Провадження № 11-кп/792/62/16
Справа № 673/1151/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000220 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 на вирок Деражнянського районного суду від 13 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, мешканця АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 25.09.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, згідно ст. 75 КК України;
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного за попереднім вироком, остаточно ОСОБА_7 призначено 5 років і 2 дні позбавлення волі.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців немає, студента 1-го курсу ВПУ №8 м.Хмельницького, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_11 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися до даної установи для реєстрації.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися до даної установи для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 обрано у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту проголошення вироку.

Постановлено стягнути в рівних частках з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на користь Держави 932 грн. 98 коп. процесуальних витрат з кожного.
Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком місцевого суду близько 02 год. 45хв.05 липня 2015 року ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою таємного викрадення майна, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проникли в приміщення господарської будівлі для тимчасового проживання робітників, що знаходиться по АДРЕСА_4 та скориставшись відсутністю нагляду власника, який перебував в стані сну, заволоділи: телескопічною вудочкою марки «Knight 500», безінерційною котушкою марки «LY-200», телескопічною вудочкою марки «Mitchell 400», безінерційною котушкою марки «Teben TF-100», телескопічною вудочкою з скловолокна чорного кольору з вставками зеленого кольору, телескопічною вудочкою чорно-зеленого кольору, електричним чайником марки «Sapir», електричним подовжувачем виробництва Білорусії на чотири розетки, кольоровим телевізором марки «Огіоп» моделі NR TV20155 SI, які шляхом перенесення у руках перемістили за узбіччя дороги.
В подальшому, повернувшись в приміщення господарської будівлі, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з метою викрадення майна продовжили його пошуки та не зважаючи на виявлення їх потерпілим ОСОБА_13 , відкрито заволоділи: парою гумових чобіт марки «Dream Stan», кухонним ножем, рушником, електросушилкою для рук марки «АТ-120», а всього майном, належним ОСОБА_13 на загальну суму 1403 грн.30 коп.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, оскільки суддею не взято до уваги те, що свою вину він визнавав і злочин вчинено без попередньої змови.
Захисник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.2 ст.186 КК України і призначити більш м`яке покарання. Зазначає, що в судовому засіданні обвинувачені показали, що у приміщення господарської будівлі, вхід у яке був вільний і двері відчинені, вони зайшли з метою поїсти та напитися води. Коли зайшли в приміщення і побачили потерпілого ОСОБА_13 , який спав, вирішили вчинити крадіжку.
Проте, судом їх покази розцінені по іншому, поклавши в основу вироку припущення, що є порушенням вимог ч.3 ст.373 КПК України.
Стверджує, що умисел на вчинення крадіжки чужого майна у обвинувачених виник в той час коли вони знаходились у приміщенні і виходячи з цих підстав, на думку апелянта, в діях обвинувачених відсутня кваліфікуюча ознака ч.3 ст.186 КК України, тобто проникнення у житло, інше приміщення чи сховище, оскільки проникнення - це вторгнення у житло, інше приміщення чи сховище з метою вчинення крадіжки, грабежу чи розбою. А тому просить перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.3 на ч.2 ст. 186 КК України.
Окрім того, апелянт вказує також на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
У вироку суду невірно зазначено що ОСОБА_7 не визнав своєї вини та не враховано, що він є молодою людино, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_13 , активно сприяв розкриттю злочину, надавши всі необхідні покази як на досудовому слідстві, так і в суді.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вирок суду не оскаржили.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в інтересах останнього на підтримання доводів апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні даного злочину не визнав. Вказав суду, що в той вечір вживав пиво і близько 3 год. повертався додому спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Побачивши, що в їдальні горить світло, вирішили зайти поїсти. Всі втрьох через незачинені двері проникли до приміщення, де в одній із кімнат помітили, що на ліжку хтось спить. З метою пожартувати над потерпілим взяв телевізор та виніс його на вулицю де поклав біля дороги, а в подальшому повернувся та взяв ще пару гумових чобіт, які також виніс і поклав біля телевізора. Зауважив, що мав намір в подальшому повернути ці речі потерпілому, при цьому корисливий мотив на заволодіння даними речами був відсутній. Підтвердив, що до кімнати, де знаходився телевізор також увійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Проте чим останні займалися перебуваючи в приміщенні їдальні йому не відломо.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 частково визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину і підтвердив наявний у нього стан алкогольного сп`яніння та обставини перебування у їдальні с. Маниківці в нічний час 5 липня 2015 року, куди він зайшов з метою напитися води. В одній із кімнат, де спав потерпілий, взяв вудочки, які стояли в кутку, виніс їх з приміщення та поклав біля дороги в траві. В подальшому, повернувся в приміщення, щоб напитися води. Перебуваючи в кімнаті їдальні разом із ОСОБА_14 , бачив як останній відірвав з стіни електросушилку для рук на якій був рушник та поклав її біля умивальника. Згодом ОСОБА_14 проник через вікно, яке знаходиться в дверях до сусіднього приміщення, звідки повернувся тримаючи в руках два ножі. В цей час до приміщення зайшов ОСОБА_13 , зробивши зауваження з приводу їхніх дій, повернувся в свою кімнату та закрився із середини. Злякавшись виявлення їх сторонньою особою, ОСОБА_14 запропонував втекти. Взявши електросушилку для рук з рушником та кухонного ножа, вдвох з ОСОБА_14 побігли додому. Того дня більше ОСОБА_16 не бачив. Зауважив, що домовленості з ОСОБА_17 з приводу жартів над потерпілим не було. Вудочки взяв для власного використання, проте в подальшому забув про них і більше за ними не повертався. Вважає, що дії з приводу викрадення вудочок вчиняв таємно, оскільки потерпілий цього не бачив. Крім того, зауважив, що намір на таємне викрадення майна виник уже після проникнення у приміщення, перебуваючи в кімнаті, де відпочивав потерпілий.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому злочині визнав частково, підтвердив суду обставини перебування в їдальні с. Маниківці, куди він, в стані алкогольного сп`яніння, зайшов з компанією товаришів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В спальній кімнаті помітив потерпілого, який спав та взявши електрочайника та подовжувача, виніс їх на вулицю та викинув через дорогу за 2-3 м. Пригадує, що в цей час в кімнаті залишався ОСОБА_18 . Повернувшись в приміщення їдальні, через вікно у дверях заліз у кухню, звідки взяв два ножа та таким же способом повернувся назад. В цей час побачив, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_19 , а тому запропонував ОСОБА_15 тікати. По дорозі сушилку із рушником викинув у кущі. Де в цей час був ОСОБА_18 не відомо. Намагався, також поговорити із потерпілим, який побачивши в його руках пожі, закрився у кімнаті і не відчиняв двері. В той день випив близько чотирьох пляшок пива, наміру вчиняти крадіжку не мав, пояснити мотиви вчиненого не може.
Не зважаючи на невизнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину обвинуваченим ОСОБА_7 його вина підтверджена іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_13 показав, що працює трактористом та тимчасового проживає у приміщенні їдальні, що у с. Маниківці. В липні 2015 року у вечірній час приїхав в це приміщення і ліг відпочивати. Зауважив, що вхідні двері не зачиняв, оскільки інші працівники ще не приїхали з поля. Близько 3 год, почув гуркіт, прокинувся в той час коли невідомий хлопець знімав зі стіни телевізор і при цьому, впав блок живлення. В кімнаті перебували ще двоє незнайомих хлопців. Один з них, як потім стало відомо, ОСОБА_14 , допомогав знімати телевізор, а інший, ОСОБА_15 , взяв вудочки. Спостерігаючи за такими діями обвинувачених, робив вигляд що спить. Хтось із обвинувачених запропонував піти до приміщення їдальні. Після того як обвинувачені вийшли з кімнати, вирішив зайти до їдальні і подивитися, що вони там роблять. В цей час, ОСОБА_18 та ОСОБА_15 стояли, а ОСОБА_14 через вікно, що знаходиться в дверях, вилазив із кухні, при цьому в руках у нього був ніж. Запитав їх про те, чим вони займаються та побачивши що в його сторону йде ОСОБА_14 з ножем, злякався та зачинився у своїй кімнаті. В кімнаті, чув як обвинувачені стукали до нього в двері та вимагали вийти поговорити. В цей час, телефонував до своїх колег, щоб повідомити про такий випадок. Зрозумівши, що двері не відчиняють, хтось із обвинувачених повідомив про те, що забирають ще гумові чоботи. Зауважив, що коли вийшов із кімнати, то усіх трьох обвинувачених чітко бачив та ствердив, що кожен з них перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Після приїзді свого колеги, відкрив двері кімнати, обвинувачених вже не було. Одразу, разом із ОСОБА_20 , ходили шукали викрадені речі, однак не знайшли. По приїзді працівників міліції, помітив як підійшов ОСОБА_18 , який поводив себе агресивно та заперечував свою причетність до даних подій. Про місце, де знаходилися викрадені речі ОСОБА_18 не повідомляв. Зранку викрадене, зокрема, телевізор, електрочайник, подовжувач, чоботи та вудочки ним були виявлено на узбіччі дороги.
Свідок ОСОБА_21 суду підтвердив, що мешкає поблизу їдальні, що у с.Маниківці. Коли вночі повертався із клубу, почув крик зі сторони їдальні і помітив як звідти вибігли двоє невідомих хлопців з телевізором в руках. При цьому, почув, як один із них сказав про те, що забули чайник. Після цього, вони вдвох повернулися до приміщення їдальні, звідки почув як один із них, як йому здалося ОСОБА_18 , кричав: «вийди» та висловлював погрози зарізати. В подальшому, всі троє залишили приміщення та побігли за гаражі. Після приїзду ОСОБА_20 , спільно з останнім зайшли до приміщення їдальні, де був побитий посуд, зірвана сушилка для рук. Потерпілий Лис був зачинений у кімнаті. Вийшовши на вулицю, по приїзді працівників міліції, помітив як назустріч йде ОСОБА_18 , якого він упізнав як одного із учасників події. Однак, ОСОБА_18 поводився агресивно та робив вигляд, що йому не відомі обставини вчинення протиправних дій по відношенню до ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_23 підтвердив, що приїхавши з поля до місця свого тимчасового проживання, зі слів ОСОБА_24 довідався про вчинення викрадення майна. Зі слів потерпілого ОСОБА_22 зрозумів, що невідомі хотіли його зарізати та виламати двері кімнати, де він перебував, при цьому, викрали телевізор, чайник, гумові чоботи,вудочки, подовжувач. Всі ці речі вранці були виявлені в одному місці під парканом біля дороги. Також, зі слів ОСОБА_24 стало відомо що до вчинення протиправних дій причетний ОСОБА_18 , однак останній категорично заперечував це та вів себе агресивно.
За даними протоколу огляду будівлі, що знаходиться за адресою вул. Я. Ольшанського, 15/1 с. Маниківці та навколишньої території, який був проведений в присутності понятих та фіксувався за допомогою цифрової фотокамери марки «Canon», в приміщенні було виявлено та вилучено кухонний ніж, ліхтарик, три трасологічні відбитки пальців рук, два трасологічні сліди відбитки взуття. Крім того, на відстані 65 м від будівлі за 6 м від дороги виявлено телевізор марки «ORION», чотири телескопічні вудочки, дві з яких з котушками, гумові чоботи, подовжувач білого кольору на чотири входи. На лівому узбіччі дороги на відстані 5 м від краю дороги в чагарниках виявлено електрочайник марки «SAPIR».
Згідно висновку експерта №37 від 28.07.2015 року слід пальця руки, вилученого під час огляду приміщення господарської будівлі для тимчасового проживання робітників на вхідних дверях в приміщення кухні залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_8 .
З відеозапису з камери спостереження, встановленої поблизу господарської будівлі для тимчасового проживання працівників по АДРЕСА_4 , який добровільно був наданий ОСОБА_25 , вбачається, що 05.07.2015 року близько 02 год. до вказаного приміщення зайшло троє осіб, які починаючи з 02 год. 47хв. виходили із приміщення тримаючи в руках якісь речі.
Вартість викрадених речей підтверджена висновком експерта №605т від 14.07.2015 року і складає: телескопічні вудочка марки «Knight 500»- 84грн., безінерційна котушка марки «LY-200»- 48грн., телескопічна вудочка марки «Mitchell 400»- 72 грн., безінерційна котушка марки «Teben TF-100»- 69грн., телескопічна вудочка з скловолокна чорного кольору з вставками зеленого кольору- 66 грн., пара гумових чоловічих чобіт марки «Dream Stan» -64грн., електричний чайник марки «Sapir»- 48грн., електричний подовжувач виробництва Білорусії на чотири розетки- 17 грн. 50коп., кольоровий телевізор марки «Огіоп» моделі NRTV20155 SI-424rpH.80коп.
Згідно товарної накладної ПП ОСОБА_26 , вартість вудки вживаноїскладає 60грн., ножа кухонного-25грн., електросушилки для рук-400грн.
Згідно товарної накладної ПП ОСОБА_27 вартість вживаного рушника складає 25 грн.
Згідно протоколів пред`явлення для впізнання, які були проведені з участю ОСОБА_13 в присутності двох понятих, потерпілий впізнав серед представлених осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 як осіб, які 05.07.2015 року незаконно заволоділа його майном.
Речовими доказами у виді телескопічної вудочки марки «Knight 500», безінерційної котушки марки «LY-200», телескопічної вудочки марки «Mitchell 400», безінерційної котушки марки «Teben TF-100», телескопічної вудочки з скловолокна чорного кольору з вставками зеленого кольору, телескопічної вудочки чорно-зеленого кольору, електричного чайника марки «Sapir», електричного подовжувана виробництва Білорусії на чотири розетки, кольорового телевізора марки «Огіоп» моделі NR TV20155 SI, пари чоловічих гумових чобіт зеленого кольору, 41 розміру, ліхтарика, кухонного ножа, двох слідів взуття, дактилоскопічних слідів рук, дактилокарти.
Окрім того, під час проведення слідчого експерименту обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , в присутності захисників та понятих, кожен окремо, розповіли та показали на місце, де ОСОБА_15 , перебуваючи на дорозі запропонував ОСОБА_28 проникнути у приміщення для тимчасового проживання робітників з метою викрадення майна. Після чого, з даною метою втрьох за участі також ОСОБА_14 проникли, безпосередньо, до приміщення спальні і заволоділи речами потерпілого ОСОБА_22 . Після чого, продемонстрували як заволоділи речами з приміщення їдальні та кухні та місце знаходження потерпілого під час виявлення їх у приміщенні їдальні.
Всім доказам суд дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України.
Що ж стосується доводів про те, що ОСОБА_7 разом з іншими особами вільно і законно увійшли у будівлю, то колегія суддів вважає їх безпідставними.
Обвинувачений ОСОБА_7 знав як і інші обвинувачені та усвідомлювали той факт, що їдальня с. Маниківці не працює у цілодобовому режимі і їх туди ніхто не запрошував. Окрім того, обвинуваченому було відомо, що в цьому приміщенні тимчасово проживають працівники СФГ «Мендрик». Також, про виникнення наміру на проникнення до приміщення з метою викрадення майна свідчать і дані протоколу слідчого експерименту з участю обвинувачених ОСОБА_29 та ОСОБА_14 .
В свою чергу, про наявність попередньої змови між обвинуваченими вказує узгодженість, конклюдентність, їх дій, а саме те, що всі втрьох вони проникли одразу до приміщення спальні, де без жодних розмов між собою, заволоділи речами потерпілого, які в подальшому, кожен з них окремо, переніс в одне і теж саме місце схову.
Доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 лише вирішив пожартувати, незаконно проникаючи в приміщення, спростовані крім іншого, показаннями потерпілого ОСОБА_13 , оскільки поведінка всіх трьох обвинувачених та погрозливий тон ОСОБА_7 , який вимагав вийти з кімнати «поговорити», демонстрація ножів, викликали у нього страх за своє здоров`я і життя.
В зв`язку з цим підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами від 12.06.2009 року, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, то у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_7 в судовому засіданні першої інстанції свою вину не визнав, раніше судимий і знову вчинив тяжкий злочин, в період іспитового строку, характеризується негативно, не працює, утриманців не має, а також за відсутності обставин, що пом`якшують його покарання колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з твердженням захисника ОСОБА_9 про призначення ОСОБА_7 явно несправедливого покарання внаслідок його суворості і підстав для зміни вироку і пом`якшення йому покарання, про що порушено питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить.

Призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому перебування під вартою під час попереднього ув`язнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Деражнянського районного суду від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого та в його інтересах захисника ОСОБА_9 без задоволення.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 13 листопада 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання час утримання під вартою під час попереднього ув`язнення з 13 листопада 2015 року по 4 лютого 2016 року включно ( 84 дні ) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, ( 84 дн. х 2 = 168), тобто 5 міс. 18 днів.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .