Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/430/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2015 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Золота Нива Енбекшельдерського району Кокчетавської області, Казахстан, громадянки України, українки, з середньою освітою, яка не одружена, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваної ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді районного суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , звільнивши її з під варти, обравши підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя поверхово дослідив матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевірив докази обґрунтованості підозри та наявності ризиків, проігнорував вимоги ст. 184 КПК України і положення ст. 177, 178, ч. 3, 4, 5 ст. 194 КПК України.
На думку захисту, слідчий суддя районного суду не взяв до уваги пояснення ОСОБА_7 , що вона особисто викликала карету «Швидка допомога» та міліцію, раніше не судима, має постійне місце проживання, що спростовує припущення слідства про ухилення та переховування від досудового слідства.
Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 та підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , звільнивши її з під варти, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто з 10 год. 00 хв. 13.10.2015 року до 10 год. 00 хв. 11.12.2015 року.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що вона, 13.10.2015 року приблизно о 02 год., в квартирі АДРЕСА_1 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння умисно нанесла металевим кухлем своїй матері - ОСОБА_10 удари в область голови та ногами в область тулуба. В наслідок чого потерпіла померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Задовольняючи клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя врахував, що злочин, по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, тяжким, умисним, посягає на найвищі соціальні цінності як-то життя та здоров`я потерпілої.

Слідчий суддя районного суду взяв до уваги обставини кримінального провадження, які характеризуються агресивною поведінкою ОСОБА_11 по відношенню до потерпілої, дії обтяжені тим, що підозрювана перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Також врахована тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину до десяти років позбавлення волі, що дії, в яких підозрюється ОСОБА_7 , були пов`язані із застосуванням насильства по відношенню до потерпілої похилого віку (90 років), яка доводиться рідної матір`ю. Також ураховано, що підозрювана не має постійного джерела доходу, працездатна, але не працевлаштована, не має родини.

Крім того, слідчий суддя, зазначив, що у разі застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на даному етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останньою процесуальних обов`язків. Зловживання алкогольними напоями, надасть змогу ОСОБА_7 допустити неявки до слідчого і до суду. Невирішеність побутового конфлікту може стати передумовою для вчинення нового злочину, а відтак значно збільшує ризики невиконання підозрюваною її процесуальних обов`язків. Відстоювання обраної правової позиції по кримінальному провадженню може бути підставою для перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженню та намаганню змінити чи знищити докази, впливати на свідків.

Розмір застави у кримінальному провадженні, слідчим суддею не визначався відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, так як ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів прийшла переконання, що органом досудового слідства ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке 13.10.2015 року внесено до ЄРДР за № 0009766.
Так, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_7 повідомлено про підозру в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, яке мало місце 13.10.2015 року приблизно о 02 год. в квартирі АДРЕСА_1 .

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу сторона захисту не ставила під сумнів стосовно їх допустимості, а саме : - показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; - протокол огляду місця події від 13.10.2015 року; - протокол огляду трупа від 13.10.2015 року та копії лікарського свідоцтва про смерть № 949 від 13.10.2015 року.

Оцінюючи докази, які додані до клопотання в їх сукупності, колегія суддів вважає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованою, а тому доводи апеляції захисника, про відсутність у клопотанні жодних доказі, які обґрунтовують підозру ОСОБА_7 , є безпідставними.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що правильно вказав в ухвалі слідчий суддя.

ОСОБА_7 не працює, характеризується агресивною поведінкою по відношенню до потерпілої, на час вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, раніше не судима. Проте ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, що свідчить про її суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також урахувавши дані про особу підозрюваної та обставини кримінального провадження, стало підставою слідчому судді з певною вірогідністю стверджувати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність.

Аналізуючи викладене та доводи апеляції в їх сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що є всі підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються викладеним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .

Отже, застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин цього кримінального провадження та серйозності висунутої проти неї підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, що не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту, спростовуються викладеним, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть досягти мети їх застосування, визначеної у ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя цілком обґрунтовано відповідно до ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Отже, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.376, 404,405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2015 року щодо підозрюваної ОСОБА_14 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4