Справа № 525/67/16-к
Провадження № 1-кс/525/16/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2016 року сел. Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України скаргу ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування щодо не вчинення дій, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, -

в с т а н о в и в:

20.01.2016 року гр-н ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування щодо не вчинення дій, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення (щодо ст.36 КК України) до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Зі скарги ОСОБА_3 вбачається, що 26.12.2015 року він направив поштою до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області заяву про внесення відомостей до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000022, де, як вказує і вважає ОСОБА_5 , його обвинувачують в порушенні ст.36 КК України та просив його заяву внести до ЄРДР та провести розслідування з передачею справи до суду. Посилаючись на те, що станом на 14.01.2016 року він не отримав відповіді на свою заяву від 26.12.2015 року, ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати орган досудового слідства прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним 26.12.2015 року заяву до ЄРДР, видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та зобов`язати орган досудового слідства розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст.36 КК України та повідомити його письмово у встановленому законом порядку та строк про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування (а.с.1).

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_5 підтримав скаргу в повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що в ній викладені, вважаючи, що орган досудового розслідування повинен провести розслідування злочину, передбаченого ст.36 КК України (як вказав заявник) і просив його скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги ОСОБА_3 і просив в її задоволенні відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та міркування заявника ОСОБА_3 , думку прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , вивчивши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_3 та дослідивши витребувані з Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області матеріали по розгляду скарги ОСОБА_3 і давши їм належну правову оцінку приходить до висновку, що в даний час відсутні передбачені законом підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування щодо не вчинення дій, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення (щодо ст.36 КК України) до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, виходячи з таких правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується прийняттям одного з процесуальних рішень, що передбачено п.5 ст.3 КПК України. Тобто, початком досудового розслідування є момент внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.1 частини другої статті, слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що 26.12.2015 року ОСОБА_5 направив засобами поштового зв`язку до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області заяву про внесення відомостей до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000022, де, як вказує ОСОБА_5 , його обвинувачують в порушенні ст.36 КК України та просив його заяву внести до ЄРДР та провести розслідування з передачею до суду (а.с.2).

Зі скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області та пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що на його думку орган досудового розслідування у ряді постанов про закриття кримінального провадження №0000022 за ч.1 ст.122 КК України, які судом неодноразово скасовувалися, звинувачує його у вчиненні злочину, передбаченого ст.36 КК України, тому він подав 26.12.2015 року заяву про внесення відповідних відомостей до ЄРДР та просив розпочати досудове розслідування по даному факту та вчинити дії щодо розслідування. При цьому, у скарзі до слідчого судді ОСОБА_5 безпосередньо не вказує на оскарження дій чи бездіяльності конкретного слідчого або прокурора, які в силу ст.214 КПК України (лише ці процесуальні особи) наділені правом внесення певних відомостей до ЄРДР; ОСОБА_5 , як вбачається, в загальному не погоджується з рішенням органу досудового слідства про невнесення відомостей до ЄРДР за ст.36 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що в провадженні СВ Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області тривалий час знаходиться кримінальне провадження №0000022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України щодо спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; при цьому, дане кримінальне провадження неодноразово закривалося органом досудового розслідування, однак за скаргами потерпілого ОСОБА_3 постанови про закриття даного кримінального провадження скасовувалися слідчим суддею Великобагачанського районного суду з наданням відповідних вказівок (а.с.а.с.20-31).

З витребуваних слідчим суддею матеріалів Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області по розгляду заяви ОСОБА_3 від 26.12.2015 року вбачається, що заява ОСОБА_3 від 26.12.2015 року (яка була направлена поштою) зареєстрована у відділі поліції належним чином 04.01.2016 року (а.с.15). 12.01.2016 року начальником Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області затверджено висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_3 , згідно якого прийнято рішення щодо невнесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 26.12.2015 року до ЄРДР, надання відповіді заявнику та скерування матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_3 до справи Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.16).

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 цієї статті).

Виходячи із змісту даної процесуальної норми вбачається, що слідчий та прокурор або самостійно виявляє з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, або ці відомості повинні міститися у заяві або повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення. При цьому, лише на слідчого та прокурора згідно норм КПК України покладений законодавцем обов`язок у випадку настання умов, зазначених у ч.1 ст.214 КПК України, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Також, як вбачається з даної норми, головною умовою для внесення відповідних відомостей в ЄРДР є не будь-які обставини, а лише заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, або виявлені прокурором обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Наказом МВС України №1377 від 06.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1498/27943 затверджено Інструкцію про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Відповідно до п.1 розділу ІІ даної Інструкції, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення. Розділ ІІІ вищевказаної Інструкції встановлює порядок реєстрації заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Так, згідно абз.2 п.5 цього розділу Інструкції, про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідаються уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши зміст заяви гр. ОСОБА_3 від 26.12.2015 року, де він посилається на положення ст.36 КК України (нібито в цьому злочині його обвинувачують, як він трактує цю норму матеріального права) до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області, виходячи з аналізу та суті норми ч.1 ст.214 КПК України та Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події вбачається, що при розгляді вказаної заяви орган поліції (Великобагачанський ВП ГУНП в Полтавській області в особі його керівника), отримавши поштою заяву ОСОБА_3 , виходячи з її змісту, діючи у межах своїх повноважень, не знайшов підстав, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.36 КК України (про що вказував у заяві ОСОБА_5 ), при цьому, начальник СВ, резолюція якої мається на заяві ОСОБА_3 , самостійно також не виявила обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (ст.36 КК України, на яку посилається заявник ОСОБА_5 ). При цьому, слід констатувати, що прийнявши рішення (висновок) по заяві ОСОБА_3 від 26.12.2015 року про невнесення відомостей до ЄРДР, надання відповіді заявнику та скерування матеріалів (заява ОСОБА_3 надійшла до відділу поліції 04.01.2016 року), орган поліції зобов`язаний згідно Закону України «Про звернення громадян» направити заявнику ОСОБА_7 відповідну відповідь в порядку ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

В контексті розгляду скарги ОСОБА_3 слід зазначити про те, що стаття 36 КК України (необхідна оборона) міститься в Загальній частині Кримінального кодексу України і з урахуванням її змісту, суті та місця в структурі КК України вона не є злочином (мова може йти лише про перевищення меж необхідної оборони і це врегульовано положеннями ст.ст.118,124 КК України (які не мають відношення до обставин кримінального провадження №0000022 за ч.1 ст.122 КК України, де ОСОБА_5 є потерпілим) (положення Особливої частини КК України визначають види злочинів та санкції за їх вчинення). До того ж, стаття 36 КК України (на яку посилається ОСОБА_5 у своїй скарзі і по якій просив внести відомості до ЄРДР) розміщена у розділі VІІІ «Обставини, що виключають злочинність діяння» Загальної частини КК України. Тобто, звернення ОСОБА_3 з заявою від 26.12.2015 року (виходячи зі змісту його заяви з посиланням на ст.36 КК України) з проханням внести відомості про ст.36 КК до ЄРДР та розпочати досудове розслідування суперечить суті ст.36 КК України (яка виключає злочинність діяння (крім випадку, передбаченого ч.3 цієї статті, де мова йде про перевищення меж необхідної оборони); при цьому, у кримінальному провадженні №0000022 за ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_5 має процесуальний статус потерпілого (а не підозрюваного чи обвинуваченого) і в межах даного провадження не вказується органом досудового розслідування про перевищення меж необхідної оборони потерпілим ОСОБА_6 (мова йде про гр. ОСОБА_8 ).

Згідно ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора може бути постановлена ухвала, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Отже, виходячи з системного та детального аналізу вищевказаних матеріалів слідчий суддя приходить до висновку, що стороною заявника у справі, виходячи з принципу змагальності та диспозитивності, не доведено бездіяльності органу досудового розслідування в межах обґрунтувань, зазначених у скарзі, що стосуються не вчинення дій, які полягають в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення (передбачене ст.36 КК України, як вказує у скарзі ОСОБА_5 ) до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку п. 1 ч.1 ст.303 КПК України (заяви ОСОБА_3 від 26.12.2015 року, яка надійшла до відділу поліції 04.01.2016 року), тому в даний час є передбачені законом підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування щодо не вчинення дій, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення (щодо ст.36 КК України) до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Виходячи з обставин розгляду даної скарги слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що гр. ОСОБА_5 , згідно ст.40 Конституції України, має право звертатися до органів державної влади, посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Також, він має право звертатися із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8,9,21,22,303-304,306-307,309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 від 14.01.2016 року, що надійшла до суду 20.01.2016 року на неправомірну бездіяльність органу досудового розслідування щодо не вчинення дій, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення (щодо ст.36 КК України) до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України - відмовити.

Копію даної ухвали направити заявнику ОСОБА_7 та керівнику Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - для відому.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1