижньої повіки справа розмірами 1 х 0,5 см., які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень не визнав та пояснив, що 17 квітня 2015 року приїхав на власному автомобілі «Шевроле Авео-3» до колишньої дружини ОСОБА_4 за ініціативою останньої, яка на той час перебувала у своєї матері ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 для обговорення питання щодо можливості вивезення їхнього спільного сина до Російської Федерації. Зайшовши до подвір`я домогосподарства ОСОБА_7 , він попросив останню покликати його колишню дружину. ОСОБА_4 вийшла та сіла до автомобіля на заднє пасажирське сидіння справа. Між ним виникла сварка, оскільки він категорично не надавав згоди на вивезення сина за межі України, мотивувавши це тим, що він не матиме змоги його бачити. Зазначив, що напередодні до нього телефонував брат колишньої дружини ОСОБА_8 , погрожував йому та повідомив, що і без його згоди вивезуть дитину. Під час розмови він попрохав ОСОБА_4 написати розписку про одержання нею грошових коштів у сумі 600 гривень, які він їй напередодні надав на лікування дитини. Написавши розписку, вона кинула її йому та швидко вийшла з автомобіля, гучно стукнувши дверима. Вважає, що ушкодження вона могла отримати коли виходила, зачепившись за двері автомобіля.
В ході судового розгляду були допитані:
1. потерпіла ОСОБА_4 , яка суду дала показання про те, що ОСОБА_5 являється її колишнім чоловіком, у шлюбі з ним перебували з 2008 по 2012 рік. Причиною розлучення були сварки, неодноразові побої з боку колишнього чоловіка, в тому числі прилюдно, зловживання ОСОБА_5 спиртними напоями. Є спільний син 2009 року народження. У п`ятницю 17 квітня 2015 року близько 18 години вона приїхала погостювати до своєї матері ОСОБА_7 в с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області та після недовготривалої прогулянки з сином розпочала розпаковувати речі. В цей час до будинку зайшла її мати та повідомила, що приїхав колишній чоловік ОСОБА_5 та просить її вийти. Коли вона йшла до нього, їй здалось, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Попередньо вона йому не телефонувала та не говорила про приїзд. Нещодавно ОСОБА_5 давав їй гроші, які потрібні були на лікування сина, у зв`язку з чим попросив її написати розписку про отримання цих грошей. До будинку вона ОСОБА_5 не запрошувала через неприязні стосунки. Він запропонував їй сісти до салону автомобіля. Відчинивши двері, вона боком сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля, двері не зачиняла та на панелі автомобіля написала розписку. ОСОБА_5 в підвищеному тоні сказав їй щоб вона зачинила двері. Оскільки вона цього не зробила, він перехилився з водійського сидіння та швидко зачинив двері, вона лише встигла підігнути ноги. На ґрунті ревнощів він почав з`ясовувати з нею стосунки, ображав. Тема з приводу виїзду зі спільною дитиною за кордон була на той час вже неактуальною і не обговорювалася. Вона намагалися вийти, але він заблокував двері, хватав її за руки, волосся, шию. Схвативши правою рукою за шию, намагаючись повернути її до себе обличчям, завдав удар кулаком в область під праве око. Була звезена рана, припухлість. Відкривши двері, вона в сльозах побігла до будинку. Про все, що трапилось, вона розповіла своїй матері, після чого остання зателефонувала дільничному інспектору міліції, який пообіцяв, що приїде до них завтра, оскільки зараз не має можливості. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся до їхнього домогосподарства, почав стукати в двері, кричати та ображати їх. Вони вимушені були зателефонувати до батька ОСОБА_5 з проханням приїхати та заспокоїти свого сина, на що той сказав, що не має управи на сина та запропонував викликати міліцію. Невдовзі приїхали мати ОСОБА_5 , сестра та її чоловік. Вони були запрошені до будинку, де пробули деякий час на випадок, якщо ОСОБА_5 повернеться знову. Вранці наступного дня до них приїхав дільничний інспектор міліції та роз`яснив, що для написання заяви в правоохоронні органи та зняття побоїв потрібно їхати до селища ОСОБА_9 . Приїхавши разом зі слідчим до Липоводолинської центральної районної лікарні вона отримала довідку про припухлість та садно на обличчі. Цього дня місце ушкоджень почало засихати. В понеділок після вихідних в м. Суми вона зняла побої в експертній установі. З приводу образ, погроз фізичною розправою, насильства з боку ОСОБА_5 і раніше неодноразово зверталася до правоохоронних органів;
2. свідок ОСОБА_7 , яка показала, що 17 квітня 2015 року до її господарства в с. Капустинці Липоводолинського району близько 19 години під`їхав колишній чоловік ї доньки ОСОБА_5 та попрохав покликати доньку для написання розписки, на що вона не одразу погодилась, але ж все-таки повідомила доньку про приїзд колишнього чоловіка. Від ОСОБА_5 несло алкоголем. Донька вийшла та попрямувала у напрямку автомобіля ОСОБА_5 , сіла на переднє пасажирське сидіння. Невдовзі двері автомобіля швидко та гучно зачинилися. Через деякий час до будинку вбігла донька, вона була в сльозах, на обличчі було садно та кров. Розповіла, що її вдарив ОСОБА_5 . Після цього вона зателефонувала батьку ОСОБА_5 з проханням вгамувати свого сина, на що він відповів щоб викликали міліцію, що вона в подальшому і зробила. Дільничний інспектор міліції пообіцяв приїхати наступного дня. Ввечері ще приїхали мати ОСОБА_5 , сестра та її чоловік. Зранку наступного дня приїжджав дільничний інспектор міліції. Додатково зазначила, що їй відомо про те, що під час перебування в шлюбі між її донькою та ОСОБА_5 останній по відношенні до дружини вчиняв сварки, бійки, піднімав руку, погрожував, зловживав спиртними напоями, була свідком цього. Свідками цих подій були й інші люди. Її донька декілька разів подавала позов про розлучення, забирала його. В січні 2012 року шлюб був розірваний;
3. свідок ОСОБА_10 дала показання, що вона являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_5 . Ввечері 17 квітня 2015 року на мобільний телефон її чоловіка подзвонила ОСОБА_7 та попросила приїхати. Поїхала вона із донькою ОСОБА_11 та її чоловіком ОСОБА_12 . По приїзду ОСОБА_4 сказала їм, що ОСОБА_5 її побив. В черговий раз ОСОБА_4 просила вплинути на колишнього чоловіка ОСОБА_5 , щоб той дав дозвіл на вивіз малолітньої дитини за кордон. Вона категорично проти цього. На обличчі потерпілої ушкоджень не бачила. В будинку ОСОБА_7 пробули близько 2-х годин. Причиною розлучення її сина та ОСОБА_4 вказала те, що остання хотіла кращого життя в місті. Її ж син важко працював на землі. Про конфлікти між ними не знала.
4. свідок ОСОБА_11 показала, що є сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 17 квітня 2015 року перебувала в господарстві своїх батьків в с. Капустинці. Ввечері 17 квітня 2015 року на мобільний телефон її батька подзвонила ОСОБА_7 та попросила приїхати. Поїхала вона разом із чоловіком ОСОБА_12 та матір`ю ОСОБА_10 . По приїзду ОСОБА_4 сказала їм, що ОСОБА_5 її побив. В черговий раз ОСОБА_4 просила вплинути на колишнього чоловіка ОСОБА_5 , щоб той дав дозвіл на вивіз малолітньої дитини за кордон. На обличчі потерпілої ушкоджень не бачила. В будинку ОСОБА_7 пробули близько 2-х годин. Вважає, що ОСОБА_5 не міг вдарити колишню дружину ОСОБА_4 .
5. свідок ОСОБА_12 дав показання, що є чоловіком сестри обвинуваченого ОСОБА_5 17 квітня 2015 року вони з дружиною перебували в господарстві батьків дружини в с. Капустинці. Ввечері 17 квітня 2015 року на мобільний телефон батька дружини подзвонила ОСОБА_7 та попросила приїхати. Поїхали вони разом із дружиною ОСОБА_11 та її матір`ю ОСОБА_10 . По приїзду ОСОБА_4 сказала їм, що ОСОБА_5 її побив. В черговий раз ОСОБА_4 просила вплинути на колишнього чоловіка ОСОБА_5 , щоб той дав дозвіл на вивіз малолітньої дитини за кордон. На обличчі потерпілої ушкоджень не бачив. В будинку ОСОБА_7 пробули близько 2-х годин. Вважає, що ОСОБА_5 не міг вдарити колишню дружину ОСОБА_4 .
Також в ході судового розгляду були досліджені:
- висновок судово-медичної експертизи №502 від 19 травня 2015 року, проведений судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_13 , згідно якого в результаті проведеної з 20 квітня 2015 по 15 травня 2015 року експертизи в ОСОБА_4 виявлено ушкодження у вигляді садна в області нижнього віка справа розміром 1 х 0,5 см під коричневою кіркою. Ушкодження виникло від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею і могли виникнути при нанесенні ударів руками, ногами і іншими предметами. Кількість травматичних дій не менше 1. Отримання вказаних ушкоджень в результаті падання з висоти власного зросту малоймовірно. Ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні. Ушкодження могли утворитися в строк, вказаний в постанові слідчого, а саме 17 квітня 2015 року;
- протокол проведення слідчого експерименту від 27 травня 2015 року, проведений за участю експерта-спеціаліста;
- висновок судово-медичної експертизи №166 від 15 червня 2015 року, проведений судово-медичним експертом ОКЗ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_13 , згідно якого в результаті проведеної з 27 травня 2015 по 12 червня 2015 року експертизи встановлено, що характер і локалізація тілесного ушкодження в області обличчя ОСОБА_4 може відповідати механізму його утворення, продемонстрованому в ході проведеного слідчого експерименту 27 травня 2015 року.
Дослідивши обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , яка доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 (стосовно перебування ОСОБА_4 близько 19 год. 17 квітня 2015 року саме на передньому пасажирському сидінні автомобіля обвинуваченого ОСОБА_5 ), висновками судово-медичної експертизи №502 від 19 травня 2015 року та №166 від 15 червня 2015 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 27 травня 2015 року. Посилання сторони захисту на факт проведення експертного дослідження через три дні та місце проведення - м. Суми, а не м. Ромни, куди за територіальністю відноситься Липоводолинський район, суд не приймає до уваги, оскільки тілесні ушкодження були спричинені 17 квітня ввечері (п`ятниця), а експертне дослідження було проведене 20 квітня (понеділок) в м. Суми, де потерпіла проживає, на підставі постанови слідчого від 18 квітня 2015 року (субота), а експертні установи можуть не працювати у вихідні дні. Відомостей, які б спростовували даний висновок, стороною захисту не надано.
Зазначені докази є належними, допустимими, у своїй сукупності вони узгоджуються між собою та доводять факт вчинення обвинуваченим умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .
При цьому суд не бере до уваги показання обвинуваченого, оскільки вони були дані з метою уникнення від відповідальності та спростовуються іншими дослідженими доказами, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 (крім тих, які взяті до уваги), оскільки вони є родичами обвинуваченого та потерпілої відповідно, а значить є заінтересованими в результатах розгляду справи особами, а також у зв`язку з тим, що вказані свідки не були присутні під час вчинення кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обставин, які його пом`якшують або обтяжують суд не вбачає.
Ураховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого (офіційно не працює, проживає разом із батьками, займається домогосподарством), розлучений, сплачує аліменти на малолітнього сина, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів за умови застосування до ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази та судові витрати у даному провадженні відсутні, запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) год.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1