№ 1-кп/760/1169/2015 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

В складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/1169/2015, що зареєстроване ЄРДР 21.09.2015 року за № № 0009205 по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого електрослюсарем Черновецького тролейбусного Управління, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,-

за участю прокурора: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаді такелажника у військовому званні солдата, в один з днів вересня місяця 2015 року під час перебування у складі підрозділу в зоні проведення антитерористичної операції в адміністративних межах Донецької та Луганської областей, діючи з прямим умислом та з метою використання в особистих цілях без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 20, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року забрав, тобто безоплатно придбав та став носити при собі виявлені та не облікованими за Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями 60 набоїв калібру 5,45мм та 1 набій калібру 7,62 мм, і кожен окремо відносяться до боєприпасів військової нарізної вогнепальної зброї, які став постійно носити та зберігати при собі, поки 21.09.2015 року приблизно о 13 год. 15 хв. на платформі №5 Центрального залізничного вокзалу в м. Києві (м. Київ,площа Вокзальна,1) їх було виявлено та вилучено працівниками Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві,

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України,

т.я. він своїми умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

25.11.2015 року прокурор Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку в приміщенні Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України, що розташована у в м. Києві, Командарма Каменева, 8-а, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, зокрема, щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки невиконання даної угоди; формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; повністю відшкодувати в дохід держави суму за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 429 гривень 66 копійок; узгодження покарання та згода сторін на його призначення: відповідно до ст. ст. 62, 65, 69 КК України призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ст. 263 ч. 1 КК України, а саме: у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовця на 6 (шість) місяців, з відбуванням у дисциплінарному батальйоні ІНФОРМАЦІЯ_2 - військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, а згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжкого злочину, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а тому сторони угоди просять затвердити угоду.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь та характер сприяння ОСОБА_3 у проведенні

кримінального провадження щодо нього, з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем служби, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тобто наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, а також в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у виді 6 (шести) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Угоду про визнання винуватості від 25.11.2015 року, що укладена у кримінальному провадженні № 1-кп/760/1169/2015 між прокурором Військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 62 КК України у виді 6 (шести) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: