В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Окрім цього, потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у своїй скарзі просять визнати незаконною бездіяльність службових осіб військової прокуратури Тернопільського гарнізону, яка полягає в невнесенні відомостей до ЄРДР про вчинення медичними працівниками ГВМКЦ «ГВКГ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 139 КК України, зобов`язати відповідальну особу військової прокуратури Тернопільського гарнізону внести відомості про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР та проводити досудове розслідування доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Вказані вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у
невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Зі змісту ст.ст.214, 303 КПК України вбачається, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 не зверталися до слідчого чи прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом вчинення медичними працівниками ГВМКЦ «ГВКГ» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 139 КК України, у зв`язку з чим відсутній предмет оскарження, тобто сам факт бездіяльності службових осіб військової прокуратури Тернопільського гарнізону.
На підставі вищенаведеного, у задоволенні вимог потерпілого ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , в частині визнання незаконною бездіяльність службових осіб військової прокуратури Тернопільського гарнізону та зобов`язання відповідальну особу військової прокуратури Тернопільського гарнізону внести відомості до ЄРДР слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні решти вимог відмовити.
Копію ухвали направити у військову прокуратуру Тернопільського гарнізону для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1