Справа № 206/206/6060/15-к
Провадження № 1-кс/206/606/15
У Х В А Л А

"03" листопада 2015 р. слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ленінакан, Вірменія, громадянина Грузії та Російської Федерації, маючого спеціальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
03 листопада 2015р. слідчий СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду із цим клопотанням.
В ході досудового розслідування встановлено, що нприкінці вересня 2015 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою покупки АТС прибув до ТОВ НПФ «Проммет», що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 7, де оглянули приміщення та стан обладнання АТС.
Пізніше, приблизно в 20 числах жовтня 2015 року у здійсненні продажу даної станції останнім було відмовлено.
28 жовтня 2015 року близько 11 години 00 хвилин, достовірно знаючи, що в приміщенні автоматичної телекомунікаційної станції ТОВ НПФ «Проммет», що розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 7, знаходяться дорогоцінні метали - струни МКС, які знаходились в статитах АТС, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме всіх вищевказаних струн МКС, які містять дорогоцінні метали.
У подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме струн МКС, з урахуванням складності вчинення даного злочину 28.10.2015, в невстановлений під час досудового розслідування час, запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 вчинити злочин спільно, а саме викрасти із АТС ТОВ НПФ «Проммет», що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 7, струни МКС, на що останній відповів згодою, після чого між собою розподілили ролі вчинення даного злочину, згідно до яких ОСОБА_8 повинен був знаходиться на вулиці та спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження співучасника злочину ОСОБА_4 про можливу появу сторонніх осіб, а останній тим часом повинен проникнути до приміщення АТС ТОВ НПФ «Проммет», що розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 7, де з статитів АТС, шляхом демонтажу викрасти струни МКС.
Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою грпою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, перешкоджати виконанню процесуальних рішень, оскільки ОСОБА_4 є громадянином Грузії та Російської Федерації, зареєстрований у Російській Федерації, не працевлаштований, що може свідчити про подальше зайняття злочинною діяльністю. Слідчий проводить слідчі дії з ОСОБА_9 , щодо його виклику і явки йому невідомо, цим займаються оперативні працівники міліції.
Підозрюваний ОСОБА_4 визнав, що дійсно викрав вказані у клопотанні речі. Два дні тому оперативні працівники міліції прибули до м. Кривого Рогу з приводу крадіжки і супроводжували його з орендованої квартири до місця проживання ОСОБА_10 у м.Кривому Розі, потім в той же день до м. Дніпропетровська. З позаминулої ночі він перебуває у приміщенні Самарського райвідділу міліції у м.Дніпропетровську і навіть не наважується намагатися вийти з нього. Йому дають їжу, незаконних заходів, зокрема фізичного впливу, до нього не застосовують. Він визнає вину, всіляко співпрацює зі слідством, не має намірів ухилятися від слідства, з`являтиметься за першою вимогою. Приїхав до України на початку вересня 2015 року з намірами займатися питаннями зв`язку і працювати в цій сфері, оскільки має відповідну спеціальну освіту, приїхав з достатніми грошовими заощадженнями. На днях до нього в Україну повинна приїхати дружина, якій відомо, що стосовно нього ведеться кримінальне провадження. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки домашній арешт є занадто м`яким. Крім того, місце проживання та факт оренди квартири нічим не підтверджуються, місце проживання в Україні не зареєстроване, оскільки має два громадянства, існує ймовірність іншого паспорта, зокрема громадянина РФ чи Грузії для виїзду за кордон, тому навіть відсутність наявних наразі двох внутрішніх паспортів не зможе перешкодити покинути межі України. Також слідству відомо, що з місця скоєння злочину до м.Кривого Рогу зловмисники їхали на таксі, особу водія ще не встановлено, і не виключається вплив на нього з боку підозрюваного. Крім того, оскільки підозра була вручена сьогодні, то ОСОБА_9 лише зараз усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, раніше він міг добровільно з`являтися до слідчого. При цьому підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Так, зокрема вилучення паспортів унеможливиль перетин кордону України, оскільки в пункті пропуску необхідно пред`явити паспорт з відміткою про в`їзд в Україну, яка наявна саме в паспорті громадянина Грузії. Навіть у разі наявності іншого паспорта, але без відмітки про в`їзд, все одно виїзд буде неможливим. Вважав за можливе і доцільне обрати домашній арешт із засобами контролю та вилученням паспортів.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання у виді тримання під вартою.
03 листопада 2015 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 03.11.2015 року о 13 год. 20 хв.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу можливе і необхідне, проте немає підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки доцільно обрати такий запобіжний захід та визначити такі обов`язки, які будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке у разі визнання винним передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого самостійного виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_4 має в України тимчасове місце проживання, яке наразі нічим не підтверджено, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п.2 ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. ОСОБА_4 офіційно не працює, не має інших офіційних доходів, але стверджує, що приїхав із достатніми як для проживання, так і ведення професійної діяльності коштами, а тому в змозі внести достатню суму застави.
У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З огляду на особу підозрюваного та склад кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки із визначених ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до слідчого відділу Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області два паспорти громадянина Грузії та громадянина Російської Федерації;
6) носити електронний засіб контролю.
За змістом ч.6 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, зазначені вище обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не строк не більше двох місяців.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , відмовити.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до слідчого відділу Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області два паспорти громадянина Грузії та громадянина Російської Федерації;
6) носити електронний засіб контролю.
Зазначені обов`язки ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати з моменту обрання запобіжного заходу і по 02 січня 2016 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням умов обовязків підозрюваним покласти на слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області

Слідчий суддя ОСОБА_1