Справа № 336/321/16-К
Провадження № 1-кс/336/29/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
20.01.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеною скаргою, яку мотивує тим, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа №336/7085/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та визначення порядку користування домоволодінням, в подальшому позовні вимоги були змінені на усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та виділ частки майна, що є у спільній частковій власності.

В межах вищевказаної цивільної справи Шевченківським районним судом м. Запоріжжя винесена ухвала від 16.09.2014 року на підставі якої вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві спільної власності сторонам по справі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька по ? частки спадкового майна, в спадкову масу входила ? частки спірного будинковолодіння та рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №2-8017/10 від 16.12.2010 року, згідно якого сторонам належить по ? частки спірного будинковолодіння після смерті матері.

Під час попереднього розгляду справи, який відбувся 21 листопада 2014 року представником відповідача була подана заява про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладеного арешту на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 16.09.2014 року, оскільки жоден з учасників права спільної часткової власності на спірний будинок не вчиняє дій, спрямованих на незаконне привласнення частки нерухомого майна, що належить іншому учаснику, тому немає підстав для констатації порушень права будь-кого з співвласників.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.11.2014 року було винесено ухвалу, якою заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 16.09.2014 року по справі №336/7085/14-ц скасовані повністю та знято арешт з нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.12.2014 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2014 року про скасування заходів забезпечення позову та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову, прийнятих ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2014 року.

Таким чином, ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2014 року про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності є чинною та обов`язковою для виконання.

В порушення вимог вищезазначеної ухвали суду 19.12.2015 року ОСОБА_6 заселила до будинку АДРЕСА_1 сім`ю з чотирьох осіб, дружини чоловіка та двох малолітніх дітей. У зв`язку з даним фактом скаржниця звернулась до Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області на неправомірні дії ОСОБА_6 за які передбачена кримінальна відповідальність за ст.382 КК України, а саме умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Отримавши повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2015 року, начальник Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 , замість внесення відповідних відомостей до ЄРДР, перевищуючи свої владні повноваження, надав лист №379/48/02/10-2016 від 18.01.2016 року в якому повідомив, що в результаті розгляду ним звернення ОСОБА_3 від 19.12.2015р., 26.12.2015р., в заяві не міститься об`єктивні відомості, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за викладеними фактами відсутні, запропонував звернутися до суду.

Скаржниця зверталась до органів поліції за захистом своїх прав, які порушувались гр. ОСОБА_6 , в зв`язку з умисним невиконанням останньою ухвали суду, яка набула законної сили, що виразилось у самовільному заселенню невідомих осіб до спільної часткової власності, а саме до будинку АДРЕСА_1 . Саме через такі дії ОСОБА_6 в подальшому виникнуть труднощі щодо виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні власністю та виділення частки майна, що є у спільній частковій власності.

14.01.2016 року старшим інспектором Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області було складено висновок, яким подальшу перевірку та розгляд по даному матеріалу припинено. На думку скаржниці, це хибний висновок, оскільки ОСОБА_6 надала інформацію щодо поділу зазначеного будинку, яка не відповідає дійсності. Саме в межах цивільної справи щодо усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, було накладено арешт на спірний будинок в якості забезпечення виконання рішення.

Таким чином, вбачається, що спірний будинок між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не поділено на дві частини, як про це зазначала ОСОБА_6 в своїх поясненнях, тобто органи досудового слідства не з`ясували, чи дійсно своїми діями, щодо несанкціонованого вселення до будинку на який накладено арешт, гр. ОСОБА_6 умисно не виконала ухвалу суду, яка набула законної сили, чим скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України.

На підтвердження умисного порушення ухвали суду, яка набула законної сили, ОСОБА_3 надала співробітникам поліції копію вказаної ухвали від 16.09.2014 року.

ОСОБА_3 вважає, що її заяви повинні були розглядатись в порядку КПК України. Проте в супереч нормам КПК України начальник Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області надав лист-відповідь. Проте, чинним Кримінальний-процесуальний кодекс України не передбачає права органів досудового слідства виносити «листи» в яких повідомляти про невнесення даних до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

З наведених підстав ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити, визнати протиправною бездіяльність начальника Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 від 19.12.2015р., 26.12.2015 р. та зобов`язати начальника Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 від 19.12.2015р., 26.12.2015 р.

В судовому засіданні скаржниця та її представник наполягаючи на доводах, викладених у скарзі просили її задовольнити, оскільки відмова щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є порушенням чинного законодавства та прав скаржниці.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеної скарги та пояснив, що працівником Шевченківського ВП була надана відповідь стосовно невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 . Вважає, що підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржниці, її представника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 19.12.2015 р. звернулась до Шевченківського ВПЛенінського відділу ГУНП України в Запорізькій області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, в якому просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння гр. ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ознаками ст. 382 КК України. Ця заява була зареєстрована 19.12.2015 року.
Але органом досудового розслідування у встановлені законодавством строки відомості про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочате досудове розслідування, що є порушенням прав скаржниці. Замість цього їй листом було повідомлено, що за її зверненнями від 19.12.2015р., 26.12.2015 р., посадові особи Шевченківського ВП не вбачають підстав для внесення інформації до ЄРДР та рекомендовано звернутися до суду.
Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважаю, що скарга ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань обґрунтована, заява містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тому скарга підлягає задоволенню.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 від 19.12.2015р., 26.12.2015 р.

Зобов`язати начальника Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_7 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв ОСОБА_3 від 19.12.2015р., 26.12.2015 р.

Копію ухвали надіслати до Шевченківського відділення поліції Ленінського відділу ГУНП України в Запорізькій області, скаржниці, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1