Провадження №: 1-кп/752/54/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2016 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 02.11.2014 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176, підійшов до полиць з товаром, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, а саме: кросівки чоловічі, вартістю 273,44 грн., перчатки чоловічі, вартістю 115,15 грн., куртку чоловічу, вартістю 611,94 грн., шапку чоловічу, вартістю 19.09 грн., завдавши тим самим матеріальної шкоди на загальну суму 1019,62 грн. Одягнувши на себе куртку та шапку, а інше викрадене майно поклавши до поліетиленового пакету, обвинувачений не розрахувавшись, пройшов повз каси та направився до виходу з приміщення магазину. Однак, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони магазину.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 02.11.2014 року приїхав до м. Києва, щоб заробити гроші. З метою купити продукти харчування, зайшов до магазину «Ашан» в ТРЦ «Океан Плаза» за адресою: м. Київ, вул. Горького, 176, проходячи між рядами з одягом, вирішив його викрасти, після чого одягнув на себе куртку та шапку, інші речі поклав до пакету, після чого направився до виходу з магазину, але був затриманий.
З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, суд керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
За результатами судового розгляду, суд вважає, що органом досудового розслідування, дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне викрадення чужого майна, кваліфіковані невірно, оскільки як вбачається із показів обвинуваченого та підтверджується матеріалами кримінального провадження (зокрема вимогою ОСК МВС України від 04.11.2014 року), останній раніше не судимий, а обвинувачення ОСОБА_6 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, не підтверджується обвинувальним вироком суду. А тому, з урахуванням викладеного, дії обвинуваченого необхідно перекваліфікувати на ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, виключивши таку кваліфікуючу ознаку як повторність.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.
Долю речових доказів, вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Речові докази: кросівки чоловічі, вартістю 273,44 грн., перчатки чоловічі, вартістю 115,15 грн., куртку чоловічу, вартістю 611,94 грн., шапку чоловічу, вартістю 19.09 грн., які передані під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити останньому.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1