У Х В А Л А Справа № 200/5525/15-к
Провадження № 1-кс/200/2093/15
24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю представника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
У судове засідання слідчий не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, своє клопотання підтримав, прохав задовольнити.
Прокурор також у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав.
Представник Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ заперечував проти його задоволення. Пояснив, що виконавчі провадження, на які прохає накласти арешт слідчий, були неправомірно, у порушення вимог ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження», вилучені ним під час обшуку, так як слідчий суддя давав дозвіл лише на відшукання та вилучення грошових коштів. Норами ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення виконавчого провадження встановлено особливий порядок його вилучення при здійсненні виїмки, а його вилучення при обшуку взагалі не передбачено. Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові і корпоративні права, грошові кошти і цінні папери, до яких виконавче провадження не відноситься.
Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно підозрюваного, обвинуваченого чи осіб, що несуть відповідальність за їх дії, у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення представника ВДВС і дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, так як майно на яке прохає накласти арешт слідчий виконавче провадження № 1078/10 від 06 жовтня 2014 року та виконавче провадження № 1079/10 від 06 жовтня 2014 року не є майном підозрюваного та не відповідає жодному з критеріїв, наведених у ч. 2 ст. 167 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчій суддя ОСОБА_1