Справа № 461/8968/15-к
Провадження № 1-кс/461/5179/15
18.08.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області, -
в с т а н о в и в:
14 серпня 2015 року скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив визнати бездіяльність заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону; зобов`язати заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 винести мотивовану постанову щодо розгляду клопотання сторони захисту для залучення експерта для проведення криміналістичної експертизи звукозапису та зобов`язати його задовольнити клопотання сторони захисту про залучення експерта для проведення криміналістичної експертизи звукозапису.
В судовому засіданні скаржник уточнив вимоги та просив визнати бездіяльність заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону; зобов`язати заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 винести мотивовану постанову щодо розгляду клопотання сторони захисту для залучення експерта для проведення криміналістичної експертизи звукозапису.
В судовому засіданні захисник підтримав заявлену скаргу та просив таку задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні зазначив, що вважає таку процесуальну дію недоцільною.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Приписами статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, а саме слід задоволити клопотання захисника про винесення вмотивованої постанови щодо розгляду клопотання сторони захисту для залучення експерта для проведення криміналістичної експертизи звукозапису.
Керуючись ст.ст.303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
скаргу задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1