Дата документу Справа № 335/7438/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1739/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/7438/15-к
Категорія: ст. 185 ч. 1, ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003189, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2015 року /а.п. 28-29/ з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 /а.п. 30-33/, в якій просить оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду, вважаючи, що суд в своїй ухвалі фактично не зазначив жодного з порушень вимог щодо змісту обвинувального акту, передбачених ст. 291 КПК України.

В обґрунтування скарги апелянт послався на наступне:

- зміст обвинувального акту свідчить, що прокурором викладено саме ті обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими і, з урахуванням викладеного, сформульовано обвинувачення з правовою кваліфікацією згідно з передбаченою КК України нормою;

- розбіжність у назвах вказаного в обвинувальному акті та цивільному позові потерпілого предмету злочину, на що послався суд, є механічною помилкою слідчого, що може бути усунуто як під час судового розгляду, так і при прийнятті судом відповідного рішення по суті справи, жодним чином не перешкоджає суду у призначенні провадження до розгляду та дослідженню у подальшому усіх необхідних доказів;

-відомості про проведення експертизи в обвинувальному акті не зазначались, а розмір збитків встановлено з показань потерпілої особи, оскільки слідчий під час проведення досудового розслідування на виконання п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України звернувся до експертної установи з метою проведення товарознавчої експертизи викраденого ОСОБА_7 майна, втім за відповіддю експерта, проведення експертизи таких предметів не є можливим;

- судом невірно зазначено, що в додатку до обвинувального акту не вказано цивільний позов, пред`явлений потерпілим, оскільки в самому обвинувальному акті зазначено, що потерпілим заявлено позов на суму 53 000 грн. та, крім того, прокурор при направленні обвинувального акта до суду у порядку ст. ст. 283, 291 КПК України в супровідному листі також зазначив про цивільний позов потерпілого, а сам позов долучено до обвинувального акта;

- в обвинувальному акті відповідно до вимог ст. 291 КІІК України викладено обставини кримінального правопорушення, мету, мотив дій ОСОБА_7 , а також правову кваліфікацію його дій за відповідними статтями КК України;

- судом безпідставно вказано про помилкове зазначення слідчим попередніх судимостей підозрюваного, оскільки, кримінальний процесуальний закон взагалі не містить норми щодо обов`язкового зазначення таких відомостей в обвинувальному акті, а попередні судимості ОСОБА_7 мають значення для характеристики його особистості, що не є предметом дослідження у підготовчому судовому засіданні, отже, суд фактично вийшов за межі своїх повноважень, вдавшись до аналізу даних, які характеризують особу підозрюваного;

- у матеріалах провадження міститься розписка підозрюваного та його захисника про ознайомлення з матеріалами провадження, яке проводилось одночасно та, крім того, слідчим відповідно до вимог ст. 293 КПК України копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були вручені захиснику ОСОБА_7 , що підтверджується їх розписками, доданими до обвинувального акта;

- хибними є доводи суду щодо необґрунтованого включення до переліку прийнятих під час розслідування процесуальних рішень - повідомлення про підозру, оскільки відповідно до вимог ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді та суду, отже, процесуальна дія слідчого - повідомлення особі про підозру є за своєю природою втіленням його рішення про присвоєння особі статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Згідно із зазначеною ухвалою суду, обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, повернутий прокурору для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом розумного строку.

Прийняте рішення суд обґрунтував наступними доводами:
- з обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вбачається, що при викладі фактичних обставин, в ньому не зазначено способу вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, не зазначено робітником якої юридичної особи він є, а також способу його проникнення на територію ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд»;

- мають місце розбіжності у предметі злочину, про який зазначено в обвинувальному акті, та цивільному позові, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 таємно викрав частини стрілового обладнання монтажного крану «МГК-25», але згідно з цивільним позовом ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», цивільним позивачем зазначено, що було викрадено частину стрілового обладнання «МКГ 25»;

- в обвинувальному акті зазначено, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 53 000 грн., проте, ані в обвинувальному акті, ні в реєстрі матеріалів досудового розслідування, немає жодних посилань на те, що в ході досудового розслідування слідчим або прокурором призначалася експертиза для встановлення розміру матеріальної шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням, не зазначено, на підставі яких даних слідчий дійшов висновку про завдання шкоди потерпілій юридичній особі саме у такому розмірі;

- всупереч положенню п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України, у додатку до обвинувального акту не зазначено цивільного позову, який було пред`явлено ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» на досудовому розслідуванні;

- зазначаючи в обвинувальному акті відомості про колишні судимості обвинуваченого ОСОБА_7 , слідчим зазначена судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2002 року, яка, виходячи із наступних відомостей, в силу ст. 89 КК України є погашеною;

- в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 не зазначено, в чому саме його обвинувачують, а зазначено лише про те, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та зазначено про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а не про висунуте обвинувачення за відповідними статтями КК України;

- з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваному ОСОБА_7 надано доступ до матеріалів досудового розслідування 31.07.2015 року, проте реєстр матеріалів досудового розслідування не містить жодних відомостей про надання доступу до матеріалів досудового розслідування захиснику підозрюваного - адвокату ОСОБА_8 , яка була залучена в якості захисника на підставі постанови слідчого від 16.07.2015 року;

- у реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділі «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» зазначено повідомлення про підозру, разом з тим, повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням, а тому відомості про зазначену дію повинні міститися у розділі «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії».

На думку суду, обвинувальний акт з викладеними вище недоліками унеможливлює призначення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити, обвинуваченого та його захисника з запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких та інших норм закону відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення прокурору обвинувального акту у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Частиною другою ст.291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме, у тому числі з іншими відомостями, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення /п.5/.
Як вбачається з матеріалів провадження, до суду надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 , якому висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, по яким в обвинувальному акті викладені фактичні обставини, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кожного з кримінальних правопорушень відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність, які за змістом між собою узгоджуються.
Питання, до вирішення яких вдався суд під час підготовчого судового засідання, а саме в частині достовірності даних щодо предмету злочинів та його вартості, даних про особу обвинуваченого, змісту цивільного позову, надання захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування, та даних реєстру матеріалів досудового розслідування, виходять за межі цій стадії судового провадження і не дають підстав для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Що стосується даних про цивільний позов, то в додатках до обвинувального акту та в розписці обвинуваченого зазначено про його наявність та отримання.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції по обставинам, наведеним в ухвалі, не мав підстав для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та повертати його прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку, тобто з прийняттям додаткового рішення, якене узгоджуються з нормами кримінального процесуального закону, у тому числі в частині такої загальної засади кримінального провадження, як змагальність сторін, що виключає, у тому числі відповідно до норм ст. 314 КПК України, надання судом органу досудового розслідування будь-яких вказівок.

Виходячи з викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням по провадженню нового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, повернутий прокурору для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом розумного строку, скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4