справа № 488/3922/15-к
провадження № 1-кп/488/329/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002200 від 13.08.2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, студента 2го курсу ВПУ №1, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В
13 серпня 2015 року о 13 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись біля ЗОШ № 1 імені О.Олежича м.Миколаєва, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул..Ленінградській ,8, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_7 та відкрито зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 2784 гривень.

З викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно при вищезазначених обставинах 13.08.2015 року близько 13 години, знаходячись на території ЗОШ № 1 м.Миколаєва з метою викрадення майна підійшов до потерпілої та зірвав з її шиї золотий ланцюжок, який в подальшому здав за допомогою знайомих до ломбарду.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, вина останнього у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, відповідно протоколу огляду від 03.08.2015 року та фототаблиці до нього, встановлено, що місцем вчинення злочину є ділянка місцевості, розташована на територій школи № 1 м.Миколаєва, по вул..Ленінградській ,8.

Відповідно заяви ОСОБА_8 , остання добровільно видала слідчому РВ ММУ УМВС України золотий ланцюжок, який вона перед цим на прохання свого знайомого заклала в ломбард.

Під час огляду в присутності потерпілої вказаного ланцюжка, що зафіксовано в протоколі від 15.08.2015 року, остання впізнала його як такий, що належить їй.

Як вбачається із тексту товарного чеку, вартість вказаного ланцюжка на час його придбання складала 2784 гривень.

Згідно постанови від 15.08.2015 року золотий ланцюжок та товарний чек визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Відповідно зберігальної розписки, потерпіла отримала на зберігання , викрадений в неї золотий ланцюжок.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого про умови його життя і виховання, та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_6 у вчинені відкритого викрадення чужого майна (грабіж). Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч.1 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, враховує особу обвинуваченого, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, навчається, отримує стипендію, за місцем навчання та проживання характеризується добре, мати останнього має позитивний влив на нього, росте неповнолітній у родині з середнім матеріальним достатком, на профілактичному обліку у кримінальний міліції Корабельного РВ УМВС України у Миколаївській області та у службі по справам дітей не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання вини обвинуваченим, щире каяття останнього у вчиненому ним злочині, добровільне повне відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди.

З метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, враховуючи, що обвинувачений має самостійний дохід, суд вважає необхідним призначити останньому покарання виді штрафу.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Речові докази по кримінальному провадження, а саме: золотий ланцюжок, що належить потерпілій, та знаходяться у неї на зберіганні залишити в розпорядженні останньої; товарний чек, що знаходиться на зберігання в кімнаті зберігання Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1