Єдиний унікальний номер: 343/191/16-к
Номер провадження: 1-кп/0343/31/16
У Х В А Л А
іменем України
08 лютого 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього документи в кримінальному провадженні № 0000280 від 20.02.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

З прокуратури Чернівецької області до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи в кримінальному провадженні № 0000280, внесеному до ЄРДР 20.02.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, які ухвалою суду від 22.01.2016 року призначені до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив призначити судовий розгляд в даному кримінальному провадженні, оскільки вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, провадження підсудне Долинському районному суду Івано-Франківської області. Порушень вимог КПК України під час досудового розслідування не допущено. Захиснику ОСОБА_10 направлено обвинувальний акт з додатками рекомендованим листом, про що свідчать відповідні квитанції, а захисник ОСОБА_11 не міг бути допущений до ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки він звернувся з такою заявою після затвердження обвинувального акта. До того моменту органу досудового розслідування не було відомо, чи він продовжує брати участь у даному провадженні, як захисник обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю останнього та проведення спеціального досудового розслідування.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхній представник - адвокат ОСОБА_9 повністю підтримали думку прокурора та просили призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні заявили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки при ознайомленні з матеріалами провадження на стадії досудового розслідування захисник ОСОБА_10 був позбавлений достатнього часу для ознайомлення з ними, що негативно відображається на якості надання підзахисному правової допомоги. Обвинувальний акт був складений фактично на наступний день після встановлення йому строків для ознайомлення з провадженням, чим істотно порушено засади кримінального провадження про право на захист, змагальність сторін та розумність строків, а також позбавило його можливості заявляти клопотання слідчому, отримувати рішення, оскаржувати дії та бездіяльність слідчого чи прокурора за результатами ознайомлення з матеріалами провадження та доступу до речових доказів. Крім того, захисників не було повідомлено у встановленому законом порядку про необхідність з`явитися в органи досудового розслідування для отримання обвинувального акта з додатками. Коли ж захисник ОСОБА_10 з`являвся до слідчого 15.01.2016 року та 16.01.2016 року, йому було відмовлено у врученні вищевказаних документів з підстав направлення їх поштою. В свою чергу, захиснику ОСОБА_11 , який 14.01.2016 року прибув у прокуратуру Чернівецької області, представивши в черговий раз документи, які підтверджують його участь у даному провадженні, як захисника підозрюваного ОСОБА_12 , не було надано можливості ознайомитися з матеріалами провадження та не вручено під розписку копії обвинувального акта з реєстром матеріалів досудового розслідування і цивільними позовами. Таким чином, захисниками не отримані обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільні позова у встановленому КПК України порядку, про що свідчить відсутність їх розписки в матеріалах провадження. Ще одним порушенням норм кримінального процесуального кодексу України, яке було допущено стороною обвинувачення, є невідповідність у реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про час проведення процесуальної дії - ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Зокрема, у реєстрі за № 253 вказана процесуальна дія - надання захиснику ОСОБА_10 доступу до матеріалів досудового розслідування, час проведення процесуальної дії - 28.12.2015 року. Поряд з цим, вказаний час дії не відповідає фактичному часу її проведення, який зафіксований відповідним протоколом, згідно якого надання доступу до матеріалів тривало в період з 28 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року включно. Наступним порушенням вимог щодо складання реєстру - це відсутність в ньому такої процесуальної дії як надання слідчим доступу до речових доказів у кримінальному провадженні, яке 27 січня 2016 року також фіксувалось протоколами і проводилось на території Львівської області. Вказані в обвинувальному акті доводи про причетність підзахисного ОСОБА_12 до вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення є надуманими і такими що не відповідають фактичним обставинам. Рішення про обрання йому запобіжного заходу - тримання під вартою, є необгрунтованим і прийнятим з порушенням закону. Таким чином, описані вище обставини порушення КПК України вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам закону та дають підстави стороні захисту клопотати перед судом про повернення його прокурору для усунення вищевказаних недоліків.
Обвинувачений ОСОБА_12 у підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання ним поштового відправлення від 03.02.2016 року.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та можливості призначення судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Однак, обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КПК України, не відповідає вимогам вищевказаної статті, та, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин не містить повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, що є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Зокрема, в обвинувальному акті відсутні дані, які в повній мірі характеризують об`єктивну сторону поставленого в провину ОСОБА_12 кримінального правопорушення, а саме: місце вчинення кримінального правопорушення не конкретизоване, тільки зазначено, що воно було вчинене в урочищі «П`янка», що неподалік с. Новий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області. Крім того, обставини здійснення пострілу викладені не чітко та поверхнево, оскільки не зрозуміло, звідки був здійснений постріл, де в той час перебували потерпіла та обвинувачений, де знаходилася рушниця до здійснення пострілу.

В обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_12 …, керуючись умислом на вчинення умисного вбивства … , який виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, внаслідок конфлікту…, здійснив постріл в ОСОБА_13 ». Однак не конкретизовано внаслідок чого та при яких обставинах виник умисел на заподіяння смерті іншій особі; не зазначено об`єктивних ознак спрямованості умислу, причин та обставин виникнення конфлікту, мотиву дій та мети, які є обов`язковими при описувані злочину, передбаченого ст. 115 КК України. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення також не вказано суб`єктивне ставлення ОСОБА_12 до наслідків своїх дій у виді смерті потерпілої ОСОБА_13 , не описана поведінка винного та потерпілої, що передували події злочину, та поведінки ОСОБА_12 після цієї події.
Вказане грубо порушує права обвинуваченого та, враховуючи специфіку проведення спеціального досудового розслідування, його захисників, оскільки незрозумілість, нечіткість звинувачення позбавляє їх можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням права на захист. З даного приводу Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Аналогічна позиція зазначена в рішенні від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» .
Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, зазначено в рішенні від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95. Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95.
Також слід зазначити, що реєстр матеріалів досудового розслідування складений (не зазначено ким) з порушенням вимог ст. 109 КПК України, оскільки він не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, а в перелічених у реєстрі процесуальних рішеннях відсутні необхідні дані: не вказані строки застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відсутні реквізити процесуальних рішень.

Зокрема, у р. ІІ п. 75 не вказано кого допущено в якості захисника; під п. 150 є посилання на постанову про надання дозволу на проведення обшуку, однак не зазначено особи, в якої цей обшук повинен проводитися; у п. 183 не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, не вказано кому повідомлено про підозру; у п. 231 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_12 не вказано правової кваліфікації кримінального правопорушення; у п. 253 внесено неточні відомості щодо дати надання захиснику ОСОБА_10 доступу до матеріалів досудового розслідування 28.12.2015 року, хоча згідно з наданою останнім копією протоколу дана слідча дія тривала до 27.01.2016 р.; у п. 241 внесено відомості про складення обвинувального акта 30.09.2015 року, хоча суду направлено обвинувальний акт складений 14.01.2016 року, однак відомості про нього у реєстрі відсутні.

Крім того, до реєстру не внесено відомості: про закінчення досудового розслідування та його дату; повідомлення захисника ОСОБА_11 про закінчення досудового розслідування та надання йому доступу до матеріалів, хоча постанова про його залучення як захисника зазначена під п. 194; про доступ захисника ОСОБА_10 до речових доказів; про ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 23.12.2015 року, якою визнано протиправною постанову слідчого від 15.06.2015 року про призначення ОСОБА_12 для надання безоплатної вторинної допомоги адвоката ОСОБА_14 , якому, незважаючи на дану постанову, єдиному вручили обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та цивільні позова під розписку.

Крім цього, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що прокурором не дотримано вимог ст.ст. 293, 297-5 КПК України. Зокрема, захиснику обвинуваченого ОСОБА_11 не повідомлено про закінчення досудового розслідування, не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, не вручено та не було надіслано копію обвинувального акта, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільних позовів. Захиснику ОСОБА_10 не вручено під розписку вищевказані документи, хоча останній наполягав на цьому. А щодо відмітки прокурора на долученій до обвинувального акта розписці про те, що 15.01.2016 року захисник ОСОБА_10 прибув за викликом в приміщення прокуратури Чернівецької області та в службовому кабінеті №2 відмовився від наручного отримання під розписку обвинувального акту з додатками, то суд не може взяти її до уваги, оскільки такі акти складаються комісійно, а не одноособово. Крім того, дані твердження були спростовані захисником ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні, який вказав, що 14.01.2016 року йому по телефону повідомили, щоб він цього ж дня з`явився у прокуратуру для отримання обвинувального акта, у відповідь він пояснив поважну причину неможливості відразу з`явитися, просив його повідомляти про такі слідчі дії відповідно до вимог закону, та з`являвся 15.01.2016 року, а також наступного дня, у прокуратуру Чернівецької області, однак копію обвинувального акта з додатками йому так і не надали, як і не отримав він їх поштою.

Колегія суддів вважає, що вручення копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій цивільних позовів є обов`язковою стадією кримінального провадження, що передує судовому розгляду, а неотримання захисниками, з якими укладені договори про надання правової допомоги, копій вищевказаних документів у даному кримінальному провадженні, де проводилося спеціальне досудове розслідування, потягнуло за собою порушення таких засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, як законність, забезпечення права на захист і змагальність, та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, який у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» зазначає, що право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вищеописані недоліки унеможливлюють призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду та роблять неможливим належне здійснення судового провадження. Тому суд вважає обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000280 від 20.02.2013 року про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, таким, що не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору прокуратури Чернівецької області.

На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 109, 110, 291, 293, 297-5 КПК України, керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000280, внесеному до ЄРДР 20.02.2013 року, про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути прокурору прокуратури Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя:

Судді: