Справа № 346/4581/15-к
Провадження № 1-кп/346/309/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 25.06.2011 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, - за ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за таких обставин:

так, згідно ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 17 квітня 2015р. ОСОБА_4 встановленоадміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборона виходу з помешкання з 22.00 год. до 06.00 год.; заборона знаходитись в місцях громадського харчування, де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів внутрішніх справ; проходити реєстрацію в органах внутрішніх справ 4 рази протягом місяця. Із даною ухвалою суду ОСОБА_4 було ознайомлено під розписку. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 знаходився на обліку в Тернопільському МВ УМВС України в Тернопільській області, оскільки проживав в АДРЕСА_2 .
18.08.2015р. у зв`язку із зміною ОСОБА_4 місця проживання, справа адміністративного нагляду відносно нього надійшла до Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, після чого обвинуваченого було поставлено на відповідний профілактичний облік.
Однак, ОСОБА_4 , всупереч вищевказаній ухвалі суду та ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» порушив встановлені йому судом обмеження адміністративного нагляду за наступних обставин. Так, при перевірці дільничним інспектором Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 дотримання піднаглядним ОСОБА_6 правил адміністративного нагляду в період з 15.09.2015р. по 24.09.2015р. після 22.00 год., останній був відсутній за місцем проживання в АДРЕСА_1 . В ході проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , було встановлено, що останній, 15 вересня 2015р., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу Коломийського МВ УМВС, залишив постійне місце проживання та поїхав по особистих справах в м. Тернопіль, звідки повернувся в м. Коломия 25 вересня 2015.
Тобто, ОСОБА_4 порушив обмеження, передбачені п. 1,3 ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 17.04.2015 про встановлення адміністративного нагляду, а саме: п. 1 «заборона виходу з помешкання з 22.00 год. до 06.00 год.»; п. 3 «заборона виїзду в особистих справах за межі району проживання без дозволу ОВС» та ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 1994 року.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно був ознайомлений під розписку із встановленими обмеженнями адміннаглядного, попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від адміннагляду. Виконував встановлені обмеження адміннаглядного. Однак, розуміючи протиправність своїх дій 15.09.2015р. поїхав на декілька днів допомогти хворій матері, яка залишилась без догляду і йому зателефонувала, в м. Тернопіль, де зареєстрований по даний час. Про залишення місця проживання працівників міліції не повідомляв. Просить не досліджувати докази щодо визнаних ним обставин справи, згідний на скорочений порядок дослідження доказів.

Суд, керуючись ст. 349 ч.3 КПК України, не досліджуючи інших доказів по справі, беручи до уваги, що показання обвинуваченого, відповідають фактичним обставинам справи, приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України доведена повністю і його діяння слід кваліфікувати за ст. 395 КК України, так як він вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Як помякшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину, поганий стан здоров`я.

Як обтяжуючу покарання обставину суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги пом`якшуючі покарання обставини, обставини справи та особу винного, який задовільно характеризується, на даний час проживає із співжителькою, яка перебуває в стані вагітності, що істотно знижує ступінь тяжкості злочину, суд приходить до висновку, що в даному випадку на підставі ст. 69 ч.1 КК України слід перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ст. 395 КК України, а саме громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України,--

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 395 КК України, призначивши йому, із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України, покарання у виді 160 (сто шістдесять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Коломийський міськрайсуд.

Суддя ОСОБА_1