Дата документу Справа № 3
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11сс/778/279/14 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ № 335/6031/14к ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 183, 197 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Запоріжжі провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Токмак Запорізької області, громадянину України, який має середню освіту, приватному підприємцю, одруженому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
1) 14.05.2002 Токмакським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік;
2) 10.02.2004 Токмакським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.189 КК України до 3 позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;
3) 29.04.2005 Токмакським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, 353 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 01.06.2010 Токмакським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.190 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі;
5) 05.07.2012 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України до 5 року 7 місяців позбавлення волі. Звільнився 24.05.2013 у зв`язку із відбуттям терміну покарання
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
продовжено строк тримання під вартою до 5 місяців.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу.

Встановлено термін дії ухвали до 03.07.2014 р.

З ухвали слідчого судді вбачається, що до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого, погоджене зі прокурором, про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.121, ч.4 ст. 187, п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Крім того, 30.05.14 р. на адресу місцевого суду надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді від 02.06.2014 р. клопотання слідчого та захисника були об`єднані в одне провадження.

Цього ж дня була постановлена оскаржувана ухвала.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвоката ОСОБА_8 подали на неї апеляційну скаргу. Вони вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, просять її скасувати та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на домашній арешт. Крім того, ОСОБА_7 просить викликати в судове засідання і допитати ряд осіб з приводу обґрунтованості висунутої йому підозри.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши доповідача, висновок прокурора, на переконання якого ухвала слідчого судді законною та обґрунтованою, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Так в обґрунтування ухвали слідчого судді, окрім іншого було зазначено, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.121, ч.4 ст.187, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, що наряду з іншими обставинами вказувало на існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Однак зазначений висновок слідчого судді є хибним, адже про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених 3 ст.187, ч.2 ст.121, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_9 не повідомлялося.

Таким чином слідчий суддя на стадії розгляду клопотань про продовження строку тримання під вартою і про зміну запобіжного заходу збільшив обсяг обвинувачення, чим порушив вимоги процесуального закону, внаслідок чого ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, що покладає обов`язок на апеляційну інстанцію постановити нову ухвалу.

Крім того, колегія судів вважає, що слідчий суддя безпідставно об`єднав в одне провадження клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, адже процесуальні підстави для цього відсутні і ці клопотання є різними за своєю суттю. При цьому слід відмітити, що згідно ст.334, 510 КПК суду надано право на об`єднання матеріалів кримінального провадження, а не матеріалів проваджень слідчого судді.

За вказаних обставин колегія суддів розглядає апеляційне провадження в рамках клопотання заявленого слідчим, а клопотання яке було заявлене захисником залишає без розгляду, оскільки відповідно рішення слідчого судді зміну запобіжного заходу не віднесено до переліку процесуальних рішень, зазначених у ст. 309 КПК України, які підлягають оскарженню.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 12.12.2013 року ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів, вступив у злочинну домовленість із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_13 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Так, згідно досягнутої злочинної домовленості, 12.12.2013 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , на автомобілі марки «DAEWOO SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , у кузові срібного кольору, під керуванням ОСОБА_11 , прибули до будинку ОСОБА_13 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

12.12.2013 року, приблизно о 21-15 годин, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , згідно досягнутої злочинної домовленості, підійшли до приміщення будинку ОСОБА_13 , а ОСОБА_7 залишився в автомобілі з метою спостереження за зовнішньою обстановкою. Усвідомивши те, що вхідні двері будинку були замкнені на замок з середини, останні, діючи умисно, з метою полегшення проникнення до приміщення будинку всіх осіб, почали стукати у вікна будинку, для того, щоб потерпілий відчинив їм вхідні двері.

12.12.2013 року, приблизно о 21 годин 20 хвилин, ОСОБА_13 , почувши стукіт у вікна та вхідні двері свого будинку, підійшов до дверей та відчинив їх. В цей час, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , для доведення спільного злочинного наміру до кінця, забіг до приміщення веранди де перебував ОСОБА_13 , та, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, напав на ОСОБА_13 та наніс останньому чисельні удари невстановленим предметом в область, життєво-важливого органу - голови, від яких останній впав на підлогу. Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_13 , почав чинити активний опір нападникам, та намагався перешкодити останнім проникнути до приміщення будинку.

Після скоєння нападу на ОСОБА_13 , і спричинення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , з метою доведення спільного злочинного наміру до кінця та подавлення опору потерпілого, ножем, який ОСОБА_10 приніс з собою на місце вчинення кримінального правопорушення, наніс один удар в область живота ОСОБА_13 , чим спричинив потерпілому, згідно висновку експерта №357 від 26.12.2013, проникаюче ножове поранення черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, але, таким чином ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , не змогли подавити опір ОСОБА_13 , у зв`язку з чим, втекли з місця скоєння кримінального правопорушення у не відомому напрямку не заволодівши ніяким майном потерпілого.

05.02.2014 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло і заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05.02.2014 року Токмацьким районним судом Запорізької області відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 06.04.2014 р.

На думку слідчого ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися. На момент подачі клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу існують ризики передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховується від органів досудового розслідування та суду, можливість знищення, приховування речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконно впливати на свідків, а також можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні необхідно долучити до матеріалів висновки судово-психіатричних експертиз підозрюваних; провести аналіз інформації про вхідні та вихідні дзвінки абонентських номерів операторів стільникового зв`язку підозрюваних; провести одночасні допити за участю підозрюваних та додаткові слідчі експерименти за їх участі; доучити до матеріалів кримінального провадження результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновки усіх раніше призначених судових медичних, трасологічних, дактилоскопічних та молекулярно-генетичних експертиз, а також перевірити підозрюваного на причетність до інших кримінальних правопорушень; повідомити підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри, з урахуванням зібраних під час досудового розслідування доказів, та додатково допитати підозрюваного; виконати вимоги ст.290 КПК України з потерпілими, підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисниками; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у зв`язку з чим і просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

Колегія суддів з доводами зазначеними в клопотанні слідчого погоджується і розділяє думку сторони обвинувачення, що не продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу може стати перешкодою для закінчення досудового розслідування, в тому числі для здійснення процесуальних дій пов`язаних з проведенням експертиз, а також необхідності відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, складання обвинувального акту.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя (в даному випадку суд), зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею (в даному випадку судом) в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

З огляду на те, що строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 5-ти місяців, обставини клопотання доведені в судовому засіданні, відповідно є підстави для продовження строку тримання під вартою в межах п`ятимісячного строку тобто до 03.07.2014 року.

У апеляційних скаргах ані підозрюваний ані захисник не наголошують, що на даний час зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України. Фактично в апеляійній скарзі строна захисту оскаржує не продовження строку тримання під вартою, а сам вид запобіжого заходу - тримання під вартою.

Доводи строни захисту, про відсутність обрунтованої підозри не є предметом розгляду даного провадження, ці обставини перевирялися в першу чергу при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний же час розглядається питання про продовження строку перебування ОСОБА_7 під вартою.

Питання щодо виклику свідків для перевірки алібі підозрюваного на данній стадії є недоречним. Це питання, як і питання щодо остоточного обвинувачення мусить вирішуватися на стадії розгляду провадження по суті.

Посилання підозрюваного на його хворобу, як на підставу для відмову в задоволенні клопотання слідчого є безпідставним, адже з наданих колегії суддів медичних документів не вбачається що ОСОБА_7 з урахуванням його діагнозу не може утримуватися в умовах СІЗО.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2014 року відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, та продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до п`яти місяців, тобто до 03.07.2014 року.

Клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, залишити без розгляду.

Ухвала Апеляційного суду до 03.07.2014 року є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді