Справа № 464/323/16-к
пр.№ 1-кс/464/29/16
У Х В А Л А
14.01.2016 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

в с т а н о в и в :
Старший слідчий другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 у зв`язку із досудовим розслідуванням матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000093 від 05.05.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із заступником начальника відділу управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на ввезені 06 лютого 2015 року в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФСпоза митним контролем товарно - матеріальних цінностей вантажним автомобілем із реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт», під керуванням громадянина України ОСОБА_5 .
В обґрунтування покликається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що 06.02.2015 року близько 21.00 години в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС на в`їзд в Україну заїхав вантажний транспортний засіб з реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт», під керуванням громадянина України ОСОБА_5 . Для здійснення митного контролю водієм фірми перевізника ФОП « ОСОБА_6 » (ІПН НОМЕР_3 ) були подані товаросупровідні документи, відповідно до яких переміщувався товар «автозапчастини в асортименті» загальною вагою 19998 кг та вартістю 41878,75 доларів США. Відповідно до митної декларації типу ЕЕ №209120000/2015/804488 від 06.02.2015 року, відправником товару виступає фірма HANDLOMIX Spolka Jawna, (Польща), продавць фірма REVANA ASSOCIATES CORP (Панама), а одержувачем ТОВ «ТМ-Експорт» () м. Львів. В ході проведення митного огляду транспортного засібу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , виявлено товар, який не відповідає відомостям, заявленим в товаросупровідних документах (одяг, взуття, комплектуючі до комп`ютерної техніки). Відповідно до висновку №19-09/063 від 31.03.2015 Львівської торгово-промислової палати вартість виявленого товару складає 16 813 150,06грн. Згідно розрахунку проведеного управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС №13-70-25/39-666 від 27.04.2015р. сума належних до сплати митних платежів складає 5 283 996,55грн., а саме: ввізне мито 1 869 485,56грн., податок на додану вартість 3 414 510,99грн., що являється особливо великими розмірами. На підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2015р. проведено огляд товарно-матеріальних цінностей вилучених 06.02.2015р. за результатами проведення митного огляду транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .На даний час по кримінальному провадженні №0000093 від 05.05.2015р. жодній особі про підозру не повідомлялось. Накладення арешту на товарно-матеріальні цінності, які ввезені на митну територію України поза митним контролем необхідне для отримання можливості проведення подальших слідчих (розшукових) дій та можливості погашення завданих державі збитків і забезпечення можливості притягнення винних осіб до відповідальності, в т.ч. встановлення участі службових осіб ТОВ «ТМ Експорт» () у ввезені на митну територію України з порушенням митних правил виявлених ТМЦ, а тому, просить клопотання задовольнити.

Заслухавши думку слідчого в підтримку клопотання, адвоката ОСОБА_7 в інтересах ТзОВ «ТМ Експорт», який вважає клопотання безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
За ч.1 ст. ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, за змістом вказаних правових норм для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя має встановити та врахувати перелічені обставини, встановлені матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання та оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт було тимчасово вилучене ще 06 лютого 2015 року в ході проведення огляду, та в строки встановлені абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий, прокурор не зверталися.
Окрім цього, як вбачається з наявних в матеріалах кримінального провадження листів продавця фірми REVANA ASSOCIATES CORP (Панама), а також відправника товару фірми HANDLOMIX Spolka Jawna, (Польща) адресованих Львівській митниці та всім заінтересованим особам, при завантаженні автомобіля з реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ,через збій в програмі виникла помилка в асортименті товару, який мав бути завантажений в даний автомобіль, та просять в найкоротші строки повернути такий на склад відправника фірми HANDLOMIX Spolka Jawna, (Польща), як помилково ввезеного на митну територію України.

А відтак, товар, який був тимчасово вилучений в ході проведення огляду, та на який слідчий просить накласти арешт, був помилково відправлений на адресу ТОВ «ТМ-Експорт» () м.Львів.

Так, згідно положень п.6 ч.1 ст.86 Митного кодексу України до товарів помилково ввезених на територію України, які при ввезені на митну територію України мали статус іноземних, може бути застосований митний режим реекспорту.
Окрім цього, незважаючи на те, що товар був тимчасово вилученим ще 06 лютого 2015 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2015р., та по даний час жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялось.
Також, слідчим, в ході судового розгляду, не доведено необхідність арешту вказаних товарно-матеріальних цінностей, щодо яких так і не завершена процедура митного оформлення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
За ч. 3 чт. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вище викладене, мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, слідчий суддя приходить до переконання що у даному випадку відсутні правові підстави для арешту майна та клопотання про арешт майна до задоволення не підлягає, тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню власнику.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Тимчасово вилучене майно згідно протоколу огляду від 13 січня 2016 року, ввезене 06 лютого 2015 року в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФСвантажним автомобілем із реєстраційними номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт», під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , - негайно повернути власнику фірмі HANDLOMIX Spolka Jawna, (Польща).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1