УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/16846/13-к

19 лютого 2016 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

провівши у приміщенні Суворовського районного суду м. Херсона підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.06.2013 року внесено до ЄРДР за №0000437, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.06.2013 року внесено до ЄРДР за №0000437, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень отриманий головуючим суддею 09.12.2015 року.

До обвинуваченого запобіжний захід не застосовано.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року це кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження та заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор вказав на безпідставність доводів заявленого захисником клопотання та просив відмовити у його задоволенні, навівши доводи на обґрунтування своєї позиції.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, тобто докладний опис вчинених обвинуваченим діянь із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто короткий виклад суті обвинувачення із зазначенням юридично значимих ознак.

Європейський суд з прав людини у п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, суд вказав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Наведене кореспондується з положеннями п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року N8, за змістом яких суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Отже, безумовною є вимога про те, щоб обвинувачення та його формулювання повинні бути викладені настільки конкретно, в тому числі з відображенням часу, місця, способу, інших обставин, мотивів вчинення діяння, щоб це забезпечило право на захист.

Вивченням змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_5 встановлено, що ці вимоги при його складанні виконані не були.

Так, ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України. На час інкримінованих обвинуваченому подій та складання обвинувального акту існувало дві редакції ст.. 368 КК України (відповідно до законів №221-VII від 18.04.2013 року та №222-VII від 18.04.2013 року). Проте, обвинувальний акт не містить даних щодо редакції цієї статті, на що, до того ж, вказував прокурор в апеляційній скарзі на попередній вирок у цій справі, який був скасований судом апеляційної інстанції.
Крім того, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

З обвинувального акту видно, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України, через третю особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. При цьому обвинувальний акт не містить анкетних даних такої особи.
Разом з цим, у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано (розділ І, пункти 81-87), що у даному кримінальному провадженні, крім ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру також ОСОБА_6 , з яким до того ж 13.08.2013 року, тобто до затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_5 (11.12.2013 року), було укладено угоду про визнання винуватості. При цьому, той же реєстр містить відомості про те, що у даному кримінальному провадженні 16.08.2013 року приймалося рішення про виділення кримінального провадження щодо особи, з якою досягнуто згоди, в окреме провадження (розділ ІІ, п. 5), що узгоджується з вимогами п. 8 ст. 469 КПК України.
Проте, враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду, є підстави вважати, що на час складання обвинувального акту щодо ОСОБА_5 вказана вище угода з ОСОБА_6 мала бути розглянута судом і у обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 мали бути зазначені анкетні дані цієї особи з метою дотримання наведених вище вимог щодо надання повної, детальної інформації про пред`явлене особі обвинувачення, чого зроблено не було.
Також, дослідивши виклад обставин інкримінованого ОСОБА_5 злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 366 КК встановлено, що у ньому не міститься даних про те, у неможливості вчинення Інспекцією яких дій ОСОБА_5 мав мету переконати ОСОБА_7 , що також свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Наведене, на думку суду, порушує право обвинуваченого на захист від висунутого йому обвинувачення, якому за положеннями КПК України відповідає обов`язок слідчого, прокурора забезпечити йому можливість реалізації цього права, в тому числі, шляхом чіткого та зрозумілого формулювання висунутого обвинувачення.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Суд вважає, що наведені обставини унеможливлюють призначення судового розгляду даного провадження, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає йому ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженостей окремих частин тексту обвинувального акту, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 314, 376 КПК України, суд, -

постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.06.2013 року внесено до ЄРДР за №0000437, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Головуючий: ОСОБА_1