Справа № 750/1294/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/56/2016
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Встановлено розмір застави в сумі 13780 грн., у разі внесення застави покладено на ОСОБА_9 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти останніх про зміну свого місця проживання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваної, вважає, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та учасників розслідування, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності та перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, оскільки вважає підозру необґрунтованою, а кваліфікацію злочину за ч. 2 ст. 185 КК України невірною. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Вважає порушеними судом вимоги п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи. Наголошує, що прокурором не було надано доказів, що підозрювана, перебуваючи на волі переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, слідчого, який висловився, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, якими є: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, судимості, наявність повідомлення про підозру та інше.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 від 08.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

08 лютого 2016 року ОСОБА_9 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжки, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді взяття під варту, слідчий суддя цілком вірно та обгрунтовано, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність застосування до неї саме такого запобіжного заходу, при цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст. ст. 178, 194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яка діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись по вул. Пухова, 138/28 в м. Чернігові, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрали телевізор марки Самсунг LE 40D503, вартістю 8000 грн., що належить ОСОБА_11 , чим завдали останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, слідчий суддя обґрунтовано та в повній мірі мотивуючи свою ухвалу прийшов до висновку, що ОСОБА_9 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання на строк до 5 років, не має зареєстрованого місця проживання на території м. Чернігова та області, офіційно не працює, може вчинити нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, переховуватися від органів досудового розслідування, врахував її вік, стан здоровя, сімейний та матеріальний стан, а інші запобіжні заходи не можуть забезпечити її належної процесуальної поведінки та уникнути ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, на те, що в клопотанні немає викладу обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, не спростовують наведені слідчим суддею можливі ризики.

Слідчий суддя, застосовуючи такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, проаналізував всі надані сторонами кримінального провадження докази, та надав оцінку необхідності такого заходу забезпечення у конкретному кримінальному провадженні, а доводи захисника в апеляційній скарзі з вказаних підстав є надуманими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи сімейний і матеріальний стан підозрюваної, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість застосування слідчим суддею до підозрюваної такого альтернативного запобіжного заходу як застава, з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на неї обов`язків, а розмір застави, визначений слідчим суддею в сумі 13780 грн. є достатнім і справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушуючи права підозрюваної.

За таких обставин, підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_9 , в тому числі серед доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2016 року про обрання відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді взяття під варту без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4