АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4536/15-к Номер провадження 11-кп/786/893/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 27 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України засудженому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, раніше судимому, останній раз:

29.10.2012 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі.

Приймаючи таке рішення місцевий суд врахував тяжкість та характер вчинення засудженим злочину, дані про особу засудженого, недоведеність засудженим виправлення на момент розгляду клопотання.

В апеляційній скарзі засуджений просить переглянути рішення суду, оскільки ні комісією, ні судом не взято до уваги, що на час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення у нього було погашене стягнення та інших стягнень він не має. Вважає, що вчинене порушення було більш технічне, а ніж навмисне, так як він перебував на робочому місці і на перевірку не зобов`язаний був виходити. Вказує, що судом не враховано його відношення до праці, яку він виконував сумлінно, розвивався в духовній самодіяльності та після звільнення бажає поїхати в Центр духовної та соціально-психологічної реабілітації.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за заявою засудженого та матеріали особової справи ОСОБА_7 , обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_7 , 29.10.2012 засуджений Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі та відбуває покарання у Кременчуцькій ВК № 69, куди прибув 2.12.2012 (а.о.с.46).

Як видно із матеріалів провадження, за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 в цілому характеризується задовільно, дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Один раз допустив порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має чотири заохочення (а.п. 6-8).

11.09.2015 Комісією установи КВК (№69) в Полтавській області відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України в зв`язку з недоведеністю засудженим ОСОБА_7 свого виправлення (а.о.с.66). Окрім цього згідно протоколу від 17.01.2014 відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України та протококу від 10.11.2014 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, протягом відбування строку покарання засуджений ОСОБА_7 має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 1 стягнення, за порушення розпорядку дня, яке було погашено лише 14.09.2015 (а.п. 8).

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК України.

На це також спрямовує у свої практиці і Верховний Суд України, так у відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність:

а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 9 КВК України виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених це основний обов`язок засуджених.

Суд першої інстанції розглянув заяву засудженого з урахуванням вказаної вище норми кримінального та кримінально виконавчого Закону України, постанови Пленуму ВСУ та, виходячи із задовільної характеристики засудженого, наявності дисциплінарного стягнення за порушення правил розпорядку дня, відмови комісією установи засудженому у застосуванні ст. 101 КВК України від 17.01.2014, у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення, відмови засудженому у застосуванні ст. 82 КК України від 10.11.2014, у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення, відмови засудженому у застосуванні ст. 81 КК України від 10.09.2015, у зв`язку з тим, що останній не довів свого виправлення, чотирьох заохочень, починаючи з 2013 року, останнє з яких було перед поданням клопотання 25.09.2015, думки представника Кременчуцької ВК УДПтСУ Полтавської області № 69 ОСОБА_8 , який у суді першої інстанції просив відмовити в задоволенні клопотання засудженому, тому що останній ще не досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавленні волі перестає бути доцільним, і прийшов до правильного висновку про те, що засуджений у Кременчуцькій ВК № 69 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 27 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4