"14" січня 2016 р. Справа № 363/4621/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001709 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Київської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Богуславець, Золотонішського району Черкаської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого АДРЕСА_3 , раніше не судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 365 КК України

В С Т А Н О В И В:
26.10.2015 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт складений у вказаному кримінальному провадженні прокурором другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2015 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001709, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 365 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив переконання у відсутності наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору з урахуванням ухвал Вишгородського районного суду, обвинувальний акт подано із дотриманням норм процесуального права, таким чином вважає, за можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, з участю обвинувачених, потерпілого та свідків відповідно до переліку наданого суду.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора, зазначивши, що існують всі підстав призначити судовий розгляд.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що прокурором не виконано вказівки зазначені в ухвалах Вишгородського районного суд Київської області від 31.03.2015 року та 06.08.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту, якими було повернуто обвинувальний акт прокурору для усунення порушень КПК у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний акт направлено до суду з недотриманням процесуального права та не усунено недоліки встановленні ухвалами суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт складається прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Пунктом 3 частини 4 статті 291 КПК України передбачено додання до обвинувального акту розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Статтею 293 КПК України встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
У обвинувальному акті кримінального провадження № 0001709 зазначено, що він складений 08.10.2015 року на 17 аркушах.
В розписці про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 зазначені копії документів отримав 12.10.2015 року (копія обвинувального акту 17 аркуша, копія реєстру матеріалів досудового розслідування 9 аркушів), крім того зазначено, що копію обвинувального акту для передачі захиснику ОСОБА_8 отримав ОСОБА_6 15.10.2015 року.
Також, в розписці про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 отримали копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001709 на 15 аркушах та копію реєстру матеріалів досудового розслідування на 9 аркушах.
Вручення підозрюваному та захиснику копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурор зобов`язаний був під розписку надати захиснику ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_6 , а не для передачі через підозрюваного копію обвинувального акту для захисника, що мале місце в даному випадку, свідчить про порушення порядку, встановленого статтею 293 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Як вбачається із супровідного листа від 21.10.2015 року прокурором до суду направлено та отримано судом, додатком до листа: обвинувальний акт на 17 аркушах; реєстр матеріалів кримінального провадження на 9 аркушах; розписка підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на 2 аркушах; список осіб, які викликаються до суду на 5 аркушах та витяг з ЄРДР на 2 аркушах.

Як вбачається із списку осіб, які викликаються до суду у кримінальному провадженні № 0001709 наданим прокурором до обвинувального акту, зазначені крім обвинувачених їх захисників та потерпілого, ще 55 осіб свідків.

Таким чином, прокурором не дотримано вимоги ч. 4 ст. 291 КПК України, яка містить категоричну вимогу про те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Крім того, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Так, згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 1 статті 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

А тому формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину.

Отже, в обвинувальному акті не зазначено, які конкретно злочинні накази виконували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , по відношенню до ОСОБА_10 ким вони були видані, та в чому полягає його незаконність, оскільки ОСОБА_11 , проходив як свідок у кримінальному провадженні № 0005375 від 15.06.2013 року, по факту викрадення 14.06.2013 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з території Києво-Печерської Лаври, і відносно останнього було застосовано заходи безпеки слідчим ОСОБА_14 .
Крім того, в обвинувальному акті не дається оцінка та не розмежовуються дії слідчого ОСОБА_14 , який виніс та надав на виконання постанову про застосування до ОСОБА_11 заходів безпеки у вигляді цілодобової особистої охорони, яку виконували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В обвинувальному акті не конкретизовано, в чому саме полягає склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки сам склад злочину характеризується лише прямим умислом.

Як вбачається із змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, викладених фактичних обставин щодо діянь ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які на думку сторони обвинувачення були неправомірними та безпосередньо стосуються обставин вчинення злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відсутні жодні відомості про наявність будь-якого процесуального статусу, передбаченого КПК України у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Також, обвинувачення щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 365 КК України є не конкретизоване, оскільки не вказано об`єктивної сторони злочину, а саме в чому полягає протиправність та перевищення службових повноважень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім того, в обвинувальному акті не визначена шкода, що є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченому ч. 1 ст. 365 КК України, що інкримінується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «Ь» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Отже, без висунутого конкретизованого обвинувачення щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у випадку постановлення судом будь-якого виду вироку за результатами розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у тому вигляді, в якому поданий обвинувальний акт до суду, зазначені дії призведуть до порушення гарантованих законом процесуальних прав обвинувачених, зокрема права на захист, а ухвалення судового рішення буде незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог процесуального права.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не усунуті недоліки вказані в ухвалах Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2015 року та 06.08.2015 року, котрі залишені без змін апеляційною інстанцією.

Відповідно до статті 17 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться зокрема, обов`язковість судових рішень.
Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства зокрема є, обов`язковість рішень суду.
Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, відповідності до Конституції України.
Враховуючи вище зазначене та беручи до уваги, що органами досудового розслідування не дотримано вимог ст. 291 КПК України при направленні до суду обвинувального акту та не усунено недоліки вказані в ухвалах Вишгородського районного суд Київської області від 31.03.2015 року та 06.08.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту, суд вважає що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369-372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001709 від 19.12.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 1 ст. 365 КК України повернути прокурору другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України раднику юстиції ОСОБА_3 для усунення зазначених порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали негайно направити прокурору для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1