АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1701/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

04 вересня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 395 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року про відмову у затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року відмовлено у затвердженні угоди про примирення, що укладена 31 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002521, а обвинувальний акт повернутий прокурору.

25 серпня 2015 року на вказане судове рішення обвинуваченим поштою направлено апеляційну скаргу, яка 02 вересня 2015 року надійшла до суду апеляційної інстанції та передана судді-доповідачу.

Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , з огляду на положення п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України, приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги апелянту у зв`язку із її подачею після закінчення строку апеляційного оскарження та відсутністю клопотання особи, яка її подала, про поновлення цього строку з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно із матеріалами кримінального провадження оскаржуване судове рішення було постановлено 16 червня 2015 року, а отже, строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 16 червня 2015 року за законом сплинув 22 червня 2015 року.

Разом з тим апеляційна скарга ОСОБА_3 подана лише 25 серпня 2015 року, тобто після закінчення строку, встановленого КПК України, для апеляційного оскарження. При цьому апелянтом не порушується питання про поновлення цього строку та не зазначаються відомості про поважність причин його пропуску.

При цьому посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 не був викликаний у підготовче судове засідання на 16 червня 2015 року та у цей час перебував у Київському СІЗО, як такі, що не підтверджені матеріалами кримінального провадження, не можуть бути підставами для відрахування обвинуваченому строку на апеляційне оскарження судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, оскільки за представленими суду матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, а про час проведення підготовчих судових засідань обвинувачений повідомлявся особисто, проте будь-яких відомостей про важність своїх неявок суду не надавав.

Більш того, за повідомленням суду, після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали від 16 червня 2015 року в частині повернення обвинувального акту прокурору, матеріали провадження були направлені до прокуратури та 03.08.2015 року обвинувальний акт у справі щодо ОСОБА_3 після усунення недоліків повторно направлений до суду. Ухвалою підготовчого судового засідання від 18.08.2015 року у вказаному кримінальному провадженні призначений судовий розгляд.

З огляду на наведене, у тому числі оскільки апеляційна скарга на судове рішення була подана обвинуваченим після закінчення строку, передбаченого законом на апеляційне оскарження, та апелянт не порушує питання про поновлення цього строку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

З огляду на наведене, керуючись ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року про відмову у затвердженні угоди про примирення та повернення обвинувального акту прокурору повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку ст. ст. 399, 424, 425, 426 КПК України.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва ОСОБА_2