ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2012 року . Справа № 222/582/12

Провадження № 1/222/41/12

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря - Косівець І.Р.,

за участю прокурора - Діденко І.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

а також, за участю представника Служби в справах дітей Теплицької райдержадміністрації ОСОБА_2, представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, 02 березня 1995 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Вінницької області, українця, громадянина України, з базовою

загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

Вінницької області, не судимого в силу ст..89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

установив:

29 вересня 2011 року близько 14-ї години, підсудний ОСОБА_4, перебуваючи в кімнаті №313 гуртожитку Теплицького професійного аграрного ліцею, в якій він проживав, та побачивши в кімнаті мобільний телефон «Самсунг СХ-520», що належить ОСОБА_5, по раптово виниклому умислу, з корисливих мотивів, таємно, умисно викрав вказаний телефон. Згідно висновку експерта №20 від 16 січня 2012 року вартість мобільного телефону «Самсунг СХ-520»складає 624 грн. 03 коп.. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 624 грн. 03 коп..

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що він взяв телефон, якого ОСОБА_5 залишив в кімнаті гуртожитку, щоб продати його і заробити трохи грошей. Про наслідки свого вчинку не подумав. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у своїх показаннях пояснив суду, що він та ОСОБА_4 проживали в одній кімнаті гуртожитку, навчались в аграрному ліцеї. Коли з кімнати зник його мобільний телефон, якого він залишив в кишені штанів, він одразу запідозрив ОСОБА_4, який вечором в гуртожиток не повернувся. Просить стягнути на його користь вартість мобільного телефону, так як сам телефон відсутній.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 мати ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що син слухняний, допомагає по господарству, має свої обовязки, які без примусу виконує. Однак, до навчання у нього здібностей немає, тому йому було важко навчатись в ліцеї і він залишив навчання, оформляється на роботу в сільськогосподарське підприємство. Вона була неприємно здивована тим, що син вчинив крадіжку, оскільки, вона старається забезпечити усі його потреби.

Винуватість підсудного у вчиненні злочину підтверджується також слідуючими доказами: протоколом огляду місця події від 19 грудня 2011 року(а.с.11); висновком товарознавчої експертизи №20 від 16 січня 2012 року, відповідно якого вартість мобільного телефону «Самсунг СХ-520»на 30 вересня 2011 року могла складати 624,03 грн. (а.с.51-52); протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8І.(а.с.55, 59).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази підсудного та потерпілого, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем навчання, судимість за попереднім вироком погашено. Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому та вчинення злочину в неповнолітньому віці. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи особу винного та обставини справи приймаючи до уваги умови життя та виховання неповнолітнього підсудного, який виховується в неповній сімї без батька, має повних 17 років, його матеріальний стан, відсутність постійного доходу та постійного місця роботи, суд вважає, що необхідно призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді громадських робіт.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення 624 грн. заподіяного матеріального збитку, суд виходить з того, що в результаті винних дій підсудного ОСОБА_4 потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду, тому позов підлягає задоволенню, і кошти необхідно стягнути з матері неповнолітнього підсудного ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.2 ст.1179 ЦК України.

Судові витрати по кримінальній справі складають 351 грн. 60 коп., оскільки експертами НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області було проведено судову товарознавчу експертизу, однак, враховуючи, що підсудний є неповнолітнім, не працює, доходів немає, неспроможний сплатити судові витрати через відсутність доходів та майна, яке може бути стягнуте в доход держави, суд вважає можливим прийняти їх на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд -

засудив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Стягнути з законного представника засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 624 грн. в рахунок відшкодування матеріального збитку.

Судові витрати в розмірі 351 грн. 60 коп. прийняти на рахунок держави.

На вирок може бути подано апеляцію протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: