Справа № 1-472/12
Провадження № 1/1015/218/2012
В И Р О К

іменем України

27.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Солдатенко В.С.,

прокурора Юркової Ю.В.,Литвиненка Р.С.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, неодружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.12 р., близько 19-ї год., ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного спяніння, перебуваючи по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_3 наніс близько чотирьох ударів кулаками по голові останній, після чого, продовжуючи свої злочинні дії здійснив захоплення пальцями рук плечей ОСОБА_3, наніс їй удар кулаком по тулубу в районі лівої ключиці та три удари кулаком по правому плечу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3, перебуваючи в лікарні, померла 13.04.12 р. Згідно висновку судово-медичного експерта № 186/Д/179 тр. від 02.06.12 р. при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3 виявлено: закрита черепно-мозкова травма: 4 синці на обличчі і шиї, крововилив в мяких покривах лівої лобно-тімяної ділянки, субдуральна гематома (50 мл. над правою півкулею та 20 мл. над лівою півкулею), крововилив під мякою мозковою оболонкою, крововилив у стовбурі головного мозку, набряк-набухання головного мозку; синець в ділянці лівої ключиці, 3 синці передньої та зовнішньої поверхні правого плеча, 17 дрібних синців внутрішньої поверхні правого плеча та 13 дрібних синців передньої поверхні лівого плеча. Смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному звязку із настанням смерті.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що проживав у своєї матері. 26.03.2012 р. о 16 й год. прийшла матір, яка перебувала у стані алкогольного спяніння і принесла із собою пляшку заповнену горілкою. Вони вдвох розпили горілку, після чого та заснула. Приблизно о 19 год. матір прокинулась та почала шукати горілку. Звинуватила його, що він випив її горілку. Почали сваритись. Матір замахнулась рукою на нього, подряпала обличчя. Це його обурило. Він підійшов до матері і наніс їй удар кулаком в обличчя. Мати впала на ліжко та головою вдарилась об стінку. У неї з носу пішла кров і конфлікт припинився. Наступного дня його сестра ОСОБА_4 витирала кров на обличчі у матері. Остання була при свідомості, але постійно скаржилась на головні болі. Спочатку всі вважали, що через кілька днів стан її здоровя поліпшиться. Проте кожного дня їй ставало ще гірше. 29.03.12 р. сестра викликала швидку медичну допомогу і матір поклали в лікарню. Він поїхав в інший район, де працював на будівництві. Приблизно 16-17 квітня 2012 року зателефонувала сестра, яка повідомила, що мати померла. У скоєному кається.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні показаннями потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_1 показала, що восени 2011 р. до мами приїхав її найстарший син ОСОБА_2 Їхня мати ОСОБА_3 протягом останніх років дозволяла собі випивати горілку. 26.03.2012 року о 21 год. сестра ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_2 побив їхню матір. Наступного ранку вона прийшла до матері та побачила, що та лежала на ліжку, на її обличчі був синець, вона була при свідомості, але почувала себе погано. Всі вважали, що матір перебувала в стані похмілля, що через певний час похмілля пройде і та буде себе краще почувати. ОСОБА_5 розповіла, що брат ОСОБА_2 побив матір. В подальші дні самопочуття матері не покращувалось. 29.03.12 вони із сестрами викликали карету швидкої медичної допомоги та матір поклали в БЦРЛ на стаціонарне лікування. 13.04.2012 року матір в лікарні померла. Особисто їй матір не казала проте, що її побив син ОСОБА_2 Однак за декілька днів до смерті, матір попросила її, що якщо з нею щось станеться, то щоб вони із сестрами не ображали її сина ОСОБА_2, що не дивлячись нінащо, він являється її сином та вона його дуже любить. До ОСОБА_2 претензій не має. Їй дуже шкода, що померла її матір. Проте вона, що він не хотів заподіяти смерть матері.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що 26.03.2012 р. повернувся додому о 21 год., побачив, що матір лежала на ліжку, коло лівого ока був синець. Коло рота була кров. Він з сестрою ОСОБА_5 підійшли до матері, сестра ОСОБА_6 вимила матір від крові. Брат ОСОБА_2 спав на ліжку. Коли прокинувся, сестри запитали що сталось. Той розповів, що з матірю посварились і та подряпала йому обличчя. Тоді від вдарив її кулаком в обличчя. Від цього та впала і вдарилась головою об стіну. Наступного дня матір погано почувала себе. Всі вважали, що похмілля пройде та матір буде себе краще почувати. Сестри наглядали за нею, годували, мили та перевдягали. 29.03.12 вони викликали карету швидкої медичної допомоги. 13.04.2012 року матір перебуваючи в лікарні померла.

Свідок ОСОБА_5 дала суду свідчення, які за своїм змістом аналогічні наведеним вище показанням свідка ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що 26.03.2012 р. о 21 год. побачила, що брат ОСОБА_2 спав на ліжку перебуваючи в стані алкогольного спяніння. На іншому ліжку спала матір у якої на обличчі був синець, а коло рота була кров. У ОСОБА_2 на носі була невелика подряпина та навколо неї була засохла кров. Вона зрозуміла, що брат ОСОБА_2 із матірю посварились та між ними виникла бійка. Вона зателефонувала сестрі ОСОБА_1 та повідомила, що ОСОБА_2 побив матір. Після цього підігріла води та вмила матір від крові. Коли ОСОБА_2 прокинувся, вона запитала у нього навіщо він побив матір. Той відповів, що мати подряпала йому обличчя, що його обурило тому він вдарив її кулаком руки в обличчя. Від удару мати впала та вдарилась головою об стіну. 29.03.12 р. матір поклали в БЦРЛ на стаціонарне лікування де 13.04.2012 р. та померла.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується також іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства, а саме:

- даними з повідомлення від чергової медичної сестри БЦРЛ про те, що надано медичну допомогу ОСОБА_3 з приводу ЗЧМТ, СГМ, забою грудної клітки, яке зареєстроване в ЖРЗПЗ Києво-Святошинського РВ № 459/3765 від 29.03.12 р. (а.с. 11);

- даними з протоколу ОМП від 29.03.12 р., під час якого оглянуто будинок № 15 по вул. Садовій с. Хотів (а.с. 12);

- даними з протоколу відтворення обстановки та обставин подій із ОСОБА_2 від 12.05.12 р. та фото таблицею до нього, під час якого ОСОБА_2 показав, як наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_3 (а.с. 64-68);

- даними з висновку судово-медичної експертизи № 186/Д/179тр. від 02.06.12 р., згідно якого смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, набряком-набуханням головного мозку, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному звязку із настанням (а.с. 88-89);

- даними з висновку судово-медичного експерта № 185/Д/179тр. від 02.06.12, згідно якого виявлена при дослідженні трупа ОСОБА_3 черепно-мозкова травма могла утворитись за механізмом, вказаним ОСОБА_2 під час відтворення обстановки та обставин подій 12.05.12, але від більшої кількості ударів кулаком по голові (не менше 4) (а.с. 93);

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілі та підсудний давали правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам справи і свідчать про вчинення підсудним інкримінованого йому злочину..

Суд визнає, що винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю і його дії органом досудового слідства дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які помякшують покарання підсудному судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного спяніння..

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, враховуючи особу підсудного, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем поживання, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня затримання 07.05.12 р.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела