АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1292/15 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 10 листопада 2015 року. Цією ж ухвалою встановлена застава у розмірі 404486,15 грн.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, може продовжити вчинення злочину чи вчинити новий аналогічний злочин, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний та захисник подали апеляційні скарги:

- ОСОБА_7 просить змінити рішення суду першої інстанції на більш м`яке, оскільки на його думку, обрана судом міра запобіжного заходу занадто сувора.

- захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що постановляючи ухвалу суд послався лише на свої думки та припущення, належним чином не дослідивши ті обставини, які можуть бути враховані при обранні більш м`якого запобіжного заходу, крім того прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, також адвокатом зазначено, що судом не враховано особисті позитивні характеристики її підзахисного та міцні соціальні зв`язки, належна поведінка та активне сприяння органам досудового розслідування під час слідства та під час судового розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи надані у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з нормами ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 21 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003134 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 185 КК України.

11 вересня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. А саме у викраденні чужого майна в особливо великих розмірах.

11 вересня 2015 року слідчий СВ Жовтневого РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.

Судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією ч. 5 ст. 185 КК України передбачено покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі.

Також слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , врахував його вік, соціальні зв`язки та родинні стосунки, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, і це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, крім того двоє підозрюваних по даному кримінальному провадженню перебувають у розшуку, що також об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з реальним позбавленням волі, про що він просить у своїй апеляційній скарзі.

Доводи адвоката про позитивні особисті дані ОСОБА_7 мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника, що на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Так, у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, за яких ОСОБА_7 та його захисник просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: