Справа № 487/3107/15-к
Провадження № 1-кс/487/473/15
Заводський районний суд міста Миколаєва
УХВАЛА
Іменем України
за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
24.04.2015 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Слідчий СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 20.04.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за №0002054, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, яким просив застосувати у відношенні підозрюваного у вчиненні передбаченого частиною другою статті 121 КК України кримінального правопорушення, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно частини четвертої статті 12 КК України віднесений до категорії тяжких, може вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснювати переховування від органу досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор підтримала ініційоване слідчим клопотання, наполягаючи на його задоволенні, мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи чи іншого законного джерела прибутку та живе за рахунок сторонніх осіб. Вказувала на те, що ОСОБА_4 не має власної сім`ї, проживає з батьками, які з огляду на вік та інші обставини не зможуть забезпечити за ним постійного контролю.
Захисник, підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, наполягаючи на застосуванні іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема домашнього арешту, вказуючи на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні саме передбаченого частиною другою статті 121 КК України злочину, а також ризиків вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, спроб переховування від органу досудового розслідування. Свою позицію сторона захисту у кримінальному провадженні мотивувала тим, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 124 КК, а саме умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років, тобто не тяжкого злочину. Окрім того зауважили, що підозрюваний активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, визнаючи факт перевищення меж необхідної оборони. Як на відсутність ризиків переховування від органу досудового розслідування сторона захисту вказала на те, що підозрюваний здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_7 , яка є інвалідом другої групи, позитивно характеризується за місцем проживання, є членом релігійної общини Живе слово тощо.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.
З положень частини першої, другої статті 22 КПК України вбачається, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК.
З матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування - СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 20.04.2015 внесені до ЄРДР за №0002054 із попередньою правовою кваліфікацією, зробленою за частиною другою статті 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, за кваліфікаційною ознакою смерть потерпілого. В рамках вказаного провадження 22.04.2015 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у тому, що в ранковий час доби 20.04.2015 він, перебуваючи за запрошенням мешканки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 у приміщенні вказаної квартири, в ході конфлікту з іншим мешканцем зазначеного житла - ОСОБА_9 , наніс останньому декілька ударів руками та ногами в область грудної клітини та обличчя та втік з місця вчинення злочину. В подальшому від одержаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного діяння, підтверджується, зокрема показаннями самого підозрюваного, який не заперечує факту конфлікту з ОСОБА_9 та спричинення останньому тілесних ушкоджень в область грудної клітини та обличчя, доданими до матеріалів клопотання та дослідженими судом протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, протоколами огляду речей, які містили на собі сліди речовини бурого кольору, схожої на кров тощо.
Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що існують підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого частиною другою статті 121 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не має постійного місця роботи чи іншого законного джерела прибутку, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про можливі спроби підозрюваного здійснити переховування від органу досудового розслідування. Доводи сторони захисту щодо наявності необхідності догляду підозрюваним за матір`ю - інвалідом свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, адже наявність у неї обмежень життєдіяльності, що стали підставою для встановлення другої групи інвалідності, саме-по-собі не свідчить про необхідність за нею догляду саме зі сторони сина ОСОБА_4 , а доказів факту того, що вона не зможе отримати цієї допомоги від сторонніх осіб стороною захисту не надано. Окрім того, підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. Навпаки, наявність у особи, з якою проживає підозрюваний стійких обмежень життєдіяльності підтверджує доводи сторони обвинувачення стосовно того, що підозрюваний, будучи позбавлений будь-якого контролю, може здійснити переховування від органу досудового розслідування. Так само не надано підтверджень того, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем свого проживання тощо.
Вказане у своїй сукупності свідчить про те, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний в подальшому може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання, що суттєво перешкодить меті кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 183 КПК України, щодо злочину, який спричинив загибель людини, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України,
ухвалив:
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в СІЗО міста Миколаєва строком в шістдесят днів, терміном до 23:00 год. 20 червня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10