Справа № 201/8502/15-к
Провадження № 1-кс/201/5350/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що у провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014 стосовно працівників Солонянського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України. Згідно з доводами скарги заявником 24.11.2014 направлено через слідчий ізолятор м. Дніпропетровська клопотання в порядку ст. 220 КПК України про проведення слідчих дій одночасних допитів його та працівників Солонянського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати прокурора провести зазначені слідчі дії.

Судом на 02 червня 2015 року, 04 червня 2015 року, 08 червня 2015 року, 15 червня 2015 року, 16 червня 2015 року та 18 червня 2015 року призначалося проведення судових засідань в режимі відеоконференцій за участю скаржника, однак їх проведення не відбулося у зв`язку з технічними причинами.

Ураховуючи строки розгляду скарг, визначені ч. 2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі скаржника за наявними в матеріалах справи доказами.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував.

Суд, вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали скарги, а також надані суду матеріали кримінального провадження № 0000201, приходить до наступного правового висновку.

Судом встановлено, що у провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000201, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014 за заявою ОСОБА_4 , стосовно співробітників Солонянського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за ознаками складу злочинів, передбачених ст. 364, ст. 365, ст. 366, ст. 367, 374 КК України.

Як вбачається з матеріалів дослідженого судом кримінального провадження № 0000201, 24.11.2014 заявником подано до прокуратури Дніпропетровської області клопотання про проведення одночасного допиту його та старшого слідчого Солонянського РВ ОСОБА_5 , начальником ІВС Солонянського РВ ОСОБА_6 , оперуповноваженого КР Солонянського РВ ОСОБА_7 , оперуповноваженого КР Солонянського РВ ОСОБА_8 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2015 зобов`язано слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області розглянути у передбаченому законом порядку клопотання ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема й від 24.11.2014.

Постановою старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 від 29.04.2015, винесеною у кримінальному провадженні № 0000201, відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання ОСОБА_4 про проведення одночасного допиту осіб.

З огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому відповідно до п. 7 ч. 1 цієї норми на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання,її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є слідчі підрозділи: органів внутрішніх справ, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань.

В п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України хоча і йдеться про необмежене коло процесуальних дій прокурора чи слідчого, які можуть бути оскарженні слідчому судді, проте за змістом цієї норми ці дії слідчий чи прокурор зобов`язанні вчинити (а не вправі), а по-друге вчинити їх у встановлений КПК України строк.

Статтею 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Тобто проведення слідчих дій здійснюється на підставі вмотивованого висновку слідчого про наявність підстав для проведення слідчої дії, у тому числі одночасного допиту, а не його обов`язком, тобто в даному випадку відсутній предмет оскарження, визначений п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому заявник у поданій скарзі не ставить питання про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, право на яке визначено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання слідчого провести певну слідчу дію, оскільки ним з цього приводу винесену постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії, яка не скасована і заявник цього питання у скарзі не порушує.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені приписи законодавства та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись 38, 220, 223, 303, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1