Справа № 183/7694/15
№ 1-кп/183/952/15
В И Р О К
іменем України
05 січня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0002245 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:
08 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де постійно мешкає ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу зайшов через дерев`яну хвіртку на територію домоволодіння за вищевказаною адресою.
До нього вийшла ОСОБА_5 з якою в цей час на території домоволодіння за вищевказаною адресою між ними виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 08 жовтня 2015 року близько 20 годин 30 хвилин ОСОБА_4 обома руками штовхнув в груди ОСОБА_5 , в результаті чого остання впала на спину, а ОСОБА_4 після цього наніс їй один удар правою рукою в область підборіддя.
ОСОБА_5 піднялась та почала тікати від ОСОБА_4 , при цьому їй вдалось забігти у веранду свого будинку. Однак ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , до кінця, наздогнавши останню, притиснув їй праву руку в дверному отворі веранди, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження, а коли ОСОБА_5 вдалося зачинити двері веранди, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 899/Е від 09.11.2015 року були спричинені тілесні ушкодження у виді саден на підборідді, правій кисті, синців на правій кисті та лівому стегні, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 жовтня 2015 року близько 03 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на мотоциклі марки «К-700», з метою з`ясування питання щодо поданої ОСОБА_5 заяви правоохоронним органами за фактом спричинення їй 08.10.2015 року тілесних ушкоджень, приїхав за місцем мешкання ОСОБА_5 до домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу зайшов через дерев`яну хвіртку на територію домоволодіння за вищевказаною адресою.
В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, реалізуючи який ОСОБА_4 , 28 жовтня 2015 року близько 03 годин 10 хвилин із застосуванням фізичної сили, шляхом пошкодження вхідних дверей у будинку АДРЕСА_1 , яке належить на праві володіння та користування ОСОБА_5 , всупереч її волі, незаконно проник у житло.
В свою чергу ОСОБА_5 з метою перешкоджання злочинним діям ОСОБА_4 намагалася вжити заходів щодо недопущення його до житла, однак ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, словесно погрожуючи ОСОБА_5 фізичною розправою, схопив її за руки та скрутив їх, тим самим застосовуючи фізичне насильство та спричиняючи тілесні ушкодження, після чого, дізнавшись про те, що ОСОБА_5 викликала працівників міліції покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та згодом був затриманий працівниками міліції.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 919/Е від 16.11.2015 року були спричинені тілесні ушкодження у виді синців на лівому передпліччі по задній поверхні у нижній третині та на правій кисті по тильній поверхні, від основи 1, 2, 3-го пальців з переходом на променево-зап`ясний суглоб по задній поверхні, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості.
Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, розкаявся та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у тому, що 08 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння він прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де постійно мешкає ОСОБА_5 . Зайшовши через дерев`яну хвіртку на територію даного домоволодіння, він почав голосно гукати господарку. Коли до нього вийшла ОСОБА_5 , між ними виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого він штовхнув ОСОБА_5 в груди, від чого остання впала на землю, а він після цього наніс їй один удар правою рукою в область підборіддя. ОСОБА_5 почала тікати в хату, але він наздогнавши її в той момент, коли вона забігала в будинок, схватив її за руку, яка знаходилась в дверному отворі та притиснув двері. ОСОБА_5 закричала, після чого він відпустив двері та пішов додому.
Далі, з метою з`ясування питання щодо поданої ОСОБА_5 правоохоронним органам заяви за фактом спричинення їй 08.10.2015 року тілесних ушкоджень, 28 жовтня 2015 року близько 03 годин 00 хвилин він на мотоциклі марки «К-700» у стані алкогольного сп`яніння приїхав до домоволодіння АДРЕСА_1 , де постійно мешкає ОСОБА_5 , та почав голосно стукати у вікна та двері. Побачивши, що ОСОБА_5 ходить по хаті, але двері не відчиняє він із застосуванням фізичної сили, шляхом пошкодження вхідних дверей у будинку АДРЕСА_1 , всупереч волі ОСОБА_5 незаконно проник у житло, де ОСОБА_5 з метою перешкоджання його протиправним діям почала бити його по голові важки предметом з метою недопущення його до житла. Але він, продовжуючи свої злочинні дії, словесно погрожуючи ОСОБА_5 фізичною розправою, схопив її за руки та скрутив їх, тим самим застосовуючи фізичне насильство та спричиняючи тілесні ушкодження, після чого, дізнавшись про те, що ОСОБА_5 викликала працівників міліції покинув місце вчинення кримінального правопорушення. У скоєному він щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 08 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин вона знаходилась за місцем свого мешкання в домоволодінні АДРЕСА_1 , де в цей час почула, що дуже голосно гавкає собака. Вийшовши на вулицю, вона побачила обвинуваченого, з яким у неї виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 обома руками штовхнув її в груди, в результаті чого вона впала на спину, а ОСОБА_4 після цього наніс їй один удар правою рукою в область підборіддя. Вона піднялась та почала тікати від ОСОБА_4 в хату, де сподівалась взяти якийсь предмет, яким змогла б дати відсіч обвинуваченому але він наздогнавши її придавив дверима їй руку.
28 жовтня 2015 року близько 03 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову прийшов до неї додому за вищевказаною адресою і, вибивши двері, почав пред`являти їй претензії з приводу поданої нею заяви до правоохоронних органів щодо спричинення їй тілесних ушкоджень 08.10.2015 року. Вона схватила скалку та почала наносити йому удари нею, перешкоджаючи йому, таким чином, зайти у будинок. Але, ОСОБА_4 відштовхнув її, і вона впала на підлогу, вдарившись головою об диван. Після цього, почувши, що приїхала міліція, ОСОБА_4 пішов.
Крім показань самого обвинуваченого та потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України, а саме у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, та незаконного проникнення до житла, вчиненого із застосуванням насильства, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- висновком експерта № 899/Е від 26.11.2015 року відповідно до якого при експертизі у потерпілої ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді саден на підборідді, правій кисті, синців на правій кисті, лівому стегні. Враховуючи відсутність зовнішніх тілесних ушкоджень в області спини, наявність хворобливих змін в області хребта / деформуючий спондильоз /, а також невідповідність механізму отримання травми, об`єктивних даних за перелом тіла 1-го поперекового хребця немає. Тілесні ушкодження у виді саден па підборідді, правій кисті, синців на правій кисті, лівому стегні, які у своєї сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та за давністю утворення можуть відповідати даті події, вказаній у постанові та потерпілою (08.10.2015 р. близько 20.00 год. ОСОБА_4 знаходячись у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння спричинив ушкодження ОСОБА_5 ), що підтверджується стадією загоєння саден (садна з підсохлим червоно-бурим дном, розташованим декілька нижче рівня навколишньої шкіри), кольором синців (синюшно-багряного кольору з нечіткими контурами);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 28.10.2015 року, згідно з якою остання просить прийняти міри до ОСОБА_7 мешканця с. Попасне, який 28.10.2015 року близько з 03.00 год. по 03.45 год. незаконно проник на територію її домоволодіння, в ході чого спричинив їй тілесні ушкодження з погрозами фізичної розправи;
- протоколом огляду місця події від 28.10.2015 року, де зафіксована обстановка вчинення злочину в будинку АДРЕСА_1 , зокрема, зафіксовано, що на вхідних дверях в області кріплення маються тріщина, металева пластина відігнута, відсутній металевий засув серцевини замку;
- актом судово-медичного обстеження № 878 від 29.10.2015 року, відповідно до якого за результатом судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_5 , встановлено, що тілесні ушкодження у виді синців на лівому передпліччі по задній поверхні у нижній третині та на правій кисті по тильній поверхні, від основи 1,2,3-го пальців з переходом на промінево-зап`ястний суглоб по задній поверхні, відносяться до легкого ступеню тяжкості, які виникли від дії тупих твердих предметів, та могли утворитися в строк вказаний потерпілою (28.10.2015 р.);
- висновком експерта № 919/Е, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді синця на лівому передпліччі по задній поверхні у нижній третині та синця на правій кисті по тильній поверхні, від основи 1,2,3-го пальців з переходом на промінево-зап`ястний суглоб по задній поверхні. Тілесні ушкодження у виді синців на лівому передпліччі по задній поверхні у нижній третині та на правій кисті по тильній поверхні, від основи 1,2,3-го пальців з переходом на промінево-зап`ястний суглоб по задній поверхні, відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дії тупих твердих предметів, та могли утворитися в строк вказаний у постанові (28.10.2015 р.), що підтверджується забарвленням синців (синьо-фіолетового кольору, з нечітким контуром). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних вважається, що потерпілій було заподіяно, не менш ніж дві травматичні дії;
протоколом огляду мотоцикла К-700 від 28.10.2015 року, на якому ОСОБА_4 приїхав на місце вчинення злочину - домоволодіння АДРЕСА_1 .
Крім вищезазначених доказів, в судовому засіданні було досліджено протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 08.10.2015 року, якою остання просила прийняти міри до ОСОБА_8 , який 08.10.2015 року близько з 20.00 год. за місцем її мешкання спричинив їй тілесні ушкодження.
Дана заява також приймається судом у якості доказу спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме ОСОБА_4 08.10.2015 року, а зазначення особи « ОСОБА_9 » оцінюється судом, як помилкове, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час подання вищезазначеної заяви (08.10.2015 року) ОСОБА_5 зазначила в ній прізвище та ім`я особи, яким назвався ОСОБА_4 в день вчинення злочину 08.10.2015 року. ОСОБА_4 дану обставину в судовому засіданні не заперечував.
Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_10 , свідчення якої не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу, оскільки мають суперечливий характер, однозначно не підтверджують, так само як і не спростовують обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Показання потерпілої ОСОБА_5 з приводу вчинення ОСОБА_4 у відношенні неї протиправних дій, пов`язаних з насильницькими діями сексуального характеру, приймаються судом до уваги, однак відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висуното обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 08 жовтня 2015 року близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

І продовжуючи свою злочинну діяльність 28 жовтня 2015 року близько 03 годин 00 хвилин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбаченийч. 2 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства.
Вищевказані докази, належність і допустимість яких перевірена судом, в своїй сукупності та взаємозв`язку дозволяють суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_4 у спричиненні ним легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , та незаконного проникнення до житла, вчиненого із застосуванням насильства, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження; за ч. 2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, вчинене із застосуванням насильства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, вчинив два насильницьких злочини, а також враховує думку потерпілої, яка просила суд суворо покарати обвинуваченого з реальним позбавленням його волі.
Однак, суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, свою вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому, попросив в судовому засіданні вибачення у потерпілої, виявив готовність відшкодувати матеріальну шкоду.
Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадський робіт на строк 200 годин (згідно з п. г) ч.1 ст.72 КК України дорівнює 25 днів позбавлення волі);
за ч. 2 ст. 162 КК України, у виді позбавлення волі, строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, тривалістю два роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт за ч. 1 ст. 125 КК України, та позбавлення волі за ч. 2 ст. 162 КК України у вказаному вище розмірі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільших санкцій ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 887,35 грн. та моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн., суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні спори не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд бере до уваги посилання позивача на надані оригінали чеків (а.с.24, 25, 26), однак суд у якості належних доказів може враховувати лише ті з них, які супроводжуються рецептом (тобто призначенням лікаря), однак зазначених призначень, позивачем надано не було. А відтак, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, у зв`язку з тим, що позивач, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довів її наявність.
Щодо моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.
Суд вважає встановленим, що потерпілій протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої за своє здоров`я та життя під час протиправних дій ОСОБА_4 ; моральних переживаннях потерпілої у зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілої і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи та заклади охорони здоров`я.
Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок отримання травм, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 10 000,00 гривень.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.
Речових доказів по провадженню не має.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України громадські роботи строком двісті годин;

за ч. 2 ст. 162 КК України позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України при сукупності злочинів, остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим три роки позбавлення волі.
Зарахувати у строк відбування покарання термін знаходження ОСОБА_4 під вартою з 28 жовтня 2015 року по 30 жовтня 2015 року.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1