Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8437/15-к
Провадження № №1-кп/758/438/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/438/15 (справа №758/8437/15-к), кримінальне провадження під час досудового розслідування №0002711 за обвинуваченням

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Королівка, Фастівського району, Київської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, пенсіонера МВС України, працюючого консультантом з юридично-правових питань громадської організації «Союз правозахисників інвалідів України», зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та по обвинуваченню:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Києва, громадянки України, розлученої, освіта вища, не працює, зареєстрованої у АДРЕСА_3 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України

В С Т А Н О В И В :
20 квітня 2014 року, близько 21 години, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, попередньо вступивши у злочинну змову вчинити хуліганство, прибули на подвір`я будинку АДРЕСА_5 .
Реалізуючи злочинний умисел, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок, ОСОБА_13 , погрожуючи фізичною розправою та ображаючи нецензурною лайкою ОСОБА_9 , яка закрилась в квартирі АДРЕСА_6 , розбив скло вікна до даної квартири, яка розташована на першому поверсі вказаного будинку та належить ОСОБА_9 .
Після цього, продовжуючи вчиняти хуліганство, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_13 почав виривати решітку з розбитого вікна, при цьому продовжував виражатись нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_9 та погрожувати їй фізичною розправою, в результаті чого у подвір`я будинку повиходили мешканці квартир, які намагались заспокоїти ОСОБА_13 , однак він не реагував.
В цей час ОСОБА_14 , продовжуючи хуліганські дії, діючи групою осіб, проявляючи особливу зухвалість, демонстративно дерев`яною палицею, яку підібрала на подвір`ї, почала бити по іншим вікнам квартири ОСОБА_9 , внаслідок чого розбила ще два вікна та тією ж дерев`яною палицею почала бити по автомобілю «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_3 , який належав покійному ОСОБА_15 та був припаркований впритул до будинку в місці події і яким користувалась ОСОБА_9 .
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_14 пошкодила кузов зазначеного автомобіля.
На неодноразові зауваження мешканців будинку та перехожих припинити хуліганські дії ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не реагували та, діючи з особливою зухвалістю з мотивів явної неповаги до суспільства, почали ображати інших присутніх мешканців будинку та мешканців сусідніх будинків нецензурною лайкою та висловлювати погрози в їх адрес, намагаючись кинутись до них у бійку.
В зв`язку з тим, що протиправні хуліганські дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 продовжувались протягом тривалого часу та припинити їх було не можливо, ОСОБА_9 , а також інші присутні викликали працівників міліції.
В подальшому на місце події приїхали працівники міліції та хуліганські дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були припинені.
Вказаними злочинними діями потерпілій ОСОБА_9 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 14926 грн. 35 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 заявив, що свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст.296 КК України визнає повністю, а також дав наступні показання, що 20 квітня 2014 року в день ОСОБА_16 , він мав намір їхати в село, зателефонував зранку до сина, щоб взяти автомобіль. Син, який проходить службу в органах внутрішніх справ, повідомив, що заступає на чергування і не знає, коли звільниться, а також повідомив, що не спав і повідомив, що сусідка ОСОБА_9 заважала йому відпочивати. Син живе в квартирі АДРЕСА_7 на 2 поверсі, а потерпіла живе на першому. Він сказав, що поговорить з ОСОБА_9 . На протязі дня він зізвонився з колишньою дружиною та вечором вони зустрілись і близько 21 години пішли до потерпілої. На дзвінок у двері ніхто не відповідав, він почав стукати, а зрозумівши, що вона не чує, почав стукати у вікно. ОСОБА_9 виглянула у вікно і вони почали розмовляти. Він стверджує, що розбив рукою лише одне із вікон. Обвинувачена стояла поряд та, як він зрозумів, взяла палицю, яка була на вулиці, та розбила два вікна. Вони розмовляли з потерпілою у грубій формі. Потім все втихло та вони з обвинуваченою пішли додому. Він погрожував фізичною росправою потерпілій, але умислу реально це вчинити у нього не було. Фактично він погрожував, але що саме він казав дослівно, не пам`ятає. Він ображав потерпілу нецензурною лайкою. Скло одного вікна, біля дверей, він розбив рукою. Він виривав з вікна ришітку та при цьому погрожував фізичною розправою. В процесі цього виходили інші мешканці квартир. Обвинувачена ОСОБА_14 при сусідах розбила палицею два вікна. Відносно пошкодження авто він розказувати не бажає користуючись ст. 63 Конституції України. Сусіди були присутні, проте він їх не знає та з ними не конфліктував. Сусіди робили йому зауваження. Він не пам`ятає, чи погрожував іншим сусідам. Він свої дії припинив вже після приїзду працівників міліції. Щиро кається у скоєному, заподіяні потерпілій майнові та моральні збитки він відшкодував у повному обсязі, передавши їй 5 тисяч доларів США.
Він погоджується, шо саме через їхні дії ОСОБА_9 , а також інші присутні почали викликати працівників міліції.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_14 свою винуватість в інкримінованому їй злочині визнала частково та дала показання, що потерпілу знає на протязі 20 років. У них були дуже дружні відносини. Сталось так, що син ОСОБА_9 дуже пиячив. Потерпіла їй стала дуже близька, у них було багато спільного, вона їй завжди допомагала. Через те, що син ОСОБА_9 випивав, потерпіла завжди зверталась до неї та її сина, скаржилась на те, що син її бив, вимагав гроші. Одного дня, потерпіла сиділа у своїй пристройці, а вона на балконі, вони спілкувались. Прийшов син ОСОБА_9 та почав її ( ОСОБА_14 ), сина та всю сім`ю ображати, намагався її вдарити. Вона зателефонувала у сльозах своїм дітям, викликала міліцію. Коли приїхала міліція, потерпіла заховала сина вдома та не пустила працівників міліції. Коли помер син ОСОБА_9 , то та написала на її сина наклеп, що ніби-то він його вбив. Це було 27.07.2013 року. ОСОБА_9 неодноразово ображала її сина, ворожила йому на погане, проклинала. Потерпіла їй навіть сказала, що всю її сім`ю засадить. 20.04.2015 року сталася розмова сина з її колишнім чоловіком, потім вона поспілкувалась з колишнім чоловіком та він сказав, що приїде та поговорить з потерпілою. Вона не пила спиртне у той день, це може підтвердити її матір, з якою вона ходила до церкви. Коли чоловік приїхав, то зателефонував їй та сказав, щоб вона виходила. Як розбив вікно обвинувачений, вона не бачила. Коли тримався за рещітку бачила, чула, що він вимагав залишити сина у спокої і не ображати його. Лайка була взаємна, потерпіла також лаялась, ображала її сина. У відповідь на це вона взяла палицю, яку побачила під ногами, і в емоційному стані побила вікна потерпілій. Автомобіль вона не била. Ніхто зауважень їй не робив, але зараз вона визнає, що порушила громадський порядок. Вона стверджує, що не вживала алкоголь.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду дала показання, що 20.04.2014 року вона із знайомими жінками поїхала до церкви на Виноградорі. Коли повернулись то розійшлись по домах, а вона займалась своїми справами. Напередодні з 19.04.2014 року на 20.04.2014 року ніякого шуму не було. Вона вечором 19.04.2014 року стояла на порозі та молилась, розмовляла з сином, який був вбитий під будинком, також вона розмовляла з Богом. Ввечором 20.04.2015 року вона почула стук у двері, їй здалося, що це не до неї. Коли вона вже почула стук у вікно, то підійшла та побачила розбите вікно та ОСОБА_13 , який вибив вікно та дуже лаявся, погрожував їй, що повісить. Потім до вікна підійшла ОСОБА_14 . Вона побоялась виходити на вулицю, тому вони розмовляли через вікно. ОСОБА_14 їй також погрожувала, а потім палицею била машину по даху, по вікнах. Перше вікно в квартирі розбив ОСОБА_13 , а потім ОСОБА_14 розбила два вікна. Їй погрожували, що повісять, але вона вважає, що це все було через ОСОБА_14 , бо вона ОСОБА_13 накрутила, сам би він так не робив. Сусіди робили зауваження обвинуваченим, коли вони били вікна. ОСОБА_17 робила зауваження, на що ОСОБА_14 відповіла: «Тоня відійди», та відштовхнула її. Потім ОСОБА_14 переключилась на ОСОБА_18 . Як все почалось, то вона зателефонувала адвокату та викликала міліцію, також міліцію викликали сусіди. Очевидцями події було багато людей: була ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , син ОСОБА_19 та якась дівчина. Решта людей їй не відомі. Обвинувачені припинили свої дії лише тоді, коли почали викликати міліцію. Вона вважає, що ОСОБА_13 повністю покаявся у вчиненому, визнав свою вину, та повністю відшкодував їй заподіяні як майнову так моральну шкоду. Вона претензій до нього не має.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду дала показання, що на ОСОБА_16 20.04.2014 року, вона знаходилась по місцю проживання у АДРЕСА_8 , та почула крики, шум біля будинку навпроти, вона думає, що це будинок АДРЕСА_5 . Подивилась у вікно, було темно, побачила людей біля цього будинку, а саме чоловіка та жінку (описати їх не може, оскільки було темно), потім почула звук розбитого скла, почула крики про допомогу. Крики були з боку потерпілої, яку вона раніше знала. Хто розбивав вікна не бачила. Щоб навести порядок, вона викликала працівників міліції разів 8, вони приїхали мабуть через 2 години.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду дала показання, що знайома з обвинуваченими. Неприязні не має. Потерпілу знає. Вони сусіди та колишні співробітники. 20.04.2014 року на день ОСОБА_16 , приблизно о 21 годині, вона була вдома з сином та його дівчиною і почула крики, вийшла на балкон і почула погрози в бік потерпілої. Вони почали викликати міліцію, їм повідомили що наряд вже виїхав, потім вона накинула на себе пальто і вибігла на вулицю та побачила як обвинувачена била машину. Коли вона зробила зауваження обвинуваченій, то та погналася за нею, потім хотіла її вдарити, наздогнала та вдарила по нозі. ОСОБА_14 забруднила її пальто, яке вона потім здавала у хімчистку. Поспішна кричала, що супроводжувалось нецензурною лайкою. Вона бачила як обвинувачена била палицею вікна прибудови. Вона бачила як була побита машина, вмятини біля дверей та на капоті. Коли вона вийшла з квартири, то на місці події було багато людей, приблизно 20 чоловік. Молодий хлопець кричав «Люда перестань», потім сусідка кричала « ОСОБА_21 перестань, чому ти за нею біжиш». Вона не бачила як обвинувачений ОСОБА_13 бив машину або вікна. Вона чула запах алкоголю від обвинуваченої. ОСОБА_14 по автомобілю вдарила палицею біля передніх дверей, а потім вдарила нею по капоту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду дав показання, що потерпіла його сусідка. 20.04.2014 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він був вдома та почув як б`ється скло. Разом з матір`ю вийшов на подвір`я та побачив як ОСОБА_14 била автомобіль по капоту палицею, було близько трьох ударів. Далі побачив як обвинувачена вдарила його матір. На його думку обвинувачена була у стані сп`яніння. Він бачив розбитими 3 або 4 вікна. На капоті автомобіля потерпілої бачив декілька вмятин. Він не бачив дії обвинуваченого. ОСОБА_14 намагалися заспокоїти, щоб вона припинила свої дії, але вона це ігнорувала. Вона вживала нецензурну лексику. Говорила його мамі та сусідці ОСОБА_23 , щоб не лізли в не свою справу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дала показання, що знайома з обвинуваченими та потерпілою. 20.04.2014 року вони ходили разом з потерпілою до церкви. У неї вікна з ОСОБА_9 поряд. Вона почула гуркіт, подумала, що розбивають її вікна. Потім вона побачила, як ОСОБА_14 била вікна. Її вікна не била, а побила вікна потерпілої, у пристойці 2 вікна та вікно з вулиці. Вона не бачила ОСОБА_13 . Бачила як ОСОБА_14 била автомобіль. Її спокій був порушений діями обвинуваченої. Вона робила зауваження обвинуваченій, але та не реагувала. Вона не рахувала скільки ударів було нанесено по автомобілю. Обвинувачена била свідка ОСОБА_19 ногами. На вулиці було приблизно 20 людей, які спостерігали за тим, що відбувалось.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду дав показання, що обвинувачені його батьки. Батьки раніше дружили з потерпілою та підтримували відносини. 19.04.2014 року вночі він прокинувся від того, що у когось грає музика. У нього було відкрите вікно, виглянувши, він почув у свій бій прокльони та нецензурні висловлювання. Він все знімав на телефон, на якому чутно голос ОСОБА_9 . Зранку він прокинувся 08 годині та поїхав на роботу. По дорозі він розповів батькові про подію, яка сталась вночі. Заяву до міліції він не писав. Приблизно з 19 до 20 години, йому на роботу зателефонував черговий по місту і запитав, де він знаходиться і в якому він стані. Після цього приїхали його безпосередні начальники з Головного управління і перевіряли, чи не знаходиться він у нетверезому стані. Зі слів матері йому відомо, що батьки посварились з потерпілою ОСОБА_9 . Подробиці конфлікту йому не відомі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду дав показання, що обвинувачених та потерпілу він наглядно знає. 20.04.2014 року свідком події між потерпілою та обвинуваченими він не був. Син обвинувачених навчався з ним в одному учбовому закладі. Саме від нього він знає про події, що відбулися за участю потерпілої і обвинувачених. Він не може сказати, чи був автомобіль потерпілої за станом на 20.04.2014 року повністю відремонтований. Він бачив автомобіль приблизно за місяць до 20.04.2014 року.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду дала показання, що у неї з обвинуваченими сусідські стосунки, а з потерпілою раніше були дружні стосунки. Свідком конфлікту вона не була. Вона стверджує, що машина потерпілої постійно була бита через те, що син її розбивав у п"яному стані. Багато разів потерпіла позичала у неї гроші, щоб вирішити питання з ДТП, в які потрапляв її син. Вікна на балконі побила ОСОБА_14 . Вона особисто не бачила, але чула через своє вікно. Вона не бачила, щоб обвинувачені били автомобіль. Причиною конфлікту була образа сина обвинуваченої з боку потерпілої ОСОБА_9 . Пошкодження на машині були з різних боків, в тому числі зі сторони багажника. Бачила лише, що обвинувачена бігала під балконом з палицею, але не бачила, щоб вона била вікна.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду дала показання, що з потерпілою та обвинуваченими сусідські стосунки. 20.04.2014 року почула, що б`ється скло через своє вікно квартири, яка знаходиться навпроти будинку потерпілої. Коли виглянула з балкону, то побачили жінку та чоловіка, які б"ють вікна. Події відбувались на протязі 15 хвилин. На вулиці окрім обвинувачених були ще дві жінки, але потерпілої вона не бачила.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 суду дала показання, що бачила автомобіль ОСОБА_9 до 20.04.2014 року, він був у нормальному стані. 20.04.2014 року бачила вм"ятини по всьому автомобілю. До 20.04.2014 року пошкоджень на автомобілі не бачила. Вона також бачила, як до 20.04.2014 року потерпіла їздила на автомобілі.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.04.2014 року, ОСОБА_9 повідомила, що 20.04.2014 року, близько 21 години 00 хвилин, по АДРЕСА_5 невстановлена особа пошкодила вікна квартири АДРЕСА_9 , розбивши скло та автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_3 , пошкодивши кузов.
Згідно протоколу огляду місця події від 20 квітня 2015 року, у квартирі АДРЕСА_6 було виявлено розбите скло у трьох вікнах. У середені квартири на підвіконні знаходяться частини розбитого скла. Також виявлено, що легковий автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_3 має пошкодження, а саме: на кришці переднього багажного відділення (капот) наявна вм`ятина, яка має пошкодження фарбового покриття, праве переднє крило над колесом має вм`ятину, наявні вм`ятини на правих передніх та задніх дверях, а також на кришці заднього багажного відділення.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13 липня 2014 року під час його проведення потерпілою ОСОБА_9 було надану дерев`яну палицю, якою зі слів потерпілої ОСОБА_14 розбила вікна та пошкодила автомобіль, дану палицю долучено до матеріалів кримінального провадження.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно постанови про визнання і прилучення до справи речових доказів від 13 липня 2015 року деревяну палицю, яку надала ОСОБА_9 , поміщено до білого мішка та опечатано печаткою Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві «Для пакетів», визнано речовим доказом та долучено до кримінального провадження.
Фактичні дані, що містяться в цьому протоколі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта № 8/1/3-179 від 03 липня 2015 року ринкова вартість ідентичного непошкодженого КТЗ «Chery Amulet» 2008 року виготовлення станом на 20.04.2014 року становила 56780 гривень 19 копійок, ринкова вартість ідентичного непошкодженого КТЗ «Chery Amulet» 2008 року виготовлення станом на 03.07.2015 року становила 78560 гривень 30 копійок, матеріальний збиток завданий власнику КТЗ «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року виготовлення ОСОБА_15 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості на момент оцінки складає 14926 гривень 35 копійок.
Фактичні дані, що містяться в цьому висновку, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно рахунку-фактури № КА-1400658 від 28 квітня 2014 року вартість робіт та запчастин становить 20 907 гривень, 37 копійок.
Фактичні дані, що містяться в даному рахунку-фактурі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно довідки Київського НДЕКЦ ГУ МВС України в місті Києві вартість проведення автотоварознавчої експертизи КТЗ від 03 липня 2015 року, № 8/1/3-179 становить 923 гривні 30 копійок без ПДВ.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно квитанції № 001271 дерев`яну палицю передано для зберігання в кімнату речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України у місті Києві.
Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно долучених до справи документів, які характеризують особи обвинувачуваних ОСОБА_13 та ОСОБА_29 , раніше не судимі, зареєстровані і мають постійне проживання в місті Києві, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебувають.
Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинувачених, потерпілої, свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Належними і допустимими як джерела доказів є висновки проведеної у справі судової експертизи та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Суд не погоджується з доводами захисника про визнання недопустимими як докази фактичні дані що містяться у висновку висновку експерта № 8/1/3-179 від 03 липня 2015 року про матеріальний збиток завданий власнику КТЗ «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 року виготовлення ОСОБА_15 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості на момент оцінки складає 14926 гривень 35 копійок.
Суд встановив, що експертиза була призначена на підставі постанови винесеною уповноваженим на те слідчим, спеціалізованою експертною установою, з достанім обґрунтуванням. Суд оцінює висновки експертів нарівні з іншими доказами та в сукупності з ними і вважає, що фактичні дані, що містяться у цьому висновку експертизи є допустимими.
Суд звертає уваги на послідовні, змістовні і логічні покази потерпілої ОСОБА_15 , які узгоджуються з показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , які наполягають, що діями обвинувачених був порушений громадський порядок, вони вперто і тримав лий час не зупинялись, не реагували на зауваження сторонніх осіб. При цьому вони категорично наполягають на тому, що обвинувачена навмисне пошкодила автомобіль, який належить ОСОБА_15 .
Суд прийшов до висновку, що досліджені докази спростовують твердження захисту, що ОСОБА_14 не наносила удари палицею по автомобілю, який був у розпорядженні потерпілої.
Виходячи з конкретних обставин справи, коли дії обвинувачених були поєднані з очевидним для них порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю, яка виражалась у впертих і тривалих діях, які були направлені на порушення громадського порядку в присутності значної кількості громадян, із пошкодженням майна потерпілої та заподіяння матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку про наявність саме хуліганського мотиву дій обвинувачених, тому згідно роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року такі дії необхідно кваліфікувати як злісне хуліганство.
Оскільки вказані дії вчинялись групою осіб, де ОСОБА_14 та ОСОБА_13 доповнювали дії один одного, були співвиконавцями, будь-якого розриву у часі між їх діями не було, вони прагнули до досягнення единої мети, усвідомлювали грубе порушення з їх боку громадського порядку, їх дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.296 КК України. При цьому суд звертає увагу, що диспозиція ціє статі не вимагає наявності попереднього змови вчинити цей злочин. Тому суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_12 про необхідність перекваліфікації дій обвинувачених на ч.1 ст.296 КК України.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, які виразились хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_14 вчинила злочин передбачений ч. 2 cт. 296 КК України.
Окрім цього суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_13 вчинив злочин передбачений ч. 2 cт. 296 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_13 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в тому числі межі санкції ч.2 ст.296 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною покарання ОСОБА_13 суд визнає щире каяття, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України, а також добровільне відшкодування заподіяних збитків, що передбачено п.2 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_13 обставиною суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п.13 ч.1 ст.67 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_14 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в тому числі межі санкції ч.2 ст.296 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка комунальними органами по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючих покарання обставин передбачених ст.66 КК України в діях ОСОБА_14 не встановлено.
Обтяжуючою покарання ОСОБА_14 обставиною суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п.13 ч.1 ст.67 КК України.
Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого, суспільну небезпечність скоєного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_13 і ОСОБА_14 повинні бути засуджені до покарання у виді позбавлення волі.
Також, враховуючи, конкретні обставини справи, особу обвинувачених, що вони раніше не судимі, тяжких наслідків від злочину не настало, суд вважає можливим звільнити як ОСОБА_13 так і ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на них обов`язки передбачені ст.76 КК України.
При цьому вирішуючи питання про строк покарання та тривалість іспитового строку, суд бере до уваги характер відношення кожного обвинуваченого до скоєного, поведінку після вчинення злочину, наявність в діях ОСОБА_13 двох пом`якшуючих покарання обставин, зокрема, відшкодування саме ним заподіяних обвинуваченими майнової шкоди і моральних збитків.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Суд бере до уваги, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Згідно ст.124 КПК України із ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Долю речових доказів у справі вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_13 встановити один рік.
Згідно п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_13 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_14 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_14 встановити два роки.
Згідно п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_14 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжні заходи відносно обвинувачених до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Стягнути із ОСОБА_13 (номер індивідуальної картки платника податків № НОМЕР_1 ) на користь держави чотириста шістдесят одну гривну 65 копійок судових витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Стягнути із ОСОБА_14 (номер індивідуальної картки платника податків № НОМЕР_2 ) на користь держави чотириста шістдесят одну гривну 65 копійок судових витрат на проведення товарознавчої експертизи у справі.
Згідно ст.100 КПК України речові докази:
- оптичні диски із записами одночасного допиту і слідчого експерименту залишити для подальшого зберігання у кримінальному провадженні;
- дерев`яну палицю, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Подільського РУП ГУ Національної поліції України у місті Києві по провадженню №0002711 знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1