АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4544/15-к Номер провадження 11-сс/786/397/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0001451 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 191 КК України,

Кримінальне провадження розглянуто:

з участю прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2015 року подав апеляційну скаргу захисник в інтересах обвинуваченого, який просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвали нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

В обгрунтування своїх вимог захисник, вказав не неповний судовий розгляд, так як судом залишилися недосліджені обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Вказує, що докази на які посилається слідчий у своєму клопотанні є неналежними та недопустимими, оскільки суд повинен досліджувати докази безпосередньо, а пояснення учасників кримінального провадження отримає усно. Тому вказує, що є недопустимими доказами: показання потерпілого ОСОБА_10 та будь-якої особи, якщо вони не надані безпосередньо суду; пояснення свідка ОСОБА_11 , так як вони не відповідають обставинам, викладеним у підозрі; пояснення ОСОБА_7 , оскільки вони відповідно до ч.8 ст. 95 КПК України не є джерелом доказів.

Також вказує на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та будь-яких даних, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам.

Згідно ухвали слідчого судді до суду звернувся слідчий СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_7 , посилаючись на те, що останній може впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності, або вчинить інше кримінальне правопорушення, чи переховуватиметься від слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2015 р. близько 00:15 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Браїлки» в м. Полтава відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: золотим чоловічим ланцюжком, плетінням «Бісмарк» загальною вагою 10 гр, чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_10 на суму 5 213 грн.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2015 року клопотання слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 задоволено та обрано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17.00 год 11 жовтня 2015 року.

Визначено заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 24360 грн з покладенням, у разі внесення застави, на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість підозри у вчиненні злочину, існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, за місцем реєстрації не проживає.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника і підозрюваного в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної вимоги та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, пояснення слідчої, яка підтвердила законність та обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 10.08.2015 близько 00:15 год., на зупинці громадського транспорту «Браїлки» у м. Полтава по вул. М. Бірюзова відкрито заволодів золотим чоловічим ланцюжком, плетінням «Бісмарк» загальною вагою 10 гр та коштує 5 213 грн, який належить ОСОБА_10 ..

За даним фактом 10.08.2015 слідчим СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001451.

12 серпня 2015 року відповідно до протоколу впізнання потерпілий ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила вказаний злочин.

12.08.2015 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_7 вказував, що під час розмови з двома невідомими хлопцями на зупинці громадського транспорту «Браїлки» помітив на шиї у одного з них товстий золотий ланцюжок. У нього виник намір заволодіти ним і він шляхом ривка зірвав вказаний ланцюжок та попрямував у напрямку магазину «АТБ», біля якого зупинившись, виявив відсутність золотого виробу.

Достовірність пояснень підозрюваного підтверджує свідок ОСОБА_12 з яким ОСОБА_7 прогулювався по мікрорайону «Браїлки» та у своїх показаннях зазначав, що ОСОБА_7 підійшовши до двох невідомих йому хлопців на зупинці громадського транспорту «Браїлки» та у одного з них з шиї зірвав золотий ланцюжок і побіг у напрямку магазину «АТБ».

Факт вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України також підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Отже з матеріалів клопотання, доведено прокурором та встановлено слідчим суддею, що ОСОБА_13 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Твердження захисника про недопустимість доказів, а саме: показання потерпілого ОСОБА_10 та будь-якої особи, якщо вони не надані безпосередньо суду; пояснення свідка ОСОБА_11 , так як вони не відповідають обставинам, викладеним у підозрі; пояснення ОСОБА_7 , оскільки вони відповідно до ч.8 ст. 95 КПК України не є джерелом доказів, є абсурдними.

Відповідно до норм, викладених в ч.4 ст. 193 КПК України заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирушення питання про застосування запобіжного заходу, є правом слідчого судді чи суду, яке може бути з власної ініціативи, або за клопотанням сторін.

В матеріалах клопотання про застосування запобіжного заходу, а також в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які відомості, що учасниками провадження заявлялися клопотання про допит свідків чи дослідження матеріалів, а правила про безпосередність дослідження доказів та отримувати пояснень учасників кримінального провадження в усній формі стосуються судового провадження, а не вирішення клопотань під час досудового розслідування.

Тому пояснення підозрюваного, потерпілого, свідка експерта на досудовому розслідуванні є допустимими та можуть використовуватися при прийнятті рішень в стадії досудового розслідування, якщо вони отримані з додержанням норм КПК України.

Доказами у кримінальному провадженні можуть бути лише такі показання підозрюваного, в яких є дані про факт, що стосуються конкретного кримінального провадження та отримані при допиті і тільки в добровільному порядку із роз`ясненням ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Вищевказані вимоги слідчим під час допиту підозрюваного ОСОБА_7 дотримані в повній мірі, будь-яких скарг та заяв від ОСОБА_7 про те, що він дані показання давав під тиском не заявляв, і під час розгляду клопотання в суді першої інстанції свої показання не спростовував.

У зв`язку з цим колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя в достатній мірі перевірив обставини справи та правильно прийшов до висновку про обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину.

Як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий та прокурор, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Оскільки підозрюваний не працює, не одружений тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, згідно повідомлення слідчого може бути причетним до вчинення злочину, а саме: 6.06.2015 в м. Полтаві на вул. К.Шосе, біля готелю «Житлові кімнати» шляхом вільного доступу невідома особа викрала мобільний телефон Fly LG451, який належить потерпілому ОСОБА_14 відповідно до протоколу впізнання особи за фотознімками потерпілий вказував на ОСОБА_7 як на особу, яка вчинила крадіжку, тому вказані обставини доведені прокурором і в апеляційній інстанції, а саме те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З рішень Європейського суду з прав людини, вбачається, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обираючи ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обгрунтованої підозри та ризиків, вказаних у клопотанні, тяжкість злочину та покарання, яке може бути призначене йому та характеризуючі дані особи.
В сукупності із вищезазначеними обставинами у відповідності до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_15 підлягає задоволенню.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вказане колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_15 .

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 12 серпня 2015 року про задоволення клопотання слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 та обрання до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 17.00 год 11 жовтня 2015 року із визначенням застави без зміни.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4