15.07.2010 Справа №1-134/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.

при секретарі Мухоїд Г.В.

за участю прокурора Медведської О.Г.

захисника адвоката ОСОБА_1

представників потерпілого ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в Київській області КиєвоСвятошинському районі в АДРЕСА_1, на підставі ст. 89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

07 червня 2009 року близько 1 год. ОСОБА_4 у центрі с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області на розі вул. Садової та Леніна біля приміщення будинку культури, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 удар рукою в голову, а після цього ногою в голову, заподіявши середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що ускладнилося вираженим церебростеніческім синдромом, вегето-судинною дистонією й потягло тривалий розлад здоровя більше 21 дня, а також забій шийного відділу хребта з вертебро-базилярною недостатністю, вестібуло-коордінатороною дисфункцією.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину визнав частково. Ствердив, що 6 червня 2009 року близько 24 год. разом з товаришами знаходився в с. Гаврилівка Вишгородського району, де того ж дня святкували день села. Через деякий час до нього та товаришів підійшов незнайомий і запитав, чи не продають вони наркотики. Запропонував незнайомому піти, а той через деякий час повернувся з потерпілим та своїм старшим братом і повідомив, що його скривдили. Останній вилив в обличчя дівчині пиво, ОСОБА_4 почав його втримувати, щоб він не почав бити дівчину, а в той час потерпілий схопив і душив його сестру. Він підбіг до них і відтягнув від сестри ОСОБА_5, на що останній намагався завдати йому удар рукою в голову, але не встиг, оскільки він його випередив і завдав удар правою рукою в підборіддя та лівою ногою в голову, після чого потерпілий упав та знепритомнів. Потім приїхала швидка і відвезла потерпілого до лікарні.

Підсудний ствердив також і про те, що якби ОСОБА_5 не схопив і не душив його сестру, то бійки не відбулося. Наголосив також і на тому, що потерпілий знаходився в стані алкогольного спяніння. Сам підсудний наполягав, що в той день алкогольних напоїв не вживав. Наслідки від завданих ударів потерпілому міг передбачити.

В подальшому підсудний повністю визнав свою вину, з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину погодився, у вчиненому щиро покаявся, визнав цивільний позов. Ствердив, що під час конфлікту з потерпілим умисно завдав останньому удар рукою та ногою в голову, заподіявши тілесні ушкодження за вказаних у обвинувальному висновку обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що 6 червня 2009 року прийшов на свято в с. Гаврилівка. Танцював і відпочивав із знайомими, був тверезий. Більше нічого пояснити не зміг, наполягав на тому, що будь-які обставини конфлікту та завдання йому ударів не памятає. До памяті прийшов вже у лікарні. Провал у памяті повязує із заподіяними тілесними ушкодженнями голови.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що 7 червня 2009 року близько 1 год. знаходилася в центрі с. Гаврилівка. Там зустрілися з ОСОБА_5, після чого придбали в магазині пляшку вина. ОСОБА_5 вирішив піти танцювати і довгий час не повертався. Пішли шукати потерпілого в напрямку будинку культури, де побачили останнього, який стояв спиною до них і в якусь мить упав на асфальтобетонне покриття, можливо від завданого удару чи поштовху, якого вони не побачили. Коли потерпілий намагався піднятися і, лежачі, уперся на лікті, підсудний завдав йому удар ногою в голову, в підборіддя, від якого ОСОБА_5 головою ударився об асфальт два чи три рази по інерції і знепритомнів, після чого вони викликали швидку медичну допомогу. (а.с 48-49, 50 51).

На досудовому слідстві свідки давали такі ж показання, які свідок ОСОБА_7 підтвердила під час відтворення обстановки та обставин події з її участю, де вона детально показала місце і обставини за яких підсудний завдав удар ногою потерпілому, після якого той вдарився головою і знепритомнів, а також показала взаємне розташування підсудного і потерпілого в той момент (а.с. 89-93).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні показали, що 6 червня 2009 року близько 24 год. знаходилися разом з товаришами ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в центрі с. Гаврилівка. ОСОБА_10 пішла танцювати зі знайомою ОСОБА_11 вони залишились осторонь, через деякий час до них підійшов незнайомий хлопець і запитав, чи не продають вони наркотики, на що його попросили піти. Через пару хвилин незнайомець повернувся із ОСОБА_5 та повідомив, що вони його скривдили. Пізніше привів свого старшого брата і намагався зясувати стосунки. З вказаними чоловіками спілкувався ОСОБА_4. Поки вони розмовляли, уваги їх розмові не приділяли, а потім побачили, що ОСОБА_4 тримає за тулуб чоловіка, який представився братом незнайомця. В цей час Бабюк та ОСОБА_11 стояли біля автомобіля і ОСОБА_5 підбіг до них та поклав їх на капот автомобіля і там утримував. В цей час до них підбіг ОСОБА_4 і відтягнув ОСОБА_5, який намагався його вдарити. Підсудний завдав удар рукою в голову потерпілому. Чи завдавав ОСОБА_4 ще удари потерпілому не бачили. Після того ОСОБА_5 знепритомнів і лежав на місці бійки. Пізніше його доставлено до лікарні. (а.с. 38-39, 42-43).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 показали, що 7 червня 2009 року близько 1 год. разом з ОСОБА_4, ОСОБА_8, та ОСОБА_9 приїхали в с. Гаврилівка на свято села. Через деякий час до них підходили Зорич і ОСОБА_5 зясовувати стосунки, в тому числі і з ОСОБА_4. ОСОБА_11 стала між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, після чого останній вибив у ОСОБА_11 стакан з пивом. ОСОБА_4 одразу схопив і тримав останнього за руки. ОСОБА_11 в свою чергу намагалася їх розборонити. ОСОБА_5 у той час схопив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за шиї та поклав на капот автомобіля, що стояв поруч. В подальшому Сотниченко підійшов до ОСОБА_5 і відтягнув його від них і завдав потерпілому удар рукою у голову від якого той впав. Чи завдав ОСОБА_4, ще удари потерпілому не бачили. Пізніше виявили потерпілого без свідомості і на асфальті, який лежав на спині.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 7 червня 2009 року близько 1 год. знаходився в центрі с. Гаврилівка. До нього підійшов його брат ОСОБА_8 та повідомив, що його образили. Вони підійшли до ОСОБА_4 зясувати стосунки. Останній поводився зухвало та вороже. В цей час підійшла незнайома дівчина та вилила в обличчя пиво з пластикового стакану. В цей момент він відчув два потужні удари в голову. Коли витер очі від пива, виявив, що ОСОБА_5 лежав без свідомості на асфальтобетонному покритті (а.с. 40-41).

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 75/Д від 20 серпня 2009 року, № 95/Д від 24 вересня 2009 року та № 101/Д, №95/Д, № 72/Д від 17 жовтня 2009 року у потерпілого ОСОБА_5 виявлено середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді закритої черепоно-мозкової травми, струсу головного мозку, що ускладнилося вираженим церебростеніческім синдромом, вегето-судинною дистонією й потягло тривалий розлад здоровя більше 21 дня, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта з вертебро-базилярною недостатністю, вестібуло-коордінатороною дисфункцією.

Дані ушкодження могли бути заподіяні за встановлених у справі обставин, при завдані ударів рукою і ногою в голову потерпілому (а.с. 72-74, 99-100).

Висновок експерта в частині того, що тілесні ушкодження потерпілого могли виникнути від завданих ударів з подальшою втратою рівноваги і падінням на тверду поверховість, суд вважає недостатньо визначеним і до уваги не приймає, який з сукупністю досліджених по справі доказів не узгоджується.

Так, у справі достовірно зясовано спосіб та механізм завданих підсудним двох ударів рукою і ногою в голову потерпілого, що підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Показання підсудного дані на досудовому слідстві, коли ОСОБА_4 частково визнав свою вину є недостатньо достовірними й показанням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відповідають, а також показанням самого підсудного, коли він визнав свою вину в судовому засіданні.

Аналізуючи сукупність доказів по справі, суд вважає, що ОСОБА_4 завдав другий удар ногою в голову, коли потерпілий впав на асфальт від його першого удару рукою в голову, як про це ствердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Отже ОСОБА_4 під час конфлікту з потерпілим умисно завдав йому два удари рукою і ногою в голову, заподіявши середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При цьому удари підсудним завдані тоді, коли обстановка конфлікту, що виник з потерпілим, не давала ОСОБА_4 достатніх підстав для відвернення насильства потерпілого, оскільки останній на той час його не застосовував і намагався піднятися після падіння.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 в умисному заподіянні тілесного ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоровя, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь середньої тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані про особу ОСОБА_4, який притягувався до кримінальної відповідальності, не судимий, має позитивну характеристику, сімї не має, не працює, вибачився перед стороною потерпілого.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного відповідно до ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З цих підстав суд вважає необхідним призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі, а його виправлення можливим без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, суд виходить з письмових доказів про завдані збитки і їх розмір, а тому розмір відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в заявленій сумі.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди, суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані представником позивача в судовому засіданні, зокрема на глибину душевних страждань, що повязані із заподіянням насильства і шкоди здоровю, ступінь їх негативних наслідків, вимушені зміни в життєвих планах, а також з огляду на засади розумності і справедливості, враховуючи ступінь вини підсудного, на підставі чого визнає доведеним частково від заявленої суми.

На підставі викладеного та керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і за цим законом призначити йому покарання 2 (два) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обовязки, передбачені пунктами 2,3 і 4 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично зявлятиметься до зазначених органів для реєстрації, а також не виїде за межі України на постійне місце проживання без дозволу таких органів.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної і моральної шкоди 7 714 грн. 43 коп. та 10 000 грн. відповідно, а всього 17 714 грн.43 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя :