04.11.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 533/1002/15-к
В И Р О К Провадження №1-кп/533/90/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 листопада 2015 року Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Улинівка Козельщинського району Полтавської області, жителя і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не судимого, групи інвалідності не має, учасника бойових дій-учасника АТО, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 від 03.03.1997 року виданий Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. У зв`язку із умовами особливого періоду у державі та оголошенням часткової мобілізації 30.08.2014 року призваний на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України та проходив службу в військовій частині № НОМЕР_2 .
ОСОБА_5 , 09.08.2015 року демобілізований з зони проведення антитерористичної операції на підставі Указу Президента України №238/2015 року від 12.07.2015 року та перебував на навчальному полігоні в селищі Черкаське, Дніпропетровської області.
Перебуваючи на зазначеному полігоні, ОСОБА_5 мав вільний доступ до боєприпасів калібру 5,45мм і придбав шляхом привласнення 22 (двадцять два) набої до автоматичної зброї.
Після чого прибув до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав у приміщенні гаража 22 (двадцять два) набої.
Вина ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ст.263 ч.1 КК України підтверджена протоколом обшуку, протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновком судово-балістичної експертизи №780 від 24.09.2015 року.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберіганні боєвих припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальному правопорушенні.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин вчиненого правопорушення, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України у виді 3 роки позбавлення волі.
Також, сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.263 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 26.05.2015 року відповідає вимогам ст.472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання, а також щодо звільнення від відбування призначеного покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом в підготовчій частині розгляду кримінального провадження, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого: є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Також, суд вважає відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 75 КК України за необхідне визначити обвинуваченому строк звільнення від відбування покарання на строк 1 (один) рік, оскільки визначене угодою покарання та вищезазначений строк буде достатнім для виховання і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 472, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В порядку ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області 245,52грн судових витрат за проведе6ння експертизи.
Речові докази 22 патрони калібру 5,45мм здати на склад зброї, а корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та розсипчату речовину знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч. 4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий
Суддя Козельщинського районного суду: ОСОБА_1