В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2026/15-к
Провадження № 1-кп/348/231/15

05 листопада 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000552 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, працює по тимчасових заробітках, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, на утриманні немає нікого, громадянина України, згідно ст. 89 КК України несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
03.10.2015 року приблизно о 20 год.00 хв. поблизу Центрального універмагу, що по вул. Чорновола в м.Надвірна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, із наміром на заволодіння чужим майном, шляхом обману, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , попросив у останнього мобільний телефон марки «SAMSUNG J 1» вартість якого становить 2300 грн., з чохлом до вищевказаного мобільного телефону вартістю 120 грн., SІМ картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., SІМ картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., картою пам`яті micro CD марки «Kingston» на 16 GВ вартістю 123 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2563 грн.00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою (шахрайстві) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 03.10.2015 року, приблизно о 20 год.00 хв. він перебував в м. Надвірна, де зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 .

З ОСОБА_5 вони пішли в кафе випити пива. Через деякий час він попросив у потерпілого мобільний телефон, мотивуючи тим, що йому потрібно подзвонити.

Вийшовши з ОСОБА_5 на вулицю, він почав розмовляти по телефону та одночасно відходити від ОСОБА_5 , не реагуючи на його вимогу зупинитися. Оббігши навколо Центрального універмагу, він пішов у напрямку автобусної зупинки, звідки поїхав автобусом додому в с.Пасічна.

Зазначає, що взяв у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон зловживаючи його довірою з наміром заволодіти ним.

Усвідомлює що вчинив злочин.

Просить суд його суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживанні довірою (шахрайстві) , вірно кваліфіковано за ст.190 ч.1 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, а також думку потерпілого ОСОБА_5 , який просить карати ОСОБА_4 не суворо.

Враховуючи вищенаведені обставини, та оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України - у вигляді штрафу.

На думку суду, таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначити йому покарання 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень) штрафу .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1