справа №176/3288/14-к
провадження №1-кс/176/161/14
у х в а л а

25 жовтня 2014 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

старшої слідчого СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваної особи, що до якої розглядається клопотання ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшої слідчої Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Жовті Води Дніпропетровської області, із середньою професійною освітою, не одруженому, дітей не маючому, не працюючому, такому, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зареєстрованому та фактично мешкаючому в квартирі АДРЕСА_1 , якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке 23.10.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001284,-

ВСТАНОВИВ :

25 жовтня 2014 року старша слідча СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до Жовтоводського міського суду з клопотанням, узгодженим із заступником прокурора м. Жовті Води ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового слідства ОСОБА_5 оголошено підозру в тому, що 23.10.2014р. приблизно о 14год 30хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув за місцем мешкання останньої по АДРЕСА_2 . Коли потерпіла ОСОБА_8 відчинила двері ОСОБА_5 під приводом затоплення, останній зайшов до вказаної квартири та попрямував до кухні, де взявши з підлоги скляну банку наніс нею один удар по голові ОСОБА_8 , від якого остання впала на підлогу та почала кликати на допомогу. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник намір на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 та заволодіння належними їй грошовими коштами та будь-яких іншими матеріальними цінностями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 з корисливих мотивів, ОСОБА_5 заштовхав потерпілу до спальної кімнати, де з ліжка взяв подушку, якою накрив обличчя ОСОБА_8 та почав її душити.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 пішов до кухні, де зі столу взяв кухонний ніж, та повернувшись до спальної кімнати, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 , наніс не менше 4 ударів даним ножем у область грудної клітини ОСОБА_8 , від яких остання перевернулась обличчям донизу, після чого ОСОБА_5 умисно наніс ще не менше 18 ударів ножем у спину потерпілої.

Упевнившись у тому, що потерпіла ОСОБА_8 померла, ОСОБА_5 пішов до залу кв. АДРЕСА_3 , де в серванті взяв грошові кошти в сумі 2500грн., в кімнаті взяв мобільний телефон «Самсунг Е1200», мобільний телефон «Соні Ерексон К320і», та ключі від квартири, якими і закрив вхідні двері квартири, покидаючи місце вчинення злочину.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , згідно лікарського свідоцтва про смерть №143 від 24.10.2014 року, завдані тілесні ушкодження у вигляді множинних поранень тканин легень, печінки, підшлункової залози, заочеревної жирової клітковини, множинні колото-різані пораненні спини та передньої поверхні лівої половини грудної клітки, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження, травматичний шок, які послужили причиною смерті ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, - тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.10.2014 року за № 0001284.

24.10.2014 року ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України було затримано.

24.10.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий та прокурор посилалися на те, що ОСОБА_5 після вчинення злочину, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , забрав ключі до вхідних дверей квартири та покинув місце злочину, закривши вхідні двері на замок, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 ухилився з місця вчинення злочину, а отже, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або у вигляді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 , з метою ухилення від притягнення його до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 вчинив особливо-тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, які згідно ст. 3 Конституції України визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Викладені факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання за обставин викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнає повністю, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального правопорушення.

Захисник в судовому засіданні, підтримуючи думку свого підзахисного. не заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Приходячи до такого висновку суд виходив з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків,зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі,у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місця його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд також враховує, що тримання під вартою є найсуворішим заходом забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Проте, попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини випливає, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справі і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений статтею 183 КПК України, застосувати його як винятковий вид запобіжного заходу.

В судовому засіданні із досліджених документів, а саме: лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , протоколу огляду місця події від 23.10.2014 року протоколу огляду трупа від 24.10.2014 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , судом безспірно встановлено, що у органів досудового слідства є в наявності вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Не оцінюючи докази у кримінальному провадженні про винуватість чи невинуватість підозрюваного з точки зору їх належності та достовірності, суд приходить до висновку, що у органу досудового розслідування є вагомі докази скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні.

Сам ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до скоєння вбивства потерпілої ОСОБА_8 не спростовував.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 не одружений , такий, що не має дітей, не працює, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий. Підозрюваний виховувався бабусею ОСОБА_12 , яка була призначена його опікуном, у зв`язку з позбавленням матір`ю ОСОБА_13 батьківських прав.

Згідно наявних в матеріалах відомостей, ОСОБА_5 навчався у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Західно-дніпровський центр професійно-технічної освіти» з 01.02.2010 року по 30.06.2013 року. Згідно поданої адміністрацією закладу характеристики, ОСОБА_5 за період навчання проявив себе як учень із низьким рівнем. Стосунки в сім`ї між ОСОБА_5 та його бабусею та дідусем були складні, між ними часто виникали конфлікти, сварки та бійки. ОСОБА_5 пропускав заняття без поважної причини, не жив вдома, мешкав у сім`ї сусідів, яка була неблагополучною.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків в місті не має.

Встановлено також, що 27.08.2014 року ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП- вчинення насильства в сім`ї, за яке він був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу.

На думку суду, поведінка ОСОБА_5 в побуті /взаємовідносини в сім`ї/ свідчать про схильність останнього до насильницьких дій як психологічного, так і фізичного характеру по відношенню до людини.

Підозрюваний ОСОБА_5 хронічних захворювань не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є фізично здоровою людиною.

При обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує також, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, з корисливих мотивів, відносно одинокої людини похилого віку. Вбивство потерпілої ОСОБА_8 скоєно підозрюваним з особливим цинізмом та жорстокістю.

На думку суду, показання підозрюваного ОСОБА_5 , під час розгляду поданого клопотання, не свідчать про його щире каяття та усвідомлення ним характеру та наслідків скоєного ним цинічного злочину.

При застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також і те, що:

- відповідно до ст. 180 КПК України, осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язалися за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося;

- відповідно до ст.182 КПК України, підозрюваний не має достатніх коштів для внесення застави, і йому невідомі особи, які б мали б бажання внести заставу.

З огляду на вище наведені обставини, враховуючи особливу тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, ставлення останнього до скоєного, відомості про особистість підозрюваного /його поведінка в житті та побуті/, суд приходить до висновку про те, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Окрім того, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати в ухвалі розмір застави в сумі 97 440 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21 грудня 2014 року до 23 години 30 хв.

Встановити підозрюваному КУЗУБУ СТАНІСЛАВУ ВАСИЛЬОИЧУ розмір грошової застави в сумі 97 440 (дев"яносто сім тисяч чотириста сорок ) гривень, яка підлягає сплаті на р/р 6709, одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, МФО 805012.

У разі сплати зазначеного розміру грошової застави покласти на підозрюваного ОСОБА_14 зобов`язання передбачені ч.3 ст. 182 КПК України у вигляді забезпечення його належної поведінки та явки за викликом органів досудового слідства та суду.

У разі не виконання вказаних обов`язків, тобто якщо підозрюваний ОСОБА_15 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави в порядку передбаченому ч. 8 ст.182 КПК України.

Строк оскарження ухвали 5 днів з дня її оголошення шляхом подачі безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги.

Слідча суддя

Жовтоводського міського суду ОСОБА_16 ЗАВІЗІОН