Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_9
суддів ОСОБА_10 і ОСОБА_11
при секретарі судового засідання ОСОБА_12

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, судимого 28.03.2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 02.06.2011 року умовно-достроково на 7 місяців і 14 днів,

за участю прокурора ОСОБА_13
захисника ОСОБА_7,
засудженого ОСОБА_5,
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся засуджений ОСОБА_5 з вимогами про перевірку вироку апеляційного суду щодо нього.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 2 червня 2015 року скасовано вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

В решті вирок залишено без зміни.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_5 не заперечує доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність призначеного йому покарання апеляційним судом тяжкості вчиненого злочину та його особі, внаслідок суворості, просить змінити вирок апеляційного суду та помʼякшити йому покарання до розміру, встановленого місцевим судом. Обґрунтовуючи скаргу засуджений твердить, що апеляційний суд при вирішенні питання про скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання, безпідставно врахував як за обставину, що його обтяжує, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, порушив вимоги ч. 3 ст. 67 КК України, а також неналежно врахував дані про особу засудженого й інші обставини провадження.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 10 серпня 2014 року приблизно о 12 годині, у стані алкогольного спʼяніння, перебуваючи у лісопосадці, що на околиці домогосподарства за місцем його проживання у АДРЕСА_1, на ґрунті ревнощів, двома ударами ножа в область шиї та грудної клітки потерпілого ОСОБА_8, умисно вбив останнього.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали касаційну скаргу ОСОБА_5, прокурора, який вважав вирок апеляційного суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі та додатку, наданому засудженим в судовому засіданні суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини судом встановлено правильно. Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим. Цей висновок, як це вбачається з касаційної скарги, засуджений не заперечує.

Дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Перевіркою матеріалів провадження не встановлено процесуальних порушень при дослідженні й оцінці наведених у вироку доказів, які ставили б під сумнів правильність висновку суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення.

Твердження засудженого у касаційній скарзі про те, що суд призначив йому надмірно суворе покарання при цьому безпідставно врахувавши стан алкогольного спʼяніння як за обставину, що обтяжує покарання, а також неналежно врахував дані про особу засудженого й інші обставини провадження, є непереконливими.

Призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та всі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається засуджений у касаційній скарзі. Підстав для помʼякшення засудженому покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи засудженого про безпідставність врахування стану алкогольного стягнення, як за обставину, що обтяжує покарання, спростовано матеріалами провадження. В судовому засіданні суду першої інстанції сам засуджений давав показання про обставини, які передували вчиненню ним злочинних дій, у тому числі й зазначав про те, що протягом дня неодноразово уживав різні алкогольні напої. Такий висновок суду підтверджується даними звукозапису судового засідання, а тому його не можна визнати безпідставним, як про це йдеться у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_5

Розглядаючи апеляцію захисника ОСОБА_7 та прокурора, апеляційний суд вивчив усі доводи, що містяться в апеляціях, дав на них відповідь, та ухвалив відповідне рішення, яке за змістом відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Апеляційного суду Житомирської області від 2 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11