Справа № 373/2133/15-к
В И Р О К
Іменем України
25 серпня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

кримінальне провадження № 0000651 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслава-Хмельницького Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , в силу дії положень ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 29 червня 2015 року, близько 10 години, перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 , під час розмови з ОСОБА_4 , шляхом обману, а саме повідомивши йому неправдиві відомості про себе, заволодів речами з металу: газовим балоном, наковальнею, бильцем від ліжка та зламаними запчастинами до автомобіля загальною вагою 56 кг. вартістю 168 грн., які належать ОСОБА_4 та розпорядився ними на власний розсуд, здавши на пункт прийому металобрухту.

В подальшому ОСОБА_5 29 червня 2015 року близько 19 години повернувся на подвір`я АДРЕСА_2 , де під час розмови з ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою заволодів його власним телефоном марки Nоkіа 1280 вартістю 239 грн., яким розпорядився на власний розсуд, продавши його 30 червня 2015 року близько 11 години за 60 гривень ОСОБА_7 .

Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 407 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 20 липня 2015 року, близько 20 год. 10 хв., з метою крадіжки матеріальних цінностей, переконавшись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, через хвіртку проник на територію домогосподарства ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , та з приміщення сараю, викрав газовий балон об`ємом 50 літрів вартістю 900 грн. і металеву драбину довжиною два метри вартістю 406 грн., які належать ОСОБА_8 . Викраденими речами він розпорядився на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1306 гривень.

По суті пред"явленого звинувачення у скоєнні інкримінованих йому злочинів, обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у повному обсязі та дав показання суду про те, що 29.06.2015 він прийшов до помешкання ОСОБА_4 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , щоб заволодіти металевими речами та здати їх на пункт прийому металобрухту. Господарю він повідомив, що є приватним детективом і зможе допомогти знайти викрадений у нього раніше велосипед. Він попросив відчинити сарай та повідомив господарю, що на газовому балоні, наковальні, бильці від ліжка та запчастинах до автомобіля є відбитки пальців, які необхідно перевірити. Господар допоміг йому винести ці речі до воріт, потім по телефону він викликав свого знайомого ОСОБА_9 , який приїхав на автомобілі, і вони завантажили метал до багажного відділення автомобіля та відвезли на пункт прийому. Метал, якого виявилося 56 кг., він здав та отримав близько 160 грн. В той же день він взяв у ОСОБА_4 , наче б то для перевірки, мобільний телефон, який хотів продати. Наступного дня він повернув цей телефон та взяв, у нього інший телефон - НОМЕР_1 , який продав на ринку ОСОБА_10 .

20 липня 2015 року він зайшов на подвір`я ОСОБА_8 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , щоб викрасти якісь металеві речі. У сарайчику, двері якого були не замкнені, він побачив газовий балон і металеву драбину. Він пішов додому, взяв візок та відвіз ці речі на пункт прийому металу, де здав за 107 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що наприкінці червня 2015 року до нього у двір прийшов чоловік, який назвався приватним детективом та запитав чи відомо, що в нього, потерпілого ОСОБА_4 , викрали велосипед. Відчинивши сарай, він побачив, що дійсно велосипеда немає. Тоді той чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_5 , сказав, що необхідно перевірити інші речі, на яких можуть бути відбитки пальців. Він, потерпілий ОСОБА_4 , почергово відчинив двері ще двох сараїв і обвинувачений вказав, що на деяких металевих речах, а саме, - на газовому балоні, наковальні, бильці від ліжка, запчастинах від автомобіля є відбитки пальців, які необхідно перевірити. Вони разом склали речі в мішок і обвинувачений викликав по телефону автомобіль, в який завантажив речі за допомогою водія того автомобіля. Чи була у нього домовленість з водієм він не знає. Крім цього обвинувачений попросив у нього для перевірки мобільний телефон. Спочатку він віддав йому телефон дружини, який той наступного дня повернув, і взяв, наче б то для перевірки, його мобільний телефон.

Врахувавши думку учасників судового провадження, переконавшись в тому, що вони правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, у добровільності їх позиції та роз"яснивши їм наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за першим епізодом злочинної діяльності по ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), а за другим епізодом злочинної діяльності за ч.3 ст.185 КК України, як умисні дії, які виявилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної тяжкості вчинених ним злочинів, розмір викраденого; особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, вважається раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, незадовільний стан його здоров`я; приймає до уваги часткове відшкодування заподіяних злочином матеріальних збитків.

Суд враховує як пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, яке виявилося в тому, що обвинувачений, як під час досудового розслідування, так і в суді давав послідовні показання, вказав місце реалізації викраденого, що сприяло швидкому розкриттю злочину та частковому поверненню майна, приймає до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин і доходить висновку призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, а за злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі.

Призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт суд вважає неможливим через відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходів, а призначити покарання у виді громадських робіт суд визнає недоцільним через незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

При складанні покарань за сукупністю злочинів суд обирає принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги щире каяття обвинуваченого, позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка не має до обвинуваченого матеріальних претензій, потерпілого ОСОБА_4 , який не наполягає на застосуванні до обвинуваченого міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі, суд вважає можливим перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Оскільки під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і під час розгляду кримінального провадження в суді прокурор не звертався до суду з клопотанням про його обрання, суд не вбачає необхідності обирати обвинуваченому запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 і ч.3.ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України у виді одного року обмеження волі;

- за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України - у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов"язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися до інспекції для реєстрації.

Строк відбування покарання обчислювати з дня проголошення вироку.

Речові докази: мобільний телефон Nоkіа 1280 повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

газовий балон та металеву драбину повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1