печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., при секретарі Горовій Н. Г, за участю слідчого Фариновича В.А., особи, що подала скаргу, ОСОБА_1, розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_1, на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000391 від 27.06.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

12.08.2013 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000391 від 17.04.2013.

У поданій скарзі особа, що її подала, ОСОБА_1 висуває вимоги скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000391 від 17.04.2013 та повернути кримінальне провадження, що було закрито вказаною постановою, до прокуратури м. Києва для проведення розслідування.

Обґрунтовуючи вимог скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є протизаконною, винесена формально, оскільки заступник начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2, не проводячи передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин події, 27.06.2013 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000391.

Будучи присутнім у судовому засіданні, особа, що подала скаргу, ОСОБА_1 просив її задовольнити із підстав викладених в ній.

Слідчий Фаринович В. А. у судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, просив відмовити у задоволенні з підстав її необґрунтованості та безпідставності.

Вислухавши пояснення особи, що подала скаргу, позицію слідчого, постанова якого оскаржується, дослідивши матеріали скарги та надані сторонами провадження матеріали, кримінальне провадження № 0000391, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, до прокуратури м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 про наявність в діях прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 364, ст. 365, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 24 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення, вчинене заступником начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4, 17.04.2013 внесено відомості до ЄРДР за № 0000391.

За результатами проведеної перевірки по заяві ОСОБА_1 заступником начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва винесено постанову від 22.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000391.

27.05.2013 ухвалою Печерського районного суду м. Києва постанова від 22.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000391 скасовано та повернуто до прокуратури м. Києва матеріали вказаного провадження для продовження досудового розслідування.

27.06.2013 постановою заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 кримінальне провадження № 0000391 закрито у звязку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 186, 256, 364, 365, 367, 382 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження може бути закритим після всебічного повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обовязково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вивченням наданих документів встановлено, що вони є копіями скарги особи-заявника ОСОБА_1 та особистих висновків щодо начебто вчинення злочинів посадовими особами прокуратури, витяг з рішення Європейського суду з прав людини та копії постанов суду районної ланки. А також, вказано, що твердження ОСОБА_1 про отримання хабара працівниками ГПУ не мають обґрунтування.

При цьому із постанови, що оскаржується ОСОБА_1, вбачається, що у ході проведення слідчих дій, направлених на встановлення повного, всебічного та обєктивного дослідження обставин справи встановлено, що заяви останнього є нелогічними, містять у собі хаотичний набір висловів, фраз, прізвищ та переліку статей КК України, взагалі не містять фактичних обставин вчинення будь-якого злочину ОСОБА_4, які можливо було б перевірити шляхом проведення слідчих або процесуальних дій.

Як вбачається з постанови заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 від 27.06.2013 про закриття кримінального провадження, вказана постанова не містить детального викладу ходу проведеного розслідування, за якого встановлювалися обставини, про які вказує ОСОБА_1 у своїй заяві про кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевказане, приходжу до висновку, що заступником начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 не було проведено належним чином перевірка фактів, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, не проведено досудове розслідування із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та обєктивного розслідування кримінального провадження.

Окрім того, не виконано вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2013 за скаргою ОСОБА_1 на постанову від 22.04.2013 про закриття кримінального провадження № 0000391, якою останнє вказана постанова скасовувалася.

Слідчий Фаринович В. А. обмежився наведенням змісту пояснень особи-заявника та аналізом тексту заяви та наданих у якості доказів матеріалів, однак не вказав, які саме конкретні обставини, які є підставою для закриття провадження, є встановленими, не навів мотивів прийнятого рішення, його обґрунтування.

Необґрунтоване рішення згідно вимог ст.110 КПК України не можна вважати таким, що винесене на законних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

За таких обставин, зважаючи на те, що у ході розгляду провадження за скаргою знайшов своє підтвердження факт передчасності винесення заступником начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 постанови про закриття кримінального провадження, вважаю за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_1 з вимогами про скасування постанови від 27.06.2013 про закриття кримінального провадження № 0000391.

Керуючись ст.ст. 101, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу, яка подана ОСОБА_1, на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000391 від 27.06.2013 року задовольнити.

Постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0000391 від 27.06.2013 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000391 повернути до прокуратури м. Києва для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя С. В. Вовк