Справа № 738/1690/15-к
№ провадження 1-в/738/429/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена із застосуванням відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22.02.2012 року його було визнано винним за ст. 185 ч. 3, 263 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання по даному вироку приєднано частину невідбутого покарання по вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13.02.2006 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з 27.01.2012 року.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно тому наполягав на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

В судове засідання представник спостережної комісії Менської РДА не прибув , але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свої вимоги та просив звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

Представник Менської виправної колонії № 91 заперечував проти вимог засудженого та показав, що засуджений ОСОБА_4 прибув до Менської виправної колонії 09.04.2012 року. Характеризується з негативної сторони як злісний порушник режиму утримання, був працевлаштований робітником швейної дільниці, але пропрацював лише місяць та був звільнений за власним бажанням. З 24.09.2014 року був працевлаштований на добровільних засадах нічним днювальним на відділенні № 8, до своїх обов`язків ставився старанно, за що отримав одне заохочення, але даний засуджений змінив свої погляди до роботи та порушив трудову дисципліну, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.

Прокурор проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 заперечував.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 та представника адмiнiстрацiї установи, думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 22.02.2012 року його було визнано винним за ст. 185 ч. 3, 263 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання по даному вироку приєднано частину невідбутого покарання по вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13.02.2006 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 27.01.2012 року, кінець строку 27.07.2016 року.

В Менській ВК- 91 відбуває покарання з 09.04.2012 року. Є злісним порушником режиму утримання, отримав 23 стягнення накладених як правами начальника відділення так і правами начальника установи, одне з яких знято в установленому законом порядку, 21 погашене за строками давності та 1 є діючим. Перебував на профілактичному обліку, як злісний порушник режиму утримання та схильний до членоушкодження. Постійно потребує нагадувань для дотримання розпорядку дня установи. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них не завжди правильно, не робить для себе належних висновків.

Враховуючи грубі порушення режиму утримання засудженим ОСОБА_4 , його небажання працювати, підтримання ним товариських зв`язків із засудженими негативної спрямованості, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки за межами установи, а його клопотання про умовно дострокове звільнення подано передчасно.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1