Справа № 161/3914/14-к
Провадження № 1-кс/161/1014/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 31 березня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання старшого слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим старшим прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 26 червня 2001 року між ОСОБА_5 (продавець) та гр. ОСОБА_6 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якої продавець продав, а покупець купив земельну ділянку, яка розташована в с. Струмівка Луцького району Волинської області,площею 0,45 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,20 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,25га), і належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ№011608, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 13.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі запитів Державних актів на право приватної власності на землю за №472. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 на нотаріальному бланку серії АЕА № 996242. Згідно пояснення ОСОБА_5 , зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки він не підписував.

По даному факту 01.11.2013 року розпочате кримінальне провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що технічну документацію на земельні ділянки (підтверджується Державним актом на право власності на землю серії II - ВЛ № 011608) було виготовлено ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - директор ОСОБА_8 .

Під час допиту, ОСОБА_5 зазначив що дійсно у 2001 році особисто продав ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,13 га, цільове призначення якої для будівництва індивідуального житлового будинку господаревих будівель і споруд - оскільки йому необхідні були грошові кошти на лікування покійної дружини. За продаж вказаної землі він отримав близько 6040 доларів США. Однак земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,25 га він нікому не відчужував і продавав, тобто ніяких коштів від ОСОБА_6 він не отримував. В подальшому він неодноразово звертався до ОСОБА_6 , щоб вона не використовувала земельну ділянку № НОМЕР_2 , але вона на його слова ніяк не реагувала. Зі слів ОСОБА_5 даний Державний акт № 011608, який виданий 13.06.2001 року, завірений приватним нотаріусом ОСОБА_7 він не підписував, підпис від його імені у копії договору наданого йому для ознайомлення є підробленим. Також він додає, що під час продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,13 га було укладено договір купівлі-продажу між ним та ОСОБА_6 , який засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 , однак копії вказаного договору він не отримував, а тому копії оригіналу договору зберігається ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Однак, ОСОБА_7 стверджує наступне: щодо укладеного договору купівлі-продажу серії № 996242 на продаж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , який був укладений між вище вказаними особами, та наданого їй для перегляду копії договору, може ствердно сказати,що вказаний договір вона посвідчувала нотаріально. При посвідчені даного договору нею було ідентифіковано осіб за допомогою паспорта громадянина України. А також сказала, що під підписання договору серії АЄА №996242 були присутні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і що саме вони завірили його своїми підписами, при цьому вони були ознайомлені з договором та всіма необхідними документами та роз`яснено зміст договору. Договір купівлі продажу серії АЄА №996242 від 26 червня 2001 року було зареєстровано в реєстрації за № - 789. Після того як ОСОБА_7 перестала займатись нотаріальною діяльністю всі документи,що стосуються її роботи були передані у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться в приміщенні колишнього « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто за адресою: АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги вищевикладене, з метою з`ясування питання щодо встановлення особи, що підписала договір купівлі-продажу земельної ділянки серії АЕА №996242 від 26 червня 2001 року укладеного в місті Луцьку Волинської Області, а також для забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення та враховуючи, 0ВЬ у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться Примірник оригіналу вищевказаного договору, який має суттєве значення для встановлення обставин та причин підписання договору, та довести іншими способами обставини вчинення даного правопорушення не являється можливим, виникла необхідність в дослідженні вказаного документу, тобто в проведенні судово-почеркознавчої експертизи.

Просить надати тимчасовий доступ до документів, що містяться в ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме оригінал договору купівлі продажу земельної ділянки серії АЕА № 996242 від 26 червня 2001 року укладеного в місті Луцьку Волинської області, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 та можливість їх вилучити.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з підстав у ньому викладених. Просив задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання та доданих до нього матеріалів, що стороною кримінального провадження не доведено та не надано доказів у відповідності до вимог ст. 84, 85 КПК України, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також встановлено, що до клопотання не додано жодного документа, який підтверджує дійсне місце реєстрації та ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_2 .

Також при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з вказаним клопотанням, не доведено наявність достатніх підстав значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні. А також те, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального провадження не обґрунтовано та не доведено в ході судового розгляду клопотання можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Також встановлено, що стороною кримінального провадження взагалі не мотивовано та не доведено належними, достатніми, допустимими, достовірними доказами, що документи, до яких потрібен тимчасовий доступ не містять охоронювану законом таємницю, передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_6 , не виконано вимоги ст. 160 та ч. 5 ст. 163 КПК України. А також не доведено ці обставини в ході судового розгляду клопотання по суті. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1