АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/129/2016 Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року,
за участю
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року скаргу адвоката ОСОБА_6 в частині його вимог про оскарження бездіяльності органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР та початку судового розслідування повернуто особі, яка подала скаргу, а в частині вимог скаржника до Міністра МВС України - ОСОБА_7 відмовлено у відкритті провадження у справі.
Слідчий суддя, обґрунтовуючи рішення в частині відмови у відкритті провадження послався в ухвалі на те, що міністр МВС України не може вважатися суб`єктом оскарження в розумінні ст. 303 КПК України, оскільки він не є слідчим та прокурором, а тому його рішення, дії чи бездіяльність не можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, зловживання та службова недбалість Міністра МВС також не підлягає оскарженню у відповідності до Глави 26 КПК України.
Щодо повернення скарги, то слідчий суддя вказав, що з викладених скаржником обставин вбачається, що днем повідомлення ним про вчинені кримінальні правопорушення є 18.02.2015 року, а тому виходячи з приписів ст. 214 КПК України зазначені відомості повинні були бути зареєстровані слідчим до ЄРДР не пізніше 19.02.2015 року і не здійснення даних дій у вказаний строк є дійсно його бездіяльністю, яка вважається вчиненою саме з 19.02.2015 року. А тому, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України саме з даної дати розпочався перебіг строку для її оскарження, останнім днем якого є 01.03.2015 року.
Проте, скаржник звернувся до суду із скаргою, направивши її засобами поштового зв`язку лише 02.03.2015 року, тобто із пропуском строку, передбаченого вказаною нормою кримінально-процесуального закону.
При цьому слідчий суддя також зазначив, що він не вважає обгрунтованими та не приймає до уваги вказані скаржником причини пропуску вказаного строку, а саме його сімейні обставини та наявність значної кількості справ в яких він брав участь за даний період, оскільки їх об`єктивне існування не утверджено жодним доказом.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року скасувати та призначити по його скарзі новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що протягом тривалого часу на розгляді в Печерському районному суді м. Києва перебувала справа за його скаргою на бездіяльність МВС України (повноважної особи ОВС- слідчого) щодо невнесення відомостей до ЄРДР та нездійснення досудового розслідування. Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва зазначену справу було направлено для розгляду скарги по суті до Подільського районного суду м. Києва, згідно ст. 32, 34 КПК України.
Однак, Подільським районним судом м. Києва, всупереч ст. 2, 7-10, 21, 23, 113-116, 34, 303, 304, 306, 422 КПК України скаргу було повернуто та відмовлено у відкритті провадження.
При прийнятті такого рішення, на думку апелянта, слідчим суддею не враховано вимоги ст. 8, 9, 34, 422, 369 КПК України, якими апеляційний суд передав справу для продовження розгляду. Право оскарження надане ст. 23, 25, 303 КПК України, а тому мотиви ухвали в частині підстав для відмови у відкритті провадження не відповідають вказаним доводам та принципам верховенства права і правової визначеності.
Відтак, ОСОБА_6 вказує, що оскаржувана ухвала в частині відмови у відкритті провадження підлягає скасуванню з підстав невідповідності обставин вказаних судом фактичним обставинам справи, невірного застосування та істотного порушення норм процесуального права та гарантій судового захисту, визначених ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 55, 64, 68, 124, 129 Конституції України.
В частині ж ухвали про повернення скарги, то такі дії апелянт вважає злочинними, так як вони були вчинені на виконання вказівки керівництва Апеляційного суду м. Києва та МВС України, що було вказано працівниками суду.
Вказує, що оскільки справа вже перебувала на розгляді, то норми ст. 304 КПК України не можуть застосовуватися до наявного провадження, тому враховуючи розгляд справи в суді Печерського районного суду м. Києва, норми ст.ст. 9, 306 КПК України, рішення слідчого судді є неправомірним.
Апелянт вказує, що ним оскаржується бездіяльність від 18.02.2015 року, перебіг строку розпочався з 20.02.2015 року, а завершився 01.03.2015 року. Однак, судом не взято до уваги те, що він вказував у скарзі і було предметом розгляду в судах, що 1 березня 2015 року є неділя-вихідний день, а тому в силу вимог ст. 9, 113, 114, 116, 304 КПК України останній день строку переноситься на наступний після 01.03.2015 року на 02.03.2015 року (понеділок).
Скарга подана до суду саме 02.03.2015 року, отже з дотриманням строку. І ці питання вже були предметом перевірки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження № 1-кс/758/4272/15, які надійшли до суду апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, зі змісту поданої ОСОБА_6 скарги до суду вбачається, що він оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування МВС України, слідчого цього органу щодо невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування по його заяві від 18 лютого 2015 року ( а.п. 1).
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, бездіяльність вважається допущеною в разі невнесення слідчим або прокурором відповідних відомостей до ЄРДР по заяві про вчинення кримінального правопорушення протягом 24 годин з моменту отримання такої заяви.
Таким чином, в разі невнесення відомостей до ЄРДР по заяві від 18.02.2015 р., матиме місце бездіяльність слідчого чи прокурора, вчинена саме 19.02.2015р.
При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 та ч. 1 ст. 304 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.
Враховуючи викладене, останнім днем строку оскарження бездіяльності слідчого або прокурора по невнесенню відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_6 від 18 лютого 2015 року є 1 березня 2015 р., на що обґрунтовано вказав і слідчий суддя в ухвалі.
Разом з тим, слідчим суддею не було враховано те, що 01 березня 2015 року це неділя, тобто неробочий день.
А згідно з вимогами ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Тобто, в даному випадку, останнім днем закінчення строку оскарження бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР було 2 березня 2015 року, коли, згідно поштового штемпелю, і звернувся ОСОБА_6 зі скаргою до суду.
Таким, чином, висновок слідчого судді про подачу ОСОБА_6 скарги із пропуском строку, передбаченого нормами кримінального процесуального закону є безпідставним та необґрунтованим, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді про повернення скарги підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 в цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов необгрунтованого висновку і щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 в частині його вимог, що стосуються Міністра МВС України - ОСОБА_7 , адже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Разом з тим, вказаною нормою не передбачена можливість відмови у відкритті провадження у разі, коли під час досудового розслідування оскаржуються дії чи бездіяльність особи, яка не є суб`єктом оскарження в розумінні ст. 303 КПК України.
Окрім цього, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що він дії чи бездіяльність особисто Міністра МВС України ОСОБА_7 не оскаржував, він лише в зв`язку з допущеною на його думку бездіяльністю слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР, ставив в скарзі вимоги про зобов`язання Міністра МВС України вжити заходів управлінського та процесуального контролю та реагування на факти системного порушення вимог законодавства про облік злочинів та внесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР.
Такі вимоги скарги, на думку колегії суддів, підлягали розгляду по суті в сукупності з іншими вимогами, та прийняттям відповідного процесуального рішення.
А, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 і в частині скасування ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за його скаргою підлягає задоволенню.
Враховуючи допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді від 01 грудня 2015 року у провадженні за скаргою ОСОБА_6 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції, про що ставив вимоги в апеляційній скарзі апелянт.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у провадженні за скаргою ОСОБА_6 про невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді 1 інстанції за скаргою ОСОБА_6 від 2 березня 2015 р. про невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
_____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4