Номер провадження 11-сс/775/297/2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
10 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську справу за апеляційними скаргами прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури області ОСОБА_5 , захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року , якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначено заставу у розмірі 1378 000 грн. відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді заступника генерального директора ДП «Вугільна компанія Краснолиманська», раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області юриста першого класу ОСОБА_9 , яке погоджено з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначено заставу у розмірі 1378000 грн.
16 жовтня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст.364 КК України.
26 жовтня 2015 року о 01 годині 45 хвилин ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_10 , фактично будучи заступником генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», являючись службовою особою, до обов`язків якої входить керівництво окремими напрямками діяльності державного підприємства та організація добувної та виробничої діяльності щодо видобутку кам`яного вугілля, у період часу з 05 вересня 2014 року зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від своєї протиправної діяльності для юридичної особи ТОВ «Краснолиманське», діючи з корисливих мотивів, а саме з ціллю організації та безпосереднього видобутку кам`яного вугілля, метою якого є одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, діючи як керівник ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», незаконно та безпідставно заволодів основними засобами ТОВ «Краснолиманське» на загальну суму 288 970 206 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , діючи як заступник керівника ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», незаконно та безпідставно організував проведення силами працівників даного державного підприємства незаконні роботи по видобутку кам`яного вугілля на ділянках надр, що знаходились у віданні ТОВ «Краснолиманське» та при цьому незаконно використав засоби видобутку кам`яного вугілля (обладнання, тощо), що належить вказаному товариству. Внаслідок зазначеного використання директором ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ОСОБА_8 свого службового становища всупереч інтересам служби, юридичній особі - ТОВ «Краснолиманське», у фактичному віданні якого знаходились ділянки надр та обладнання, спричинено матеріальну шкоду на значну суму, яка на даний час встановлюється слідством.

На ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , визначити для підозрюваного розмір застави 20 000 000 грн. Мотивуючу апеляційну скаргу, вказав що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є необґрунтованою та підлягає скасуванню, вважає, що визначеного слідчим суддею розміру застави у сумі 1 378 000 гривень недостатньо для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов*язків.
На ухвалу слідчого судді захисники підозрюваного подали апеляційні скарги, в яких посилаються на порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в клопотанні слідчого. На думку захисника, у даному кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення не доведена обгрунтованність підозри та відсутні ризики, які будь-яким чином можуть впливати на хід досудового розслідування. Також захисник зазначає, що судом не було взято до уваги міцні соціальні зв`язки підозрюваного. Крім того, захисник стверджує, що слідчим суддею було порушено право на захист та справедливий і публічний розгляд справи.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в клопотанні слідчого. Посилається на те, що сторона обвинувачення не довела обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 . Вважає, що застосована до підозрюваного застава фактично позбавляє його скористатися запобіжним заходом, не пов`язаним із триманням під вартою.
В судовому засіданні апеляційного суду :
- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників;
- захисники підтримали доводи апеляційних скарг, та заперечували проти апеляційної скарги прокурора ;
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Пред`явлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , актом перевірки Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області № 022/1-10-459 від 10 жовтня 2014, висновком почеркознавчої та техніко-криміналістичної експертизи.
Тобто, слідчим суддею правильно встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді триманні під вартою, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також слідчий суддя встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності підстав та ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, це є завданням наступних етапів кримінального процесу.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , будь-яких порушень норм КПК України не встановив, не виявлено таких і колегією суддів.
Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.
З урахуванням викладених обставин, достатності наданих доказів недобросовісної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України .
Доводи захисника про наявність постійного місця роботи, місця проживання та сім`ї у підозрюваного мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.
Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, даними про особу підозрюваного.
При обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжувати протиправну діяльність, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою.
Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виконав вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Враховуючи обставини справи, розмір заробітної плати ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що призначений ОСОБА_8 слідчим суддею розмір застави у
1 378 000 гривень є помірним.
При визначені розміру застави, колегія суддів враховує обставини кримінального правопорушення і вважає їх такими, що підривають в очах громадян авторитет держави та створюють негативне враження безладдя та безкарності, що в свою чергу є винятковим випадком.
Колегія суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та вважає доцільним визначений розмір застави слідчим суддею, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 1 378 000 гривень.
Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, оскільки відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 .
За таких обставин, колегія суддів вважає, що в задоволених скарг прокурора ОСОБА_5 захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,194,199,404,419,422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді