печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Медушевська А.О., при секретарі Крохмальовій Я.Е., за участю сторін кримінального провадження старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Забродського Р.М., прокурора Козлова П.Б., захисника ОСОБА_2 та підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Забродського Р.М. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утримані сина 2006 року народження, з вищою освітою, кандидата економічних наук, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.06.2013 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Медушевської А.О. надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Забродського Р.М. за погодженням із старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва Козловим П.Б. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3

У судовому засідання слідчий Забродський Р.М. внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення внесеного клопотання, зачитав свої письмові заперечення та клопотання з проханням відмовити в задоволенні клопотання, та не обирати запобіжний захід відносно ОСОБА_3

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав думку захисника та просив врахувати безпідставність його підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що 20.07.2012 року ОСОБА_3, ввівши в оману громадянина ОСОБА_5, переконав останнього позичити йому грошові кошти для вкладення їх у комерційний проект з метою отримання прибутку. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір позики від 20.07.2012 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав грошові кошти готівкою у сумі 9 511 670 гривень. Грошові кошти ОСОБА_3 отримав за адресою: АДРЕСА_3, про що власноруч склав відповідну розписку. Розписка засвідчена також свідком факту передачі зазначеної суми грошових коштів - ОСОБА_6

Слідчий зазначає, що в подальшому, 01.05.2013 року, тобто в термін визначений умовами, на яких ОСОБА_3 отримав грошові кошти у борг, він відмовився повертати першу обумовлену їх частину у сумі 2 397 900 гривень. На неодноразові вимоги позичальника - ОСОБА_5 щодо повернення грошових коштів, громадянин ОСОБА_3 не відповідав і на даний час ухиляється від спілкування із позичальником. Так само, ОСОБА_3 не прибув 06.06.2013 року на виклик слідчого у кримінальному провадженні. За адресою, яка вказана громадянином ОСОБА_3 він мешкати припинив, але про своє нове місце проживання ОСОБА_5 не повідомив. Так само, повідомити своє справжнє місце проживання він відмовився досудовому розслідуванню.

Старший слідчий зазначає, що на даний час, досудовим розслідуванням здобуто вагомі докази, а саме документи (договір від 20.07.2012 року, розписка ОСОБА_3 від 20.07.2012 року, заява про вчинення кримінального правопорушення від 24.05.2013 року), які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у обмані громадянина ОСОБА_5 щодо мети отримання у нього грошових коштів, заволодів шляхом обману і зловживання довірою, коштами останнього у сумі 9 511 670 грн., яка більше ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є особливо великим розміром. Тобто, громадянин ОСОБА_3, вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що допитаний як підозрюваний ОСОБА_3, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, себе винним не визнав. Проте, вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними на даний час по кримінальному провадженню доказами.

Крім того, особа яка внесла клопотання вказує, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років. Встановлено, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв'язків, а саме: розлучився із дружиною та передав все майно на її користь, не може підтвердити місце свого проживання. Крім цього, сума коштів, яка протизаконно отримана підозрюваним внаслідок скоєння злочину, дозволить йому тривалий час переховуватися від слідства, продовжувати злочинну діяльність.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дійшов наступних висновків.

Згідно витягу з кримінального провадження за № 0000383 заява ОСОБА_5 внесена до єдиного реєстру досудового розслідування 27.05.2013 року.

12.07.2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, прокурор зазначив, що підозрюваний неодноразово не з'являвся за його викликом, зокрема, 06.06.2013 року, що свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки із обранням інших, більш м'яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що даних підтверджуючих виклик підозрюваного до прокуратури або Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києва у нього не має, проте, послався на рапорт старшого оперуповноваженого ВДСБЕЗ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Я.В.Кузьмичова. Згідно якого 01.06.2013 року ОСОБА_3 телефонограмою повідомлений про необхідність явки до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Після чого 01.06.2013 року ОСОБА_3 з'явився та отримав повістку на 06.06.2013 року. Посилання прокурора на вказаний рапорт, як на доказ неодноразової неявки за викликом, є невлучним, оскільки згідно рапорту ОСОБА_3 з'явився за телефонним викликом до Печерського РУГУ МВС України в м. Києві.

Так, відповідно до ч. 1, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв'язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов'язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь - які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Проте, прокурор не довів факту повідомлення як і факту вручення судової повістки підозрюваному ОСОБА_3 про його виклик у порядку, визначеному ст. 135, 136 КПК України.

Посилання прокурора як на підставу для задоволення клопотання про те, що ОСОБА_3 вину не визнає, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вбачається і з повідомлення про підозру від 12.06.2013 року, що фактичні обставини справи підозрюваний ОСОБА_3 не оспорює.

Посилання прокурора на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке кримінальним законом віднесено до категорії особливо тяжкий, на думку суду не може слугувати для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що доводи клопотання про розлучення підозрюваного з його дружиною, для передачі останній всього майна, не відповідає дійсності, оскільки згідно шлюбного договору від 27.12.2012 року /а.с. 87-89/ у власності ОСОБА_3 залишилась частина майна.

В матеріалах клопотання відсутні данні про затримання підозрюваного ОСОБА_3 та договір позики від 12.07.2012 року, що на думку суду суперечить вимогам ч. 3 ст.184 КПК України, згідно якої до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_3, має батьків пенсіонерів, постійне місце проживання в м. Києві /а.с. 82-84/, враховує його стан здоров'я /а.с. 36/, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7, 2006 року народження /а.с. 42/, характеристику з минулого місця проживання та з місця роботи, згідно яких характеризується позитивно /а.с. 43, 52-53/. Крім того підозрюваний має постійне місце роботи та міцні соціальні зв'язки.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м'який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім діючих положень КПК, слідчий суддя також враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Таким чином, в ході розгляду клопотання прокурор не довів, що жоден більш м'який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає необхідним відмовити в задоволенні даного клопотання.

Натомість слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання та відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України покласти на нього обов'язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Зобов'язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати наступні обов'язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176-179, 183, 205, 395 КПК України, слідчий судя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Забродського Р.М., затвердженого старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов'язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати наступні обов'язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Строк дії обов'язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_3, визначити 60 діб з дня вручення повідомлення останньому про підозру, тобто до 11 серпня 2013 року до 14 год. 07 хв.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти негайно.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_3 особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого відділу Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Забродського Р.М.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392,395 КПК України. В іншій части ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя А.О.Медушевська