Справа № 171/2294/15-к

В И Р О К
іменем України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що навчається у Криворізькому ПГЕМЛ № 29, неодруженого, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ленінське Апостолівського району Дніпропетровської області, що навчається у Криворізькому ПГЕМЛ № 29 та проживає в АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
08.05.2015 року близько 22 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , проходячи по АДРЕСА_3 , вирішили заволодіти чужим майном, після чого шляхом вільного доступу зняли з металевих навісів двостворчаті ворота огорожі вказаного домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_10 , та здійснили крадіжку даних воріт, розміром 165х150 см, вартість яких складає 550 гр. Після вчинення злочину неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 збитку на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю та показав, що дійсно 08.05.2015 року після 22 год. він разом із ОСОБА_6 викрали ворота в одному з подвір`я по АДРЕСА_3 , ворота здали на пункт приймання металолому. На наступний день вранці вони прийшли на пункт за грошима, але там їх чекав власник воріт, після чого вони віднесли викрадені ворота назад та відшкодували власнику завдану шкоду в сумі 120 гр.
Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився надати пояснення, мотивуючи відмову тим, що в обвинувальному акті правильно вказані обставини вчинення злочину.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачених, висновком експерта та розпискою потерпілої.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, скоєного за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину у неповнолітньому віці, а також дані про особу обвинувачених, які характеризуються за місцем навчання та проживання позитивно, раніше не судимі, враховує умови їх життя та виховання, вплив батьків на їх виховання. На підставі вказаного суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження інших правопорушень з їх боку, є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 104 КК України.
Речовий доказ - ворота, повернуті потерпілій ОСОБА_10 , суд вважає повернутими за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити кожному покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.104 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи навчання.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_6 на КВІ у Жовтневому районі м. Кривий Ріг.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ - ворота, повернуті потерпілій, вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, прокурору та направити потерпілій .
Суддя: