Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3/16-к
Провадження №: 1-кп/332/36/16
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не заміжньої, не працевлаштованої, маючій базову загальну середню освіту, маючій на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 . раніше судимої:
- 28.12.2009 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 1, 69 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень;
- 15.04.2010 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 185 ч.3, 69 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст.. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з випроб, терм. 1 рік:
- 08.08.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі: на підставі ст. 75 КК України віл відбування покарання звільнена з випроб, терм. 1 рік;
- 08.11.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 185 ч.3. 69 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднати по вироку Заводського РС від 08.08.2012 року і визначити 2 роки 1 місяць позбавлення волі: 19.07.2014 року звільнена з Дніпродзержинської ВК на основі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»
Обвинуваченої за ст..190 ч. 2 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом омани, (шахрайство) вчинене повторно.
На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення від 24.12..2015 укладена між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні .
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання , якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти її про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне проживання.
Потерпілий ОСОБА_4 із запропонованим видом та мірою покарання згодний.
В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Прокурор та потерпілий в підготовчому судовому засіданні вважають, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просять цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, крім того вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.
Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала судові згоду на призначення узгодженого покарання.
На підставі пояснень обвинуваченої та потерпілого суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила заволодіння чужим майном шляхом омани, (шахрайство) вчинене повторно , а тому її дії кваліфікує за ст. 190 ч.2 КК України , за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України .
Затвердити угоду про примирення від 24.12.2015 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .
На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання , якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти її про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати без дозволу кримінально-виконавчої інспекції за межі України на постійне проживання.
Запобіжний захід не обраний.
Речові докази мобільний телефон«LG GT-540» в корпусі білого кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1