АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕМНЕМ УКРАЇНИ
м. Чернівці «11» лютого 2014р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, розлученого, раніше судимого: 02 серпня 2002 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 31 жовтня 2003 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України, на підставі ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;07 червня 2005 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.3 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі;09 червня 2008 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 186 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;14 липня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 07 березня 2013 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк відбування покарання відраховується з 28 листопада 2013 року.
Вирішено питання про речовий доказ.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 25 серпня 2013 року приблизно о 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на кухні потерпілого ОСОБА_8 в будинку №58 по вулиці КП №11-кп/794/41/2014 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1

Стрійській садівничого товариства «Садівник» м. Чернівці, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав два мобільні телефони марки «Самсунг С3050»вартістю 320 грн. з сім-карткою вартістю 10 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 17 грн. та мобільний телефон марки «Самсунг Х600» вартістю 100 грн., чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 447 грн. Після цього викраденим розпорядився на власний розсуд.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить пом`якшити йому призначене судом першої інстанції покарання, обравши йому таке, що не пов`язане з позбавленням волі. При цьому посилається на обставини, які пом`якшують покарання, зокрема стан здоров`я, збитки потерпілому відшкодовано та те, що він проживає з бабусею похилого віку, яка потребує його допомоги. Крім того, вказує, що під час досудового розслідування слідчим не було роз`яснено йому про право на угоду з потерпілим.
Заслухавши доповідь судді, міркування захисника, яка просила вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_10 покарання, прокурора, який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просив залишити його в сили, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити за безпідставністю, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни чи скасування.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, наведених у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів і не оспорюється в апеляційній скарзі обвинуваченим.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорені в апеляційній скарзі. Тим більше, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорювалися. При цьому, суд з`ясував, чи учасники судового розгляду зрозуміли зміст цих обставин і в нього не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що стосується міри покарання, то вона обрана ОСОБА_10 у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що обвинувачений вину визнав, активно сприяв у розкритті злочину та відшкодував завдану потерпілому шкоду, крадіжку вчинив будучи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, вчинив правопорушення в період непогашеної судимості, однак належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях вчинення умисного корисливого злочину.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 неможливе без реального відбуття покарання, оскільки, останньому вже надавалася можливість випратися та перевиховатися за вчинення попередніх злочинів, яку він не виправдав та під час непогашеної судимості знову став на шлях вчинення злочинів.
Враховуючи всі обставини, особу винного та його відношення до вчиненого, суд призначив ОСОБА_10 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для зміни вироку з метою пом`якшення покарання судова колегія не вбачає.
Що стосується посилань обвинуваченого на те, що слідчим не було роз`яснено про його право на примирення з потерпілим і укладення угоди про примирення, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки, 25 вересня 2013 року ОСОБА_10 були роз`яснені його права та вручено Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, що останній засвідчив своїм підписом (т.1 а.с.36-37).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 .
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2013 року про визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, та призначення йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3