Провадження №1-кп/487/189/15
В И Р О К
Іменем України
24.02.2015 р.

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 ,прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синєгорка Білокалитвінського району Ростовської області Росія, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не працює, розлученого , мешкає по АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше не судимий

- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В

Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.

ОСОБА_4 відповідно до трудового договору від 01.01.2014р. прийнятий на посаду продавця- консультанта ФОП ОСОБА_5 .

01.01.2014р. для виконання покладених на ОСОБА_4 обовязків між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та товарно- матеріальних цінностей.

ОСОБА_4 , будучи матеріально- відповідальною особою ФОП ОСОБА_5 , за ввірене йому майно відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.01.2014, мав в розпорядженні ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, які він повинен був реалізувати на торгових точках ФОП « ОСОБА_5 » в м. Миколаєві, вчинив злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді продавця - консультанта ФОП « ОСОБА_5 » 24.07.2014 року близько 07:00 години, отримав ваучери поповнення рахунку різних операторів мобільного зв`язку та товарно-матеріальні цінності, після чого у останнього виник злочинний, корисливий умисел направлений на привласнення грошових коштів за реалізований товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел, утримуючи при собі ввірене йому майно, ОСОБА_4 направився на перехрестя вул. Чигрина та пров. Корабелів в м. Миколаєві з метою реалізації вказаних товарів та отримання за них грошових коштів. Діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 реалізував частину товару, а саме:

Картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 40 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 86 грн.

Картки поповнення рахунку «Київстар» номіналом 100 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 208 грн.

Картки поповнення рахунку «МТС» номіналом 40 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 86 грн.

· Картки поповнення рахунку «МТС» номіналом 100 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 104 грн.Картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 10 гривень в кількості 5 штук загальною вартістю 65 грн.Картки поповнення рахунку «Лайф» номіналом 40 гривень в кількості 6 штук загальною вартістю 258 грн.Картки поповнення рахунку «Ютел» номіналом 65 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 67грн.Картки поповнення рахунку «Ютел» номіналом 100 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 102грн.Картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 30 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 32грн.Картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 50 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 52грн.Картки поповнення рахунку «Краєвид» номіналом 100 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 102грн.,Картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 50 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 104грн.,Картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 80 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 164грн.,Картки поповнення рахунку «Дикий Сад» номіналом 100 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 102грн.,Картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 25 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 27грн.,Картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 50 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 52грн.,Картки поповнення рахунку «Тріон» номіналом 100 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 204грн.,Картки поповнення рахунку «Інтертел» номіналом ЗО гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 64грн.,Картки поповнення рахунку «Інтертел» номіналом 100 гривень в кількості 2 штук загальною вартістю 204грн.,Картки поповнення рахунку «Веб Мані 20 $» номіналом 310 гривень в кількості 1 штук загальною вартістю 310грн.

· Браслет в кількості 1 штук вартістю 35 грн.,Браслет недорогий в кількості 2 штук загальною вартістю 20 грн.,Навушники МРЗ, технічна упаковка в кількості 3 штук загальною вартістю 60 грн.,Годинник в кількості 4 штук загальною вартістю 220 грн.,Годинник недорогий в кількості 2 штук загальною вартістю 90 грн.,Батарейки «8опу ЬКОЗ АМ4 ААА 1,5У» в кількості 2 штук загальною вартістю 8 грн. Крім того, ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на привласнення грошових коштів ФОП « ОСОБА_5 », здійснив переводи грошових коштів з терміналу на загальну суму 6 грн., реалізований 1 дзвінок на загальну суму 0,45 грн.

Після вчинення вищевказаних незаконних дій, ОСОБА_4 розпорядився незаконно привласненими ним грошовими коштами в сумі 2 тис. 804 грн. 45 коп., чим завдав збитки ФОП « ОСОБА_5 » на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході підготовчого судового засідання свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.191 КК України як привласнення майна, яке було ввірено особі.

Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_5

27.11.2014р. в даному кримінальному провадженні №0003377 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України укладено угоду про примирення.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій не відшкодована. Але сторони досягли домовленості про відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди потерпілій в строк до 30.11.2015р. Потерпіла сторона вважає, що ОСОБА_4 за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на один рік зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обовязків відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а ОСОБА_4 згоден понести за вчинене ним протиправне діяння покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на один рік зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов*язків відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з*являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 і потерпіла досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.191 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки та укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 27.11.2014 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003377 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за яким призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 27.11.2014 року покарання у вигляді одного року обмеження волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на один рік зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обовязків відповідно до п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з*являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_6