ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-19/2010

12 лютого 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого Боднарук Б.В.

при секретарі: Сташків О.С.

з участю прокурора: Псарюк В.Ф.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу про обвинувачення: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, освітою середньо-спеціальною, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, приватний підприємець,

за ч. 1 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З метою здійснення підприємницької діяльності пов'язаної з здійсненням роздрібної торгівлі, 14 грудня 2005 року ОСОБА_2 зареєструвався в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців як суб'єкт господарювання. Будучи особою наділеною на виконання повноважень пов'язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_2 з метою розширення своєї торгівельної діяльності, 01 квітня 2009 року уклав з Козівським РайСТ договір оренди об'єкта нерухомості № 60, у відповідності до якого, вказаним районним споживчим товариством було передано ОСОБА_2 приміщення магазину в с. Покропивна, Козівського району для здійснення ним торгівельної діяльності.

В період з квітня 2009 року по 15 січня 2010 року, без укладання трудового договору, що є обов'язковою вимогою у відповідності до п. 5 ст. 24 КЗпП України, ОСОБА_2 використовував найману працю ОСОБА_3, яка виконувала роботу продавця здійснюючи торгівлю товарами промислової групи, у вказаному вище магазині.

При цьому, за використання найманої праці продавця ОСОБА_3, приватний підприємець ОСОБА_2 впродовж вказаного вище періоду не сплачував обов'язкові страхові внески в Фонд соціального страхування на випадок втрати працездатності та безробіття, а також в Пенсійний Фонд України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що з 14 грудня 2005 року він зареєструвався в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, як приватний підприємець. Основним видом діяльності є здійснення роздрібної торгівлі товарами промислової та продовольчої групи. В с. Покропивна Козівського району він орендує приміщення промислового магазину в Козівського РайСТ, в якому з 2008 року найманий працівник ОСОБА_4 здійснювала торгівлю товарами промислової групи. В квітні 2009 року продавцем у вказаному магазині почала працювати мешканка с. Покропивна ОСОБА_3 Незважаючи на те, що йому було відомо вимоги чинного трудового законодавства, в частині обов'язкового укладання трудового договору з найманими працівниками, трудовий договір з продавцем ОСОБА_3 укладено ним не було.

Від потерпілої в судове засідання поступила письмова заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутності, претензій до підсудного не має, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання підсуднім своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, підсудній повністю погодився зі всіма доказами по справі, які були зібрані в ході досудового слідства та підтверджували його винність у вчинені злочину згідно пред'явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність інкримінованого ОСОБА_2 злочину, який слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, які пом'якшують покарання слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем проживання.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, те що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, потерпіла до нього претензій не має, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання, що підсудного ОСОБА_2 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, а справу провадженням закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7-1, ст. 7-2 КПК України, ст. 45 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 172 КК України, відповідно до ст. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172 КК України провадженням закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 підписку про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 7 днів з моменту проголошення.

Головуючий: підпис

з оригіналом вірно