Справа № 729/814/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/858/2015
Категорія - ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Биків, Бобровицького району, Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 22398 гривень 48 коп., та моральної шкоди 70 тисяч гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 22398 гривень 48 коп., та моральної шкоди 70 тисяч гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави за проведення експертиз 4399 гривень 52 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 01.05.2014 року близько 11 год. 40 хв. керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , рухаючись по вул. Петра Зубка в с. Марківці, Бобровицького району, в напрямку смт. Козелець Чернігівської області, в порушення вимог п.п. 1.3, п.1.5,п. 2.3 (б), п.14.2 (в), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відповідно реагував на її зміну, не впевнившись, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані для здійснення маневру обгону автомобілів «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 та невстановленого автомобіля «Москвич», виїхав на смугу зустрічного руху, де в зустрічному йому напрямку рухався мотоцикл «HONDA CBR125RW9», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_14 , та на лівому узбіччі вулиці П. Зубка зіткнувся з вищезазначеним мотоциклом. В результаті зіткнення ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя від яких помер в лікарні.

Не погоджуючись з рішенням суду потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання передбачене ч.2 ст.286 КК України, оскільки міра покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_8 ніяким чином не зробив спроби до відшкодування завданої шкоди сім`ї загиблого. Обвинувачений не відшкодував навіть витрати на поховання та ліки, тому суд мав критично віднестись до його щирого каяття. Також ОСОБА_8 намагається приховати належне йому майно, зокрема автомобіль, що вказує на відсутність в нього наміру відшкодовувати завдану шкоду. Зазначають, що потерпіла ОСОБА_6 окрім пенсії інших доходів не має. ОСОБА_7 витратив безліч матеріальних та моральних зусиль для розслідування справи, щоб винний поніс покарання. За рік ОСОБА_8 міг би хоч частками відшкодовувати завдану шкоду, однак жодних дій не вчинив, які б свідчили про його дійове каяття. Таким чином суд першої інстанції допустив неповноту при дослідженні особи підсудного, його ставлення до скоєного злочину та його щирості у каятті.

Заслухавши доповідача, потерпілих та їх представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити з наведених у ній підстав, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілих не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом першої інстанції, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеність вини обвинуваченого учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність судимостей, позитивну характеристику за місцем проживання, також думку потерпілих, які не наполягали на реальному позбавленні волі обвинуваченого та призначив йому покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну вироку суду та призначення більш суворого покарання. Однак, відповідно до положень ст..420 КПК України в разі необхідності застосування більш суворого покарання суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.

Потерпілими в апеляційній скарзі питання про скасування вироку не ставиться, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вийти за межі апеляційних вимог, оскільки цим погіршується становище обвинуваченого.

Крім того, апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду після закінчення строків на апеляційне оскарження, а відповідно до ч.4 ст.403 КПК України внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

За таких обставин апеляційна скарга потерпілих задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4