Справа №490/9920/15 15.10.2015 15.10.2015 15.10.2015
Провадження № 11-сс/784/445/15 Категорія ст. ст. 183, 194 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2015 року, якою відносно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину; раніше не судимого, працюючого командиром взводу патрульної служби Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, що має спеціальне звання - майор міліції; зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 ; -
- застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Також визначено розмір застави у 400 мінімальних заробітних плат, що складає 551 200 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу двісті) гривень, у разі внесення якої ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у відповідності з визначеною ними періодичністю;
- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування з усіма особами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свої паспорти для виїзду за кордон, у разі їх наявності.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_6 вважає: оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною; оголошену ОСОБА_7 підозру не обґрунтованою через необґрунтовану кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. З ст. 307 КК України, оскільки, на її думку, в діях підозрюваного не має складу цього злочину. При цьому твердить про несумлінність з боку правоохоронних органів, посилаючись на повідомлення ОСОБА_7 про зміну підозри на з ч. 3 на ч. 2 ст. 307 КК України вже через годину після винесення судом оскаржуваної ухвали; що ані слідчий у клопотанні, ані прокурор в судовому засіданні не навели наявності ризиків для обрання самого суворого запобіжного заходу; що слідчим суддею також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та зазначеним у клопотанні ч. 1 п. З ст. 94 КПК України що суддею при винесенні ухвали належним чином не враховані дані про особу ОСОБА_7 ; При цьому посилається на те, що підозрюваний зареєстрований та довгий час проживає за у АДРЕСА_2 , має дружину та малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліках, є діючим працівником міліції та виключно позитивно характеризується. Також зауважує, що не визнання підозрюваним ОСОБА_7 вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки це є його правовою позицією. Не погоджуючись з висновком судді про можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення через те, що він є діючим працівником міліції, володіє навичками оперативно-розшукової діяльності, а тому є реальна загроза можливості його впливу на інших учасників кримінального правопорушення, вважає, що суд побудував свої висновки тільки на припущеннях, які не підтверджуються матеріалами клопотання слідчого, і що особа, яка має сім`ю, малолітню дитину, батьків в даній місцевості, невеликі доходи, не судима, не має можливості переховуватися та перешкоджати слідству, адже вже основні слідчі дії проведені, а також не має доказів спроб перешкоджанню.
Також наводить положення ст. ст. 177, 178 КПК України, рішень Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року (щодо перевірки обґрунтованості підозри), « Клішин проти України» від 23 лютого 2012 року (щодо підстав тримання під вартою, елементів несумлінності чи обману з боку влади).
Крім того, вважає необґрунтованою таку неймовірно велику заставу, адже застава повинна бути такою, щоб особа змогла її сплатити.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
У квітні 2015 року мешканці Миколаївської області ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Згідно з розподілом функцій ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу патрульної служби Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області, та маючи відповідні службові повноваження щодо отримання, фіксації та реалізації оперативної інформації про незаконний обіг наркотичних засобів в регіоні, прикривав та координував незаконну діяльність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо придбання та збуту останніми наркотичних засобів, психотропних речовин наркозалежним особам. При цьому ОСОБА_7 систематично отримував від ОСОБА_10 грошові кошти за кожний епізод злочинної діяльності організованої групи, та інформацію, відносно наркозалежних осіб з метою нарощування хибних показників службової діяльності або отримання від них грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, ОСОБА_7 , входячи до складу організованої групи, особисто вчиняв кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, які отримував у членів групи або в результаті неправомірного безоблікового вилучення у осіб, які зловживають наркотичним засобами, за наступних обставин.
Так, 07.10.2015 року о 14.20 год. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконні зберігання та збут наркотичних засобів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 незаконно безоплатно збув ОСОБА_13 одноразовий медичний шприц ємністю 20 мл. із рідиною світло-коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, в кількості 0,204 гр.
07.10.2015 року о 14.30 год. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 був затриманий.
07.10.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 307 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 307 КК України не визнав, та повідомив, що в організованій групі не перебуває. 07.10.2015 ОСОБА_14 дав речовину коричневого кольору в якості подяки та відмовився відповідати на інші питання.
Підозра ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження:
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки), згідно якого ОСОБА_7 знаходячись в службовому автомобілі біля будинку № 3 по вул. Спортивна в м. Южноукраїнську Миколаївської області незаконно безоплатно збув ОСОБА_13 одноразовий медичний шприц ємністю 20 мл. із рідиною світло-коричневого кольору, який ОСОБА_13 добровільно видав співробітникам УСБУ в Миколаївській області;
-протоколом огляду автомобіля марки «Тойота-Пріус» з державним номерним знаком синього НОМЕР_1 від 07.10.2015 року, в ході якого виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет з десятьма пігулками сірого кольору;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.10. 2015 року, який пояснив, що він був запрошений співробітниками УСБУ в Миколаївській області для проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетільованого у ОСОБА_7 , на що надав свою добровільну згоду. 07.10.2015 року ОСОБА_7 надав йому медичний шприц об`ємом 20 см3 з рідиною коричневого кольору об`ємом 10 мл., який він добровільно видав співробітникам УСБУ, пояснивши, що у вказаному медичному шприці знаходиться наркотичний засіб - опій ацетильований, який він отримав у ОСОБА_7 07.10.2015 року в службовому автомобілі марки «Тойота-Пріус» з державним номерним знаком синього НОМЕР_1 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.10. 2015 року, який пояснив, що він 07.10.2015 був затриманий ОСОБА_7 та ще одним співробітником міліції. Під час його особистого обшуку ОСОБА_7 у нього було вилучені 72 пігулки та 5 мл. опію ацетильованого у медичному шприці. Пізніше в туалеті ОСОБА_7 у нього було вилучено ще один медичний шприц об`ємом 20 мл. з рідиною коричневого кольору 10 мл. Але при підписуванні протоколу огляду місця події у ньому було вказано про 62 пігулки та тільки один медичний шприц з рідинною коричневого кольору в кількості 5 мл.;
-висновком експерта № 1881 від 08.10.2015 року, згідно якого надана на експертизу у медичному шприці рідина коричневого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) - 0,204 г.;
-висновком експерта № 1882 від 08.10.2015 року, згідно якого надані на експертизу таблетки містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 1-(3-хлорфеніл) піперазин;
-протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких встановлено, що ОСОБА_7 прикривав та координував незаконну діяльність ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо придбання та збуту останніми наркотичних засобів, психотропних речовин наркозалежним особам.
ОСОБА_7 , який працював у Южноукраїнському МВ УМВС України в Миколаївській області на посадах заступника начальника міськвідділу - начальником кримінальної міліції та начальником СБНОН, користується методами конспірації, та як працівник органів внутрішніх справ ознайомлений з методами роботи та володіє навичками проведення оперативно-розшукових заходів, психологічного впливу на осіб, службовими та товариськими зв`язками в правоохоронних органах, в зв`язку з чим буде перешкоджати проведенню досудового розслідування. Крім того, на даний час не затримані всі учасники організованої групи.
Вище наведена інформація стосовно ОСОБА_7 дає підстави вважати про наявність ризиків щодо дій вказаної особи:
-переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
-незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні;
-перешкоджати проведенню досудового розслідування;
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
З метою запобігання спробам ОСОБА_7 вчинити вище перелічені дії, на думку слідчого та прокурора, необхідно застосувати до вказаної особи винятковий запобіжний захід - гримання під вартою.
Слідчий суддя з урахуванням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України прийшов до висновку:
що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється органом досудового слідства у вчиненні особливо тяжкого злочину; що його вік та стан здоров`я не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що сукупність даних про особу ОСОБА_7 не дозволяють зробити висновок про неможливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
що є підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інший злочин, є діючим працівником міліції, володіє навичками оперативно-розшукової діяльності, а тому є реальна загроза можливості його впливу на інших учасників кримінального провадження, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для запобігання ризикам, визначеним прокурором та слідчим.
На виконання вимог ч. З ст. 183 КПК України, врахувавши майновий стан ОСОБА_7 , наявність у нього дружини та дитини на утриманні, а також обставини, які є виключними, а саме, тяжкість злочину, у якому він обґрунтовано підозрюється, який відноситься до категорії особливо тяжких, а також той факт, що у скоєнні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів обґрунтовано підозрюється працівник міліції, на якого Законом України покладено обов`язок захищати законність у державі, суддя вважав необхідним для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити заставу у розмірі 400 мінімальних заробітних плат, що складає 551 200 (п`ятсот п`ятдесят одну тисячу двісті) гривень, у разі внесення якої - покласти на ОСОБА_7 передбачені ст. 194 КПК України обов`язки на строк не більше двох місяців.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
При вирішенні питання про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дотримався загальних положень про застосування запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 176 178, 194 КПК України.
08.10.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 307 КК України, відповідно до якої:
у квітні 2015 року він ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Згідно з розподілом функцій ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника відділу патрульної служби Южноукраїнського МВ УМВС України в Миколаївській області та маючи відповідні службові повноваження щодо отримання, фіксації та реалізації оперативної інформації про незаконний обіг наркотичних засобів в регіоні, прикривав та координував незаконну діяльність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо придбання та збуту останніми наркотичних засобів, психотропних речовин наркозалежним особам.
При цьому ОСОБА_7 систематично отримував від ОСОБА_10 грошові кошти за кожний епізод злочинної діяльності організованої групи, та інформацію, відносно наркозалежних осіб з метою нарощування хибних показників службової діяльності або отримання від них грошових коштів за не притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, ОСОБА_7 входячи до складу організованої групи, особисто вчиняв злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, які отримував у членів групи або в результаті неправомірного безоблікового вилучення у осіб, які зловживають наркотичним засобами, за наступних обставин.
Так, 07.10.2015 року о 14.20 год. біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, незаконно зберігав та незаконно безоплатно збув ОСОБА_13 одноразовий медичний шприц ємністю 20 мл. із рідиною світло-коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, в кількості 0,204 гр.
Висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину є вірним і ґрунтується на матеріалах провадження.
Так, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження вищезазначеного, зокрема:
-дані протоколу про результати контролю за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) від 07.10.2015 року та висновку експерта № 1881 від 08.10.2015 року відносно безоплатного збуту ОСОБА_7 особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого ОСОБА_13 ;
-дані протоколу огляду службового автомобіля марки «Тойота-Пріус» з державним номерним знаком синього НОМЕР_1 від 07.10.2015 року та висновку експерта № 1882 від 08.10.2015 року відносно виявлення та вилучення поліетиленового пакету з десятьма пігулками сірого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 1- (3-хлорфеніл) піперазин;
-показання свідка ОСОБА_13 від 08.10. 2015 року щодо його добровільної участі у проведенні оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_7 , який 07.10.2015 року в службовому автомобілі марки «Тойота-Пріус» з державним номерним знаком синього НОМЕР_1 безоплатно надав йому медичний шприц об`ємом 20 см3 з наркотичним засобом - опієм ацетильованим;
- показання свідка ОСОБА_15 від 08.10. 2015 року щодо його затримання 07.10.2015 року ОСОБА_7 з іншим співробітником міліції, щодо вилучення у нього під час його особистого обшуку ОСОБА_7 72 пігулок та 5 мл. опію ацетильованого у медичному шприці, а також - ще одного медичного шприца об`ємом 20 мл. з 10 мл. рідини коричневого кольору та щодо офіційного оформлення у протоколі огляду місця події лише 62 пігулок та тільки одного медичного шприцу з рідинною коричневого кольору в кількості 5 мл.;
-дані протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких встановлено, що ОСОБА_7 прикривав та координував незаконну діяльність ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо придбання та збуту останніми наркотичних засобів, психотропних речовин наркозалежним особам.
Зазначене підтверджує висновок слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та водночас спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів такої.
Є безпідставними доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України з підстав зміни підозри останньому слідчим після обрання запобіжного заходу.
Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, в тому числі і визначення остаточної кваліфікації дій підозрюваного, як на те посилається захисник, підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.
Крім того, постанова про зміну підозри від 09.10.2015 року жодним чином слідчим не вмотивована.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апелянта ОСОБА_6 є взаємовиключними, оскільки захисник, стверджуючи про необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Що стосується доводів захисника щодо відсутності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, то вони є неспроможними.
Аналогічним доводам захисника слідчий суддя дав належну оцінку і вмотивовано вказав про існування ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового слідства та суду , вчинити інший злочин, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження (п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, враховуючи: що підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час (з 13.08.2001 року по вересень 2014 року) працював в органах МВС, в тому числі і на керівних посадах в підрозділах по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів (СБНОН); є діючим працівником міліції, не відсторонений від посади, володіє навичками оперативно-розшукової діяльності (в тому числі і у сфері незаконного обігу наркотичних засобів), що він, як посадова особа правоохоронного органу має контактні дані інших учасників та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому дійсно існує реальна загроза можливості його незаконного впливу на цих осіб.
І ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сім`ю - дружину та малолітню дитину, батьків в даній місцевості, невеликі доходи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліках, виключно позитивно характеризується по роботі, не зменшують вищезазначених ризиків і не спростовує факту їх наявності.
А тому апеляційна скарга захисника і в цій частині є безпідставною.
За такого колегія суддів вважає обґрунтованим і відповідаючим вимогам п. З ч. 1 ст. 194 КПК України висновок слідчого судді, що вищевказаним ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою, з урахуванням обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, ступеню тяжкості цього злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, на думку колегії суддів, при застосуванні такого запобіжного заходу як домашній арешт, про який просить захисник, підозрюваний ОСОБА_7 не буде позбавлений можливості спілкуватися з іншими знайомими йому співробітниками міліції, із іншими учасниками та свідками у цьому кримінальному провадженні за допомогою засобів телекомунікацій (телефон, мобільний телефон, Інтернет, тощо), і в такий спосіб буде мати можливість незаконно впливати на цих осіб, які підлягають допиту в ході досудового і судового слідства.
З огляду на наведене не підлягає задоволенню апеляційна скарга захисника і в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Що стосується незгоди апелянта ОСОБА_6 з визначеним слідчим суддею розміром застави, то це рішення відповідає положенням абзацу другого ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно яких у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
З урахуванням зазначеного та вищенаведених даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його посаду в органах внутрішніх справ, тяжкість та мотив злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в якому він обґрунтованого підозрюється, його матеріальний стан, а також ступінь вищевказаних ризиків, є вірним висновок слідчого судді про необхідність визначення застави, передбаченої ч. З ст. 183 КПК України, у розмірі 400 мінімальних заробітних плат, що складає 551 200 грн.
За такого доводи апелянта і в цій частині є неспроможними.
Є недоречними та неспроможними і посилання захисника на положення рішень Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, «Клішин проти України» від 23 лютого 2012 року, оскільки слідчий суддя в жодному разі не використовував позицію підозрюваного ОСОБА_7 (зокрема його відмову від дачі показань) для обґрунтування свого висновку щодо застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і відсутні підстави для її скасування, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1, 422, 424 ч. 4, 532 ч. 4 , 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 жовтня 2015 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 грудня 2015 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4