Справа № 395/850/15-к
Провадження № 1-кп/395/136/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м.Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , запасного судді ОСОБА_2
із секретарем судового засідання ОСОБА_3 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників-адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000883 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав у АДРЕСА_2 , освіта неповна загальна середня, одруженого, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимого: 23.12.2004 року апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 187, п.п.6, 12 ст. 115 КК України; 05.07.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 147, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Андріївка Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, зі слів працюючого охоронником ТОВ «Оситняжське», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого, зі слів на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Свердловськ Луганської області, громадянина України, неодруженого, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , освіта початкова, зі слів на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України, розглянувши в режимі відеоконференції з Кіровоградським слідчим ізолятором № 14 УДПтС України в Кіровоградській області клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
У суді на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.
В клопотанні прокурор вказує, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 06.01.2016 року, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виконанню процесуальних обов`язків.
Прокурор обґрунтовує своє клопотання в частині продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися. Так, враховуючи особу ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, злочини у вчиненні яких він обвинувачується є умисними, скоєні з корисливих мотивів, із застосуванням погроз вбивством та вчинення насильства стосовно потерпілих, їх близьких родичів, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діянь, перебуваючи на волі може впливати на потерпілих, свідків, іншого обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останніми показання у судовому засіданні ще не надані, знищити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин скоєння злочину, вчинити інші подібні кримінальні правопорушення та дії, спрямовані на перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою позицію стосовно клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою не висловив, пославшись на погіршення стану здоров`я, проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 заперечували захисник ОСОБА_9 , оскільки вважає, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює тримання останнього під вартою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_8 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора з таких міркувань.
З клопотання вбачається, що стосовно ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Як убачається з матеріалів кримінального провадження цей запобіжний захід було продовжено 05 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області до 06 січня 2016 року включно.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч.1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Судом при розгляді даного клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189 КК України, які є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання на строк від трьох до семи років позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою.
Суд дійшов висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, та відповідно до вимог ст. 178 КПК України, врахував що обвинувачений ОСОБА_6 не працює, місце проживання зареєстроване на території здійснення антитерористичної операції, проте, з урахуванням серйозності висунутого йому обвинувачення, суд вважає, що це не забезпечить здійснення за ним контролю з боку прокурора або суду у разі зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, особистої поруки або домашнього арешту, оскільки є реальна небезпека можливості його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Твердження захисника, що необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ґрунтується лише на тяжкості обвинувачення є безпідставними, оскільки судом враховано всі встановлені в судовому засіданні обставини, які беруться до уваги при вирішенні питання про обрання, продовження або зміни міри запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , суд враховує: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, його вік, стан здоров`я, в тому числі те, що він з 06 жовтня 2015 року по день судового засідання лікувався в КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» в режимі закритого типу, його сімейний стан (неодружений, як вбачається з обвинувального акта та про що ОСОБА_6 сам повідомляв суд, доказів перебування його у шлюбі суду не надано), наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, відсутність місця роботи, те, що постійне місце проживання зареєстровано по АДРЕСА_4 (на території якого на сьогодні проводиться антитерористична операція), відсутність доказів реєстрації тимчасового місця проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 , при цьому суд не виключає можливості його переховуватися від суду, в тому числі шляхом виїзду з сім`єю за межі території України, оскільки, як зазначав ОСОБА_9 у своєму клопотанні від 13 липня 2015 року, ОСОБА_6 з сім`єю впродовж червня-вересня 2014 року перебував у Воронежської області РФ, наявність в матеріалах справи позовної заяви потерпілого ОСОБА_10 . До того ж суд враховує способи вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , кількість епізодів, загальну суму майнових цінностей, отриманих у результаті протиправних дій, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, якими є можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Доводи захисту з приводу того, що ОСОБА_6 має тяжке захворювання, жодним чином не зменшують суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням:

відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів неможливості подальшого утримання обвинуваченого в умовах СІЗО шляхом поміщення його на стаціонарне лікування в Комунальному закладі «Обласна туберкульозна лікарня», у зв`язку з наявністю у останнього захворювання, здійснення на даний момент неналежного контролю або нездіснення взагалі контролю за перебігом його захворювання, здійснення неналежного або нездійснення взагалі лікування його захворювання;
позиції апеляційного суду Кіровоградської області, який продовжив щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою,
суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити з вищенаведених міркувань.
Керуючись ст.ст.176-177, 196-197, 199, 376 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,на 60 днів задовольнити
Міру запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, тобто до 26 лютого 2016 року до 20 години 00 хвилин включно.
Оголосити в судовому засіданні перерву до 10 години 00 хвилин 20 січня 2016 року.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілих,обвинувачених та їх захисників.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий:
суддя ОСОБА_1