21.12.2015
Провадження №1кс/642/3030/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
21 грудня 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0003821 клопотання прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор зазначив, що 18 грудня 2015 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у штабі громадської організації по охороні громадського порядку, розташованому на другому поверсі готелю «Експресс» за адресою: м. Харків пл. Привокзальна, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , в ході розмови з яким ОСОБА_5 , маючи намір на грубе порушення громадського порядку, усвідомлюючи, що його дії очевидні для інших співробітників громадської організації по охороні громадського порядку та інших громадян, безпричинно наніс ОСОБА_6 близько 15 ударів в область голови та тулуба. Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на підлогу, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, виражаючи явну неповагу до суспільства, наніс ОСОБА_6 ще близько 10 ударів обутою ногою в область тулуба та голови, після чого, виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно, дістав з кобури для оперативного носіння пістолет та, поціливши у ноги ОСОБА_6 , почав погрожувати останньому застосуванням пістолету відносно нього, не реагуючи на зауваження присутніх осіб.

Дії ОСОБА_5 тривало та наполегливо не припинялись більше 30 хв., в результаті чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани правої лобної області, забію лівого стегна.

В діях ОСОБА_5 містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.12.2015 року на № 0003821.

В судовому засіданні прокурор та слідчий дане клопотання підтримали, посилаючись на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 , зазначивши свою незгоду з кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_5 діяння, проти задоволення заявленого клопотання заперечували, прохали обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 18.12.2015 року за №0003821, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство).
Підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового слідства вважає те, що наявні ризики, передбачені п.1, п.4, п.5, ч.1 ст.177, ст. 172 КПК України, а також сукупність обставин, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, раніше був судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 виявляє підвищену соціальну небезпеку та може вчинити нове кримінальне правопорушення та застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається в необхідності запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші правопорушення.

Разом з тим, жодних доказів наявності у ОСОБА_5 судимості, тим більше за умисний корисливий злочин, доказів того, що ОСОБА_5 виявляє підвищену соціальну небезпеку та може вчинити нове кримінальне правопорушення, застосування запобіжного заходу щодо нього є необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші правопорушення, про що заявлено у клопотанні, суду не надано.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю можуть застосовуватися працівниками органу внутрішніх справ на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор. Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню обвинуваченим ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 196, 369-372, 395 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого прокурора Ленінського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-Прибувати за першою вимогою до слідчого Ленінського відділу поліції м. Харків ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , прокурора та суду;

-Носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 18 лютого 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1