Справа № 359/5873/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/922/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 12.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
12 серпня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого про застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році»», -

ВСТАНОВИЛА:

26 червня 2015 року захисник засудженого подав клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 15 липня 2015 року відмовив в задоволенні клопотання, оскільки , як зазначено в ухвалі, до ОСОБА_8 не може бути застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки станом на день набуття чинності Законом, а саме 19 квітня 2014 року, він не був засудженим та не відбував покарання у виді позбавлення волі, так як відносно нього не існувало вироку, який постановлений значно пізніше.

На ОСОБА_8 не розповсюджується і дія ст. 1 зазначеного Закон, оскільки, згідно до вироку, його засуджено за скоєння умисного тяжкого злочину, який передбачений ч. 3 ст. 309 КК України.

Судом першої інстанції, встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року, ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (а.с.5-7).

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2014 року, вирок Дарницького районного суду м. Києва щодо ОСОБА_8 від 05 вересня 2014 року скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без зміни. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до звернення вироку до виконання, - залишено без зміни (а.с.8-11). Даний вирок ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2015 року, залишено без змін (а.с.3-4).

Таким чином, вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 10 листопада 2014 року.

Як вбачається з довідки т.в.о. начальника Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві полковника міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_8 конвоєм Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві було взято під варту 25.12.2014 року. Таким чином, ОСОБА_8 почав відбувати покарання, призначене йому за ч. 3 ст. 309 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з 25 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати до засудженого ОСОБА_8 положення ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році».

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що умови застосування статті 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» зазначені виключно в самій статті 6 і в статті 12, де зазначено, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом. Однак суд першої інстанції, як зазначається далі в апеляції, при відмові у задоволенні заяви зробив хибний висновок, стосовно норм статті 11 Закону України « Про амністію у 2014 році», а саме що даний Закон може застосовується лише до осіб які на день набрання законної сили цим законом відбували покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, виступ захисника в підтримку поданої апеляції, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що засуджений підпадає під дію Закону України « Про амністію у 2014 році» є необґрунтованими. Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що засуджений ОСОБА_8 не підпадає під застосування вищезазначеного закону та в повній мірі обґрунтував своє рішення.

Так, суд першої інстанції вмотивував своє рішення про не застосування до ОСОБА_8 Закону України « Про амністію у 2014 році», тим що, стаття 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» може бути застосована до осіб, що на день набрання чинності вищезгаданим законом, були засуджені і уже відбували покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному проваджені є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили, а тому саме з 10 листопада 2014 року ОСОБА_8 набув статусу засудженого.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що до ОСОБА_8 не може бути застосовано ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році», оскільки на день набуття даного закону чинності, а саме 19 квітня 2014 року, він не був засудженим та не відбував покарання у виді позбавлення волі. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства, прийшов суд і до висновку, що на ОСОБА_8 не розповсюджується дія ст. 1 Закону України « Про амністію у 2014 році» , оскільки згідно до вироку, його засуджено за скоєння умисного тяжкого злочину, який передбачений ч. 3 ст. 309 КК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно не застосував щодо ОСОБА_8 . Закон України « Про амністію у 2014 році», оскільки відповідно до ст. 6 Закону України « Про амністію у 2014 році» амністія застосовується до осіб, що на день набрання чинності Закону України « Про амністію у 2014 році», були засудженими і уже відбували покарання призначеного відповідним вироком.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог кримінально-процесуального закону, судом повно та всебічно досліджено матеріали кримінального провадження, на підставі чого постановлено вмотивовану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання захисника про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України « Про амністію у 2014 році».

Підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий

Судді