23.05.2011 Справа №1-14/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,
за участю прокурора представника потерпілого захисника-адвокатаОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерки, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

16 травня 2007 року ОСОБА_6, маючи намір власноручно підробити офіційний документ довіреність, яка видається та посвідчується сільською радою, з метою її використання, зявилась у Воропаївську сільську раду в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області, де завернулась до секретаря Воропаївської сільської ради ОСОБА_7 для оформлення від імені її батька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, довіреності на її сина ОСОБА_9 на оформлення права власності на житловий будинок та господарські споруди, що належали ОСОБА_8 в с. Воропаїв по вул. Чапаєва, 18, та дарування цього майна ОСОБА_6

Виконуючи обовязки вчинення нотаріальних дій, секретар Войтенко О.Ф. виготовила довіреність із зазначеним змістом.

ОСОБА_6 запропонувала секретарю Войтенко О.Ф. видати їй зазначену довіреність для посвідчення (підписання) її довірителем (ОСОБА_8І.) поза межами сільської ради, без присутності секретаря, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 за станом здоровя не може зявитися в сільську раду.

Отримавши довіреність, 16 травня 2007 року ОСОБА_6 поза межами сільської ради у відсутність секретаря Войтенко О.Ф. власноручно підробила підпис довірителя ОСОБА_8 на вказаній довіреності й повернула секретарю Войтенко О.Ф.

Дана довіреність 16 травня 2007 року посвідчена секретарем Воропаївської сільської ради ОСОБА_7, зареєстрована в реєстрі вчинення нотаріальних дій сільської ради за № 39 та завірена печаткою Воропаївської сільської ради.

30 травня 2007 року близько 10 год. ОСОБА_6, з метою використання завідомо підробленого документа, маючи умисел на придбання права власності на згаданий житловий будинок з господарськими спорудами шляхом обману, надала своєму синові ОСОБА_9 підроблену нею довіреність № 39 від 16 травня 2007 року, яка містила повністю завідомо недостовірні відомості, для вчинення правочину дарування на її користь. ОСОБА_9, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_6, подав зазначену довіреність державному нотаріусу Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою оформлення договору дарування на користь ОСОБА_6

Того ж дня між ОСОБА_9, який діяв від імені ОСОБА_8 (дарувальник) та ОСОБА_6 (обдаровувана), на підставі завідомо підробленої довіреності укладено й нотаріально посвідчено договір дарування, відповідно до якого у власність ОСОБА_6 безоплатно передано житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Київська область Вишгородський район с. Воропаїв, вул. Чапаєва, 18 вартістю 60 674 грн., який зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій від 30 травня 2007 року за № 2 536.

Вказаний договір 31 травня 2007 року ОСОБА_6 зареєструвала у Вишгородському бюро технічної інвентаризації, в звязку з чим їй видано витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (будинок та господарські приміщення за вище вказаною адресою).

4 червня 2007 року ОСОБА_6 отримала у Вишгородському бюро технічної інвентаризації оригінал договору дарування, витяг про реєстрацію даного договору, будинкову книгу та технічний паспорт із зазначенням того, що вона є власником будинку та господарських приміщень, що знаходяться за вище вказаною адресою.

Таким чином ОСОБА_6 незаконно, шляхом обману на підставі завідомо підробленої довіреності прийняла в дар і тим самим придбала право на згадане нерухоме майно вартістю 60 674 грн., а також здійснила держану реєстрацію права власності на нього.

27 червня 2007 року близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_6, маючи намір власноручно підробитиофіційний документ заповіт, який видається та посвідчується сільською радою, з метою його використання, повторно зявилася у Воропаївську сільську раду за адресою с. Воропаїв Вишгородського району Київської області, де звернулась до секретаря Воропаївської сільської ради ОСОБА_7 з метою оформити від імені батька ОСОБА_8 заповіт про те, що усе майно, де б воно не було і з чого не складалось, а також усе те, що буде належати йому на день смерті і на що він має право за законом, останній заповідає своїй дочці ОСОБА_6

Виконуючи обовязки вчинення нотаріальних дій, секретар Войтенко О.Ф. виготовила заповіт від імені ОСОБА_8 із вказаним змістом.

Того ж дня і в той же час ОСОБА_6 запропонувала секретарю Войтенко О.Ф. видати їй вказаний заповіт для посвідчення (підписання) його заповідачем (ОСОБА_8І.) поза межами сільської ради, без присутності секретаря, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 за станом здоровя не може зявитись в сільську раду. На вище вказану пропозицію секретар Войтенко О.Ф. погодилась, чим порушила ряд посадових інструкцій, оскільки достовірно знала про необхідність присутності при здійсненні нотаріальних дій заповідача (ОСОБА_8І.).

Отримавши заповіт, 27 червня 2007 року ОСОБА_6 поза межами сільської ради у відсутність секретаря Войтенко О.Ф. власноручно підробила підпис заповідача (ОСОБА_8І.) на згаданому заповіті, після чого повернула його секретарю Войтенко О.Ф.

Даний заповіт 27 червня 2007 року о 16 год. 23 хв. посвідчений секретарем Воропаївської сільської ради ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій сільської ради № 58 та завірено печаткою Воропаївської сільської ради.

22 жовтня 2007 року ОСОБА_8 помер у віці 84 роки.

Після смерті ОСОБА_8 25 березня 2008 року ОСОБА_6 повторно, з метою використання завідомо підробленого документа, маючи умисел на придбання шляхом обману майнових прав, зокрема права на спадкове майно належне ОСОБА_8 (два земельні частки паї у колективній власності ТОВ «Жукинське» розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах), звернулась до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_8 та надала оригінал підробленого нею заповіту, посвідченого Воропаївською сільською радою 27 червня 2007 року за реєстровим № 58, який містив повністю завідомо недостовірні відомості.

На підставі згаданого завідомо підробленого заповіту, державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 275 від 25 березня 2008 року та ОСОБА_6 видано направлення до земельного відділу Вишгородського району Київської області для отримання витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок.

Згідно витягів №/№ 1398 та 1399 із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок від 2 квітня 2008 року нормативна грошова оцінка кожної з двох згаданих вище земельних ділянок становить 16 559 грн. 80 коп., а всього 33 119 грн. 60 коп.

28 березня 2008 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини подав син померлого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_10

23 квітня 2008 року потерпілий звернувся із заявою до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області щодо не видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку зі зверненням до суду про визнання вказаного заповіту недійсним.

11 липня 2008 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області при розгляді цивільної справи в порядку забезпечення позову ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання недійсними довіреності, заповіту та договору дарування будинку, накладено арешт на все нерухоме майно належне померлому ОСОБА_8 та заборонено Вишгородській державній нотаріальній конторі проводити будь-які дії щодо відчуження, надання, реєстрації земельних ділянок та будинків, що належали померлому ОСОБА_8

Таким чином свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_8 Вишгородською районною державною нотаріальною конторою спадкоємцю за заповітом ОСОБА_6 не видавалося.

Відтак ОСОБА_6 виконала всі дії, які вважала необхідними для придбання права на два земельні частки паї у колективній власності ТОВ «Жукинське» розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах загальною вартістю 33 119 грн. 60 коп. шляхом обману й використання завідомо підробленого заповіту, однак злочин не було доведено до кінця, з наведених вище причин, що не залежали від її волі.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих їй злочинах не визнала і ствердила, що в останні роки постійно доглядала свого батька ОСОБА_8, який в 2007 році вирішив змінити заповіт та заповісти все своє майно їй, оскільки потерпілий вкрав у нього гроші.

Наполягала на тому, що заповіт і довіреність батько підписував у сільській раді в її присутності та присутності секретаря сільської ради. Підписи від імені батька в цих документах вона не підробляла.

На досудовому слідстві підсудна ОСОБА_6 від дачі будь-яких показань відмовилася.

Дані показання підсудної суд вважає недостовірними, які спростовуються дослідженими по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні та на досудовому слідстві ствердив, що його батько ОСОБА_8 склав заповіт за життя матері, яким заповів усе своє майно йому та його сестрі ОСОБА_6 З 2006 року його сестра ОСОБА_6 переїхала в с. Воропаїв і доглядала за батьками.

З підсудною спілкувався рідко й після смерті батька дізнався про наявність іншого заповіту, на якому стояв підпис не схожий на батьківський. В цьому звязку звернувся до Вишгородського районного суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Під час судового розгляду його позову в травні 2007 року зі свідчень секретаря сільської ради ОСОБА_7 встановлено, що вказаний заповіт у присутності секретаря не підписувався. Після смерті батька ОСОБА_6 земельні паї на себе не оформила в звязку з накладенням судом арешту на спірне майно.

Ствердив потерпілий і про те, що з батьком у нього були завжди гарні відносини.

Показання дані на досудовому слідстві підтримав.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні спростувала показання підсудної і ствердила, що як заповіт так і довіреність у сільській раді та за її межами ОСОБА_8 в її присутності не підписував.

На досудовому слідстві та в судовому засіданні свідок зазначила, що перший заповіт від 17 серпня 2006 року на користь доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_10 батько ОСОБА_8 оформив і підписав власноручно в сільській раді в її присутності.

В червні 2007 року ОСОБА_6 прибула в сільську раду, де запевнила її в тому, що батько хоче переписати заповіт на її користь. Також до цього в травні 2007 року ОСОБА_6 попросила її оформити довіреність від імені батька на її сина ОСОБА_9 з правом подарувати батьківський житловий будинок ОСОБА_6

Обидва рази ОСОБА_6 повідомила їй, що батько за станом здоровя не може прибути в сільську раду та просила надати їй довіреність та заповіт для підписання батьком.

Вона їй повірила та пожаліла старенького дідуся, а тому зазначені документи передала ОСОБА_6 для їх підписання батьком за межами сільської ради за своєї відсутності.

Згадані документи нею оформлювалися на прохання ОСОБА_6 у відсутність ОСОБА_8, з яким вона після складання першого заповіту в серпні 2006 року більше не спілкувалася. Підписання цих документів відбулося за межами сільської ради за її відсутності. Після повернення ОСОБА_6 цих документів вона їх посвідчила та зареєструвала (т. 1 а.с. 122-123).

Дані обставини також встановлені постановою Вишгородського районного суду Київської області від 7 серпня 2009 року про закриття в звязку з актом амністії кримінальної справи щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України за фактом службового підроблення та зловживання службовим становищем при вчиненні нотаріальних дій по посвідченню довіреності від 16 травня 2007 року та заповіту від 27 червня 2007 року від імені ОСОБА_8 без особистої присутності останнього (т. 1 а.с. 125).

Свідок ОСОБА_11 голова Воропаївської сільської ради, в судовому засіданні та на досудовому слідстві ствердила, що довіреність та заповіт від імені ОСОБА_8 посвідчувала печаткою після підписання і вчинення відповідних нотаріальних дій секретарем.

Зазначила, що нотаріальні документи вона посвідчує печаткою лише при наявності на них підпису секретаря, яка вчиняє нотаріальні дії згідно рішення сесії Воропаївської сільської ради від 19 квітня 2006 року № 1-01-5.

При вчиненні нотаріальних дій щодо посвідчення довіреності від 16 травня 2007 року та заповіту від 27 червня 2007 року від імені ОСОБА_8 присутньою не була і обставини їх вчинення їй не відомі (т. 1 а.с. 124, 126-127).

З оголошених показань свідка ОСОБА_12 державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори, вбачається, що 25 березня 2008 року до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини й надала оригінал заповіту померлого ОСОБА_8, в звязку з чим заведено спадкову справу, а ОСОБА_6 видано направлення до земельного відділу Вишгородського району Київської області для отримання витягу із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок.

Після звернення ОСОБА_10 із заявою щодо невидачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_8 в звязку зі зверненням до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, таке свідоцтво ОСОБА_6 не видавалося (т. 1 .а.с. 132).

З оголошених показань свідка ОСОБА_13 убачається, що з 2004 року він працює на посаді реєстратора КП Вишгородське БТІ. В березні 2007 року для оформлення договору дарування за заявою ОСОБА_6 проводилася інвентаризація житлового будинку № 18 по вул. Чапаєва в с. Воропаїв, а 10 травня 2007 року ОСОБА_6 видано витяг з реєстру прав власності на вказаний будинок для його подальшого відчуження. 30 травня 2007 року ОСОБА_6 звернулася до БТІ для державної реєстрації договору дарування. 4 червня 2007 року ОСОБА_6 надано оригінал договору дарування, витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, будинкову книгу та технічний паспорт із зазначенням відомостей про те, що вона є власником вказаного житлового будинку з відповідними господарськими спорудами (т. 1 .а.с. 130-131).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 135-ВКЕ від 24 лютого 2009 року, підпис від імені ОСОБА_8 в графі: «Підпис» у довіреності від 16 травня 2007 року виконаний ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 151-156).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5684 від 28 липня 2009 року, підпис від імені ОСОБА_8 в графі: «Підпис» у заповіті від імені ОСОБА_8, зареєстрованому секретарем Воропаївської сільської ради за № 58 від 27 червня 2007 року виконаний ОСОБА_6 (т. 1 .а.с 162-164).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2050/11-11 від 24 березня 2011 року підписи від імені ОСОБА_8 в графі «Підпис» в двох примирниках заповіту ОСОБА_8, зареєстрованого секретарем Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області за № 58 від 27 червня 2007 року виконані не ОСОБА_8. Ці підписи виконанні ОСОБА_6.

При цьому експертом в ході дослідження встановлено цілий ряд суттєвих збіжних ознак почерку та підпису ОСОБА_6, які утворюють індивідуальну сукупність достатню для висновку про те, що підписи в обох примірниках згаданого заповіту виконані ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 70-72).

Суд погоджується з висновками зазначених експертиз, які проведено з дотриманням вимог статей 75, 76 КПК України і які повністю узгоджуються з сукупністю досліджених по справі доказів.

Крім того вина підсудної обєктивно підтверджується письмовими документами дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, з двох примірників заповіту ОСОБА_8 вбачається, що його посвідчено секретарем Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_7 27 червня 2007 року о 16 год. 23 хв. й зареєстровано за № 58.

За змістом цього заповіту все майно та право на нього належне спадкоємцю ОСОБА_8, останній заповідає підсудній ОСОБА_6

В заповіті містяться недостовірні відомості про те, що його власноручно підписав ОСОБА_8 в присутності секретаря сільської ради (т. 2 а.с. 65-66).

За змістом довіреності від 16 травня 2007 року ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_9 на вчинення правочину дарування його житлового будинку № 18 по вул. Чапаєва в с. Воропаїв Вишгородського району. Довіреність посвідчено секретарем Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_7 16 травня 2007 року й зареєстровано за № 39.

В цій довіреності також містяться завідомо недостовірні відомості щодо її підписання власноручно ОСОБА_8 в присутності секретаря сільської ради ОСОБА_7 (т. 1 .а.с. 79).

30 травня 2007 року ОСОБА_9 на підставі вказаної довіреності подарував житловий будинок з відповідними господарськими спорудами належний ОСОБА_8 вартістю 60 674 грн. своїй матері ОСОБА_6, а остання прийняла його в дар, що вбачається з відповідного договору дарування (т. 1 а.с. 76).

Того ж дня ОСОБА_6 з метою державної реєстрації права власності на подароване їй нерухоме майно звернулася з відповідною заявою до Вишгородського БТІ, а 4 червня 2007 року отримала відповідні документи про реєстрацію цього майна із зареєстрованим за нею правом власності (т. 1 .а.с. 69).

Свідок ОСОБА_9 на досудовому слідстві від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України (т. 1 а.с. 133).

Оскільки по справі відсутні докази обізнаності ОСОБА_9 про умисел підсудної ОСОБА_6 у вчиненні шахрайських дій та підробці довіреності, в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_9 правомірно відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (т. 1 .а.с 202).

Згідно матеріалів спадкової справи 25 березня 2008 року ОСОБА_6 подала до Вишгородської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 на два земельні частки паї у колективній власності ТОВ «Жукинське» розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за підробленим нею заповітом.

Нормативна грошова оцінка кожної земельної ділянки згідно витягів із технічної документації становить 16 559 грн. 80 коп.

23 квітня 2008 року потерпілий ОСОБА_10 звернувся до Вишгородської нотаріальної контори із заявою та просив не видавати ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в звязку зі зверненням до суду з позовом про визнання заповіту недійсним (т. 1 а.с. 98-108).

Відповідно до ухвали Вишгородського районного суду від 11 липня 2008 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_9 про визнання недійсними довіреності, заповіту та договору дарування будинку, в порядку забезпечення позову накладено арешт на все нерухоме майно належне померлому ОСОБА_8 та заборонено Вишгородській державній нотаріальній конторі проводити будь-які дії щодо відчуження, надання, реєстрації земельних ділянок та будинків, що належали померлому ОСОБА_8

Твердження підсудної про те, що її батько ОСОБА_8 видав довіреність і склав заповіт у передбаченому законом порядку на її користь, після крадіжки його грошей потерпілим, будь-якими доказами по справі не підтверджуються і є безпідставними.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності у суду не залишається сумнівів з приводу того, що ОСОБА_6 вчинила шахрайство шляхом підроблення довіреності та заповіту від імені ОСОБА_8 й придбала право на житловий будинок та вчинила замах на придбання прав на спадкове майна два земельні частки паї.

Разом з тим органом досудового слідства дії ОСОБА_6 помилково кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України і ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України в частині визначення кваліфікуючих ознак залежно від розміру заподіяної шкоди.

Так відповідно до п.п. 6.1.1 ст. 6 та п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» для кваліфікації злочинів застосовується сума неоподаткованого мінімуму доходів громадян на рівні 50 % податкової соціальної пільги.

Згідно ст. 76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» мінімальна заробітна плата в 2007 році становила 400 грн. (50 % - 200 грн.), а згідно ст. 60 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» 515 грн. (50% - 257 грн. 50 коп.).

Виходячи із зазначеного та з урахуванням приміток 2 і 3 до ст. 185 КК України, слід визнати, що придбання підсудною права на житловий будинок вартістю 60 674 грн. у 2007 році належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою шахрайство вчинене у великих розмірах, а замах на придбання права на дві земельні частки паї вартістю 16 559 грн. 80 коп. кожна, а всього 33 119 грн. 60 коп. у 2008 році за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою завдання значної шкоди.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6:

в підроблені документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання, вчиненому повторно, та у використанні завідомо підроблених документів;

в придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах та у вчиненні замаху на повторне придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, при виконанні всіх дій, які підсудна вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, та кваліфікує злочинні дії ОСОБА_6 за ч. 2 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні підсудній покарання суд ураховує конкретні обставини справи та вчинення нею тяжкого злочину, трьох злочинів середньої тяжкості та одного злочину невеликої тяжкості, дані про її особу, яка несудима, досягла пенсійного віку, має позитивну характеристику, погіршений стан здоровя (гіпертонічну хворобу), яка в останні роки життя батька ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5) постійно його доглядала.

Обставин, які б обтяжували чи помякшували покарання підсудної, відповідно до статей 66 і 67 КК України в справі не встановлено.

З цих підстав суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статей, за якими її визнано винною, а її виправлення можливим без ізоляції від суспільства на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим на час постановлення вироку в цій справі з дня вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України (30 травня 2007 року та 25 березня 2008 року) минуло більше трьох років, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і в порядку ч. 6 ст. 7 КПК України, а також виходячи з розяснень даних у п. 11 ППВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», є підставою до звільнення особи від покарання за вироком суду за вказаним складом злочину.

Отже згідно цих вимог закону ОСОБА_6 має бути звільнена від покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у звязку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 і ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України і за цим законом призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 358 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 358 КК України 2 (два) місяці арешту;

за ч. 3 ст. 190 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч. 3 ст. 358 КК України звільнити.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо вона протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає обовязки, передбачені пунктами 2 і 3 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїде за межі України на постійне місце проживання без дозволу таких органів.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: копію спадкової справи, довіреність від 16 травня 2007 року та два примірники заповіту від 27 червня 2007 року залишити в матеріалах справи.

За проведення судово-почеркознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_6 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України судові витрати в розмірі 2 115 грн. та 1 673 грн., а всього 3 788 грн. (т. 1 а.с. 161, т. 2 а.с. 69).

За проведення судово-почеркознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_6 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області (р/р 0460 УДК у Київській області МФО 821018 ЗКПО 25574713) судові витрати в розмірі 253 грн. 54 коп., 1 095 грн. 25 коп. та 1 095 грн. 25 коп., а всього 2 444 грн. 04 коп. (т. 1 а.с. 36, 140, 150)

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: