Справа№487/7740/15к
Провадження №1кп/487/573/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002348 від 05.05.2015р., відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 скоїв умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, 28.04.2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , побачив мобільний телефон «Nokia 113» чорного кольору, після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникнення у житло. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 проник до кімнати ОСОБА_9 та, скориставшись відсутністю уваги з боку останнього та сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 113» вартістю 317 гривень. Після чого, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 317 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що він дійсно 28.04.2015 року приблизно о 10 годині 00 хвилин перебуваючи у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де він мешкає, заволодів телефоном ОСОБА_9 , який побачив через відчинені двері у квартиру АДРЕСА_3 . У телефоні знаходилась карта мобільного оператора, яку ОСОБА_8 викинув. Телефон здав до ломбарду за 50 гривень, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.

Показання ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є інвалідом ІІ групи та постійно мешкає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_8 є його сусідом та періодично заходив у гості. У квітні 2015 року ОСОБА_10 було виявлено пропажу мобільних телефонів «Nokia 2180» та «Nokia 113», які він використовував для дзвінків до Росії та зв`язку з родичами і знайомими, що спричинило потерпілому матеріальні збитки та моральні страждання.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження було заявлено цивільний позов, в якому потерпілий просив стягнути з обвинуваченого: вартість мобільного телефону «Nokia 2180» у розмірі 300 гривень, який ОСОБА_8 таємно викрав із його квартири 26.04.2015 року у період часу з 06:00 години по 08:00 годину, а також вартість карти пам`яті об`ємом 4 Gigabyte у сумі 200 гривень та вартість сім-карти мобільного оператору «Beeline» у сумі 40 гривень, які перебували у викраденому обвинуваченим ОСОБА_8 телефоні «Nokia 113» та не були повернуті потерпілому разом із вказаним телефоном.

Крім того, ОСОБА_10 просив відшкодувати йому моральну шкоду у сумі 2000 гривень. В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він є інвалідом ІІ групи та має певні обмеження життєдіяльності, у зв`язку з чим спілкування телефоном є значною та суттєвою частиною його повсякденного життя. У зв`язку із викраденням засобів зв`язку він відчув моральні страждання, які призвели до негативних змін у його житті. Нервовий стрес привів до шаткості ходи потерпілого, який має пошкодження центральної нервової системи, та зумовив проведення лікування. З повернутого телефону зникли фото, які є важливими для потерпілого; деякі контактні номери були втрачені. Також, маючи незадовільний стан здоров`я, з метою встановлення законності ОСОБА_10 був вимушений звертатись до правоохоронних органів та приймати участь у вчиненій дій, пов`язаних із розслідуванням вчиненого щодо нього злочину.

Обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов визнав частково, не заперечував проти відшкодування вартості сім-карти мобільного оператору «Beeline» у сумі 40 гривень та моральної шкоди у розмірі, якій дорівнює вартості викраденого телефону, а саме: у сумі 317 гривень.

Вина ОСОБА_8 , окрім її повного визнання обвинуваченим, підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №201 від 07.08.2015 року, згідно якого вартість викраденого мобільного телефону «Nokia 113» дорівнює 317 гривень.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 3 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не засуджувався, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №452 від 16.09.2015 року, ОСОБА_8 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями; хронічним психічним (душевним) захворюванням, тимчасово хворобливим розладом психіки в момент вчинення кримінальних правопорушень не страждав і не страждає в даний час; у застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_8 , злочину, дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. зі змінами, передбачено, що під моральною шкодою необхідно розуміти збитки немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, спричинених фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням здоров`я, в порушенні права власності, інших громадянських прав, в порушенні нормальних життєвих функцій у зв`язку з неможливістю продовжувати активне суспільне життя, порушення відносин з навколишніми особами, при настанні інших негативних наслідків.

У зв`язку із вчиненням протиправних дії з боку ОСОБА_8 , згідно пред`явленого цивільного позову, потерпілий ОСОБА_9 відчув душевні страждання, втратив можливість зв`язатися з близькими та друзями через відсутність засобів зв`язку та втратою номерів телефонів, що призвело до порушення повсякденного побуту. Крім того, кримінальне правопорушення вплинуло на стан здоров`я ОСОБА_9 , оскільки останній, будучи інвалідом ІІ групи та маючи захворювання центральної нервової системи, переніс нервовий стрес.

Розмір моральної шкоди потерпілим ОСОБА_9 оцінено в 2000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, у сумі 317 гривень.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги заподіяння потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди у вигляді душевних страждань, які обумовили порушення психоемоційної сфери існування потерпілого та тимчасово обмежили його активну повноцінну життєдіяльність, викликали появу негативних психологічних переживань, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.
Щодо вимог про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Судом встановлено, що умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно матеріальний збиток на суму 317 гривень, який відшкодовано шляхом повернення телефону. Крім того, ОСОБА_9 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 40 гривень шляхом викрадення сім-карти мобільного оператору «Beeline», яка перебувала у мобільному телефоні «Nokia 113». Розмір заподіяної шкоди в частині відшкодування вартості сім-карти мобільного оператору був визнаний обвинуваченим, у зв`язку з чим цивільній позов у вказаній частині підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування вартості іншого майна, зазначеного в цивільному позові, судом встановлено, що зазначені збитки не є складовою частиною об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину та виходять за межі пред`явленого обвинувачення, визначення розміру вказаних збитків пов`язано із дослідженням даних, що не стосуються предмету доказування по даній справі, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов ОСОБА_9 в даній частині без розгляду, роз`яснивши потерпілому право на звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства, та/або право на звернення з цивільним позовом у кримінальному провадженні щодо вчинення неправомірних дій саме з даного приводу. Приходячи до вказаного висновку суд, в тому числі, враховує, що згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №201 від 07.08.2015 року та протоколу огляду предмету від 13.08.2015 року мобільний телефон «Nokia 113» відповідно до технічних характеристик не містить слоту розширення пам`яті.

Процесуальні витрати з проведення судово-товарознавчої експертизи №201 від 07.08.2015 року у сумі 736 гривні 56 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 113», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 вважати таким, що повернутий за належністю; мобільний телефон «Fly» модель DS 133 та сім-карту мобільного оператору «Life» з номером НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_8 вважати такими, що повернуті за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, заподіяну злочином, у сумі 1000 (тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , матеріальні збитки, заподіяні злочином, у сумі 40 (сорок) гривень.

В інші частині цивільний позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати з проведення судово-товарознавчої експертизи №201 від 07.08.2015 року у сумі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia 113», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 вважати таким, що повернутий за належністю; мобільний телефон «Fly» модель DS 133 та сім-карту мобільного оператору «Life» з номером НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_8 вважати такими, що повернуті за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_11