Провадження №11-кп/772/1040/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538 від 04.11.2013 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, несудимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_9

обвинуваченого : ОСОБА_8

захисника ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року, просив вирок скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки .

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року, просив вирок скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, провести часткове судове слідство, дослідити висновки автотехнічної експертизи № 233-а від 07.07.2014 року та транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 11097/13049 від 28.11.2014 року, ухвалити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження із-за відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 6825 (шість тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 42 (сорок дві) коп.

Цивільний позов прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка» кошти в сумі 1848 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) грн. 73 (сімдесят три) коп.

Цивільний позов прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги кошти в сумі 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 77 (сімдесят сім) коп..

Цивільний позов ОСОБА_11 залишено без розгляду.

Долю речових доказів вирішено.

Згідно із вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року визнано винним ОСОБА_8 та засуджено за вчинення наступного.

03 листопада 2013 року біля 23 години 30 хвилин водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Вінниці по вул. Островського від вул. Нансена у напрямку перехрестя із вул. 50-років Перемоги під час виконання маневру повороту ліворуч із вул. Островського на вул. 50-років Перемоги, не прийняв до уваги сигнал світлофора, а саме виїхав на смугу зустрічного руху на червоний сигнал світлофора, який забороняв рух транспортних засобів і допустив зіткнення із автомобілем марки «Ауді А5», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_11 , який рухався по вул. Островського у напрямку вул. Нансена та на момент зіткнення, закінчив маневр проїзду перехрестя вказаних вулиць.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21121» ОСОБА_12 , відповідно висновку судово-медичного експерта № 2446/2464, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої хребтово-спинномозкової травми перелому зубовидного відростку 2-го шийного хребця зі зміщенням, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, перелом поперечного відростка справа 7-го шийного хребця, закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, перелому кісток носа, лівостороннього перелому нижньої щелепи зі зміщенням, забою м`яких тканин обличчя, забою грудної клітини-перелому 1-го ребра зліва, які належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, водій ОСОБА_8 , порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 8.7.3 (е) 10.1 Правил дорожнього руху України, де сказано:

п. 2.9 (а) - Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 8.7.3 (е) - Сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 , знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

Вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 мотивовано тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду в супереч вимог ст..65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного і призначив ОСОБА_8 покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості .

Судом в недостатній мірі враховано ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, те, що він вчинив правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, те, що людина, її життя та здоров`я визнані найвищою соціальною цінністю, а внаслідок порушення ОСОБА_8 ПДР України потерпіла ОСОБА_12 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Також, суд не зважив, що хоча правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України і належить до вчинення з необережності, але необережна форма вини стосується тільки настання наслідків у даному випадку тяжких тілесних ушкоджень.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ( ст.ст. 55,65,286 КК України) призвело і до невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вимоги апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 мотивовано тим, що вирок суду першої інстанції є явно несправедливим та підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження , а кримінальне провадження закриттю .

Судом, як доказ винуватості ОСОБА_8 прийнято до уваги висновок автотехнічної експертизи № 233 «а» від 07.07.2014 року, відповідно до якої в даній дорожній обстановці водію автомобіля «ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 необхідно було діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля « Ауді-А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який мав технічну можливість запобігти даній дорожньо транспортній події та в його діях вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України , яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди.

Також, суд послався як на доказ винуватості ОСОБА_8 на висновок транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 11097/13049 від 28.11.2014 року , відповідно до якого водій автомобіля « Ауді А 5» ОСОБА_11 мав технічну можливість шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України уникнути зіткнення з автомобілем « ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_1 і його дії при цьому не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Даними висновками експертиз не доводиться вина ОСОБА_8 , а навпаки спростовується , так як невідповідність дій водія ОСОБА_11 вимогам п.12.3 ПДР України, призвело до виникнення даної пригоди та наслідків у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень та пошкоджень транспортних засобів.

В діях ОСОБА_8 відсутній причинно наслідковий зв`язок, який присутній в діях іншого водія ОСОБА_11 , оскільки саме невідповідність дій останнього вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться у зв`язку з настанням наслідків у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

А тому в цій частині судом першої інстанції проведена невірна оцінка доказам та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , яка просила задоволити апеляційну скаргу прокурора, відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, оскільки на її думку вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є доведеною, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційну скаргу захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Мотивуючи висновок, щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався як на доказ вини на показання обвинуваченого, потерпілої, свідків , висновки судово- токсикологічного відділення № 2602 від 08.11.2013 року, згідно якого при судово-хімічній експертизі крові гр. ОСОБА_8 , методом газово- рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,3%. Наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, атілового спиртів та їх ізометрів не виявлено ; економічного та товарознавчого експерта № 164 від 24.12.2013 року , № 163 від 23.12.2013 року , судово медичної експертизи № 2446/2464 від 26.12.2013 року, згідно якого у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження : закрита хребтово спинномозкова травма перелом зубовидного відростку 2-го шийного хребця зі зміщенням , ротаційний підвивих 1-го шийного хребця, перелом поперечного відростка справа 7-го шийного хребця, закрита черепно мозкова травма - струс головного мозку , перелом кісток носа, лівосторонній перелом нижньої щелепи зі зміщенням, забій м`яких тканин обличчя, забій грудної клітки перелом 1-го ребра зліва, які виникли від дії тупого твердого предмета ( предметів) , можливо , в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи -03.11.2013 року , за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом зубовидного відростку 2-го шийного хребця зі зміщенням за своїм характером являвся небезпечним для життя в момент спричинення ; автотехнічного експерта № 233 а від 07.07.2014 року, судово транспортно трасологічної та автотехічної експертизи № 11097/13049 від 28.11.2014 року.

Разом з тим із висновків автотехнічної експертизи від 07.07.2014 року № 233 «а» вбачається, що в даній дорожній обстановці водію автомобіля « ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 необхідно було діяти згідно з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля « Ауді А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України

У дорожній ситуації, що склалася , водій автомобіля « Ауді А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо транспортній події шляхом виконання технічних вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, при технічних параметрах вказаних в Ухвалі про призначення експертизи.

У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля « Ауді А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди, при технічних параметрах вказаних в Ухвалі про призначення експертизи.

Згідно із висновками судової трасологічної та автотехнічної експертизи № 11097/13049 від 28.11.2014 року з фототаблицями до неї, вбачається, що в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля « Ауді А 5» та автомобіля « ВАЗ 21121» знаходилися під кутом біля 90*.

Місце зіткнення автомобіля « Ауді А 5» та автомобіля « ВАЗ 21121» розташовано на смузі проїзної частини , по якій рухався автомобіль « Ауді А5» , в районі знаходження подряпин проїзної частини дороги , довжиною 2,0 м.

По причині, вказаній у дослідницькій частині даного висновку, встановити розташування місця зіткнення автомобіля «Ауді А 5» та автомобіля « ВАЗ 21121» (встановити місце розташування проекції на проїзну частину деталей, що співударялися) з розмірними прив`язками відносно меж проїзної частини дороги, з технічної точки зору, експертним шляхом неможливо.

По причині, вказаній у дослідницькій частині даного висновку, вирішити питання: «Якою була фактична швидкість руху автомобіля «Ауді А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 та «ВАЗ 21121» державний номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до характеру, локалізації та ступеня деформації автомобілів, отриманих внаслідок зіткнення, витрат кінетичної енергії, відкидання транспортних засобів та в співставленні із слідовою інформацією, зафіксованою при огляді місця пригоди та з урахуванням встановлених швидкостей невідповідність кого з водіїв призвела до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди », - експертним шляхом неможливо.

Показання свідка ОСОБА_13 в частині того, що місце зіткнення знаходиться на смузі руху автомобіля «Ауді А 5» не позбавлені з технічної точки зору спроможності.

По причині, вказаній у дослідницькій частині даного висновку, перевірити показання свідка ОСОБА_14 в тій частині, що місце зіткнення розташовано на відстані 2,65 м від правого краю проїзної частини дороги по напрямку руху автомобіля « Ауді А 5» та на відстані 7,7 м від лінії, які обрана за орієнтир в повздовжньому напрямку дороги, з технічної точки зору, неможливо.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21121» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Ауді А 5» ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Зупинковий шлях автомобіля « Ауді А 5» при швидкості його руху 60 км/год на даній ділянці проїзної частини дороги в умовах місця пригоди складає 42,2 м.

Якщо автомобіль « Ауді А 5» рухався зі швидкістю 20 км/год та до зіткнення подолав відстань 21,5 м, то в такому випадку водій автомобіля « Ауді А 5» ОСОБА_11 мав технічну можливість шляхом виконанням вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України уникнути зіткнення з автомобілем « ВАЗ 21121», і його дії при цьому не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, та знаходились з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Допитаний під час судового розгляду та апеляційного розгляду ОСОБА_15 , який, працюючи експертом проводив автотехнічну експертизу від 24.12.2013 року № 528 «а» та автотехнічну експертизу від 07.07.2014 року № 233 «а» пояснював різницю у висновках тим, що при проведенні експертизи від 24.12.2013 року надавалися дані органами досудового слідства, в подальшому дані надавались ще судом, зокрема були надані дані щодо відстані, яку подолав автомобіль, який виконував маневр і швидкість його руху.

Свідок ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду пояснював, що 03.11.2013 року він рухався по вул.. Островського зі швидкістю 60 км/год., перед перехрестям зменшив швидкість.

Проїхавши на зелений сигнал світлофора, виїхав на перехрестя, де сталося зіткнення з автомобілем обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_14 під час апеляційного розгляду пояснював, що він був свідком ДТП за участю автомобіля « ВАЗ 21121» та « Ауді А 5» .

Яка швидкість була у автомобілів він сказати не може.

Приблизно через місяць після ДТП слідчий проводив відтворення та робив заміри відстані.

За результатами судового розгляду суд першої інстанції установив, вказавши про це у вироку, що висновок автотехнічної експертизи № 528 «а» від 24.12.2013 року, згідно якого водій автомобіля «ВАЗ 21121» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «Ауді А5» держаний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України не взяв до уваги , критично поставився до показів свідка ОСОБА_14 , оскільки в них містяться неточності та розбіжності з доказами, здобутими під час судового розгляду, враховуючи при цьому, що він є знайомим ОСОБА_11 , проти чого не заперечував свідок ОСОБА_14 під час апеляційного розгляду, а також визнав недопустимим доказом протокол огляду місця дорожньо транспортної події від 04.11.2013 року із схемою до протоколу, які на місці ДТП не складались.

Правильно встановивши фактичні обставини, суд не дав їм належної юридичної оцінки.

Так, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад, передбаченого КК України злочину, тобто наступні елементи : об`єкт , об`єктивну сторону , суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України є порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Між тим, при постановленні вироку поза увагою суду залишено, що згідно з диспозицією ч.2 ст.286 КК України між порушенням правил безпеки руху і наслідками, що настали повинен бути причиновий зв`язок. Його відсутність виключає кримінальну відповідальність особи за ст..286 КК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження , зокрема з висновків автотехнічної експертизи № 233 а від 07.07.2014 року та судової транспортно трасологічної та автотехнічної експертизи № 11097/13049 від 28.11.2014 року у дорожній ситуації, що склалася , в діях водія автомобіля « Ауді А 5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди, в результаті якої потерпіла ОСОБА_12 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відповідно до ст. 417 КПК України закриттю на підставі ч.1 п.2 ст.6 КПК України .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :

В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити .

Апеляційну скаргу захисника задоволити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження закрити за відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасувати.

Провадження в частині цивільного позову закрити.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення

Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення .

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3