У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
06 жовтня 2015 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , року 1979, місяця травня, дня 09 народження, уродженець м. Львова, українець, громадянин України,зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , згідно даних обвинувального акта, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
14 жовтня 2014 року останньому було надано статус безробітного. Під час перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітний, ОСОБА_3 не повідомив службу зайнятості про працевлаштування в ПП «ВР ГРУП» з 02 березня 2015 року ( трудовий договір від 02 березня 2015 року) та отримував дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний з 02 березня 2015 року. В результаті протиправних дій, ОСОБА_3 під час перебування на обліку у центрі зайнятості як безробітний, незаконно отримав допомогу по безробіттю в період з 02 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 2 973, 39 грн.
Згідно акту № 765 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Зайнятість населення» від 26 червня 2015 року Львівського міського центру зайнятості, ОСОБА_3 у період перебування на обліку в Львівському МЦЗ працював по трудовому договору в ПП « ВР ГРУП» з 02 березня 2015 року. З 07 травня 2015 року переведений за основним місцем роботи згідно наказу № 2к 0515 від 07 травня 2015 року.
Як зазначено в обвинувальному акті, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом № 765 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Зайнятість населення» від 26 червня 2015 року Львівського міського центру зайнятості; відповіддю № 8318/04-21 від 10 серпня 2015 року з ГУПФУ у Львівській області; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_4 ..
Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні ним заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Сторона обвинувачення прокурор прокуратури
Франківського району м. Львова
ОСОБА_5

Захисник адвокат ОСОБА_6

Учасники судового провадження: - потерпіла сторона -
Львівський обласний центр зайнятості ;
представник потерпілої сторони - ОСОБА_4
Згідно ухвали судді від 14 вересня 2015 року, підготовче судове засідання з розгляду вказаного кримінального провадження призначено на 21 вересня 2015 року, а відтак переносилися на 28 вересня та 06 жовтня 2015 року у зв`язку з відсутністю у прокурора процесуального документа, який би підтверджував його повноваження у вказаному кримінальному провадженні, а відтак у зв`язку з неявкою прокурора.
У підготовчому судовому засіданні суд, серед інших питань, передбачених ст. 314 316 КПК України , вправі вирішити питання та прийняти рішення про закриття провадження чи повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
В ході вирішення питання відповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, не відповідають вимогам ст.. 109 та ст. 291 КПК України.
Даний висновок ґрунтується на результатах перевірки змісту обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування на відповідність вимогам процесуальним нормам, поясненнях учасників процесу та наявності фактичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ст.. 314 315 КПК України в ході підготовчого судового засідання.
Під час підготовчого судового засідання адвокат підозрюваного ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України.
Прокурор, представник потерпілої сторони та підозрюваний клопотання підтримали.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акта з доданими документами, що підтверджують процесуальні повноваження та дії на досудовому слідстві, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, а не зобов`язаний прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, в результаті перевірки в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, та інших процесуальних документів, судом встановлено наступну їх невідповідність вимогам процесуального права, яка не може бути усунута в ході підготовчого судового розгляду справи, у тому числі й при вирішенні питання про закриття кримінального провадження з підстав поданого клопотання, зокрема:
- в обвинувальному акті кваліфікація дій підозрюваного за ч. 1 ст. 190 КК України є неконкретизованою, а саме прокурор та слідчий вважають, що підозрюваний вчинив злочин - шахрайство шляхом обману та зловживання довірою, хоч ці дві кваліфікуючі ознаки не є тотожними, що позбавляє можливості зясувати питання, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а відтак вважати кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 1 ст. 190 КК України правильною.
- в судовому засіданні адвокат звертаючись до суду з клопотанням про закриття провадження, надав довідку про повернення коштів в сумі 2973 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн. 39 коп.. Як вбачається із даної довідки, дата повернення коштів 14 серпня 2015 року, у той час, коли відомості в ЄРДР по даному кримінальному провадженню внесені 17 серпня 2015 року. Отже, станом на 14 серпня 2015 року факт заволодіння чужим майном будь яким способом, апріорі відсутній. Про те, що органу досудового слідства було відомо обставини повернення грошових коштів підтвердив в судовому засіданні підозрюваний , зазначивши, що на допиті у слідчого повідомив про відсутність збитків.
З наведеного вище, є очевидним, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не відповідають тій кваліфікації, що внесена в ЄРДР та обставинам встановлених в ході підготовчого судового засідання, які є очевидним навіть без перевірки матеріалів кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ст.. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Виходячи із змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 й надалі підозрюється, а не обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.
Відтак, підготовче судове засідання не може відбутися за участю підозрюваного в силу вимог ст.. 314 КПК України, відповідно до якої, підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого.
Обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а прокурором Франківського району м. Львова, що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку ОСОБА_5 , а останній відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_5 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася зовсім інша особа, права та обов`язки якої у даному кримінальному провадженні нічим не закріплені.
Покликання прокурора Франківського району м. Львова у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки копія обвинувального акта вручена підозрюваному 17 серпня 2015 року, разом з тим, до суду справа передана наручно тільки 11 вересня 2015 року, тобто через 25 днів після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Проте, прокурор, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні і цих вимог не виконав, що призвело до порушення прав підозрюваного , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані не всі процесуальні дії, рішення та заходи забезпечення кримінального провадження, що суперечить вимогам ст.. 109 КПК України, зокрема:
- відсутні дані про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, а також дані про внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування (ст. ст.. 214, ст. 276, 283 КПК України);
Вирішуючи питання передбачені ст..ст. 314, 315 КПК України, у тому числі й про закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України, прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України і, оскільки адвокат заявив клопотання про закриття кримінального провадження , то кримінальне провадження підлягає закриттю.
Розглянувши клопотання адвоката, заслухавши доводи прокурора, думку представника потерпілої сторони та підозрюваного, приходжу до переконання про відмову у закритті кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на даній стадії кримінального судочинства та про повернення кримінального провадження прокурору для складання обвинувального акта у відповідності до вимог ст.. 291 КПК України.
До такого рішення приходжу за наслідками перевірки змісту обвинувального акта на відповідність вимогам процесуальним нормам , правильності правової кваліфікації, з якою суд не погоджується з наведених вище підстав.
При цьому, приймаю до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, кримінальне провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України не може бути закрито на даній стадії кримінального судочинства, тобто на стадії підготовчого засідання, оскільки в силу вимог п. 4-8 ч. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання з підстав наведених у клопотанні, напряму пов`язано з питаннями передбаченими ст. 314 316 КПК України які суд зобов`язаний вирішити.
Також , зважаючи, що похідним для відмови у задоволенні клопотання у даному кримінальному провадженні є обвинувачення яке викладене в обвинувальному акті, з кваліфікацією якого суд категорично не погоджується, а також акті, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, закриття провадження на даному етапі кримінального переслідування є неприпустимим ще й з цих підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91 -93, 109, 291, 314, 315, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_7