Справа № 526/287/16-к
Провадження № 1-кс/526/40/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000367 від 28.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в якій зазначає, що 24 червня 2014 року, у період з 10 до 12 години, на межі території його сусіднього господарства по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 заподіяли йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми повік лівого ока, саден шкіри шиї зліва та лівої завушної ділянки, шляхом нанесення ударів в область голови та тулуба, а також розірвали одяг.

01 жовтня 2015 року він був визнаний та допитаний у якості потерпілого.

Провівши досудове розслідування за його заявою, 28.01.2016 року слідчим СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000367 від 28.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України по факту спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень йому та його онуку ОСОБА_7 , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Копію зазначеної вище постанови він отримав 01.02.2016 року.

Скаржник з даною постановою не згідний та вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28.01.2016 року винесена незаконно і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Висновки слідчого про не встановлення достатніх даних спричинення йому 24.06.2014 року ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так слідчий у постанові зазначає, що ОСОБА_5 наносив удари лише в область тулуба, а не в область голови, що окрім його показань стверджується показаннями свідка ОСОБА_7 . Хоча, згідно протоколу допиту, ОСОБА_5 , будучи допитаним, не заперечував щодо умисного нанесення йому ударів, проте куди саме були нанесені такі удари він не пам`ятає. Крім того, неповнолітній свідок ОСОБА_7 , у ході слідчого експерименту, показав, що ОСОБА_5 завдав йому ударів не лише в область тулуба, а й обличчя. Механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 , підтверджуються висновком комісійної судової експертизи № 167 від 07.12.2015 року.

Слідчим, усупереч ч. 2 ст. 9 КПК України, не вчинено усіх необхідних і можливих слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, виявлення обставин, що викривають підозрюваних, а належна правова оцінка тим обставинам, які виявлені не надана.

Доказом вчинення щодо нього протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є показання неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , який на думку скаржника допитаний поверхово, у ході допиту слідчим не конкретизовано механізм нанесення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ударів та в які частини тіла. Тому він вважає за необхідне додатково допитати зазначеного свідка та провести слідчий експеримент із його участю та за результатами зазначених слідчих дій призначити додаткову комісійну судово-медичну експертизу.

Експертиза № 12 від 12.01.2016 року не дає висновку про те, в чому проявляється невідповідність показань свідка ОСОБА_7 , наданих у ході проведення слідчого експерименту, об`єктивним судово-медичним даним, щодо заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді гематоми повік лівого ока, внаслідок нанесення удару в область обличчя рукою, стиснутою в кулак, як на це вказав ОСОБА_7 у ході проведення слідчого експерименту.

З метою усунення протиріч у показаннях свідків необхідно провести одночасні допити ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку медичного огляду від 24.06.2014 року, у ОСОБА_5 не виявлено ознак сп`яніння. Разом з тим, допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала, що проводила освідування ОСОБА_5 на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Алконт 01», за показниками якого в освідуваного виявлено 0,4 проміле алкоголю. З метою встановлення об`єктивної істини до матеріалів кримінального провадження необхідно долучити протокол медичного освідування ОСОБА_5 на предмет виявлення ознак сп`яніння.

З огляду на зазначені обставини, посилаючись на допущені слідчим порушення вимог ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91-93 КПК України, просив скасувати постанову слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП України в Полтавській області від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000367.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просив задовольнити вимоги скарги, з підстав викладених у ній.

Слідчий СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що прийняла таке рішення після проведення усіх передбачених процесуальних дій та на підставі зібраних доказів, дійшла висновку про недоведеність умислу ОСОБА_5 в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 .
Так, з постанови слідчого від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження вбачається, що 28.06.2014 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

У мотивувальній частині слідчий також зазначає, що 28.06.2014 року до Гадяцького РВ надійшла письмова заява від ОСОБА_3 про те, що 24.06.2014 року близько 10-ї години, на межі його господарства та господарства ОСОБА_5 , під час сварки, ОСОБА_5 умисно наніс йому удар кулаком в область обличчя та декілька ударів руками по голові і тулубу.

29.06.2014 року, у ході розслідування кримінального провадження, від ОСОБА_3 надійшла письмова заява про те, що він відмовляється від визнання його потерпілим та в ході допиту пояснив, що судово-медичну експертизу він не проходив, оскільки тілесні ушкодження йому заподіяні не значні.

Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно статті 110 КПК України - постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Тобто закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000367, вважаю, що постанова про закриття кримінального провадження від 28.01.2016 року, підлягає до скасування, з тих підстав, що слідчим не були дотримані вимоги ч. 5 ст. 110 КПК України щодо вмотивування такого процесуального документу.

Так, умотивувальній частині постанови, повинні мітитися відомості про зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви її прийняття та їх обґрунтування, що відсутнє у оскаржуваній постанові слідчого, тобто слідчим не надана належна правова оцінка, як обставинам, які виявлені, у ході проведення досудового розслідування, так і усім зібраним доказам у їх сукупності, включаючи пояснення та показання самого потерпілого, в яких маються суперечності щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, так і показанням інших допитаних осіб, усім слідчим експериментам та висновкам експертиз.

Мотивувальна та резолютивна частина постанови слідчого також містить неповноту, оскільки в ній не вказано, який елемент складу кримінального правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона чи суб`єкт, виключає вчинення вказаного у постанові кримінального правопорушення.
Окрім того, як вбачається з заяви потерпілого ОСОБА_3 до Гадяцького РВ, тілесні ушкодження йому були заподіяні ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 , про що він також вказував у подальшому в своїх показаннях.
У постанові відсутнє рішення, щодо цього, хоча потерпілій наполягає на притягненні її до кримінальної відповідальності.
Постанова містить суперечності, а саме, як зазначає слідчий 28.06.2014 року до ЄРДР були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, хоча у витягу з реєстру кримінального провадження, вбачається кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.

Відомості щодо перекваліфікації злочину, у постанові відсутні, хоча в оглянутих матеріалах кримінального провадження така постанова міститься.

За таких обставин, а саме, в зв`язку з недотриманням при винесенні оскаржуваної постанови слідчим вимогст.ст. 9, 110 КПК України, оскаржувана постанова підлягає до скасування та направлення слідчому для прийняття законного та обґрунтованого рішення, яке має бути належним чином мотивованим із всебічним аналізом доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 28.01.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000367 від 28.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1