АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

про попередній розгляд справи

м. Чернівці « 27» червня 2013р. судова палата у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді Марчука В.Т.

за участю прокурора Романюка В.І.

при секретарі Трасоруба А.О.

та адвоката ОСОБА_1

Учасники судового процесу:

засуджена ОСОБА_2

розглянувши в стадії попереднього розгляду кримінальну справу щодо засудженої ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 та ч.4 ст. 27, ст. 15, ч. 5 ст. 369 КК України КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2013 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, заміжньої, непрацюючої, раніше не судимої,

засуджено за ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 27, ст. 15, ч. 5 ст. 369 КК України та призначено їй покарання:

- за ч. 4 ст. 190 КК України, у виді 5 (пяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.4 ст. 27, ст. 15, ч. 5 ст. 369 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засуджену ОСОБА_2 звільнено від призначеного їй покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Справа №11/794/272/13 р. Головуючий у 1 інстанції: Л.А. Стоцька

Категорія: ст.ст. 190, 369 КК України Доповідча: ОСОБА_3

Додаткове покарання у виді конфіскації майна підлягає до реального виконання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу щодо ОСОБА_2 змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд та звільнено її з-під варти із зали суду.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, 800 000 грн. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 8 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із засудженої ОСОБА_2 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, судові витрати за проведення експертизи в розмірі 10 053 грн.20 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_2 визнана судом винною та засуджена за те, що діючи умисно, з метою заволодіння коштами ОСОБА_4, під приводом давання хабара службовим особам державних та правоохоронних органів, підбурила ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до замаху на давання хабара голові Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_8, який відповідно до п.2 примітки до ст. 368 КК України та ст. 25 Закону України Про державну службу є службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище та відноситься до першої категорії державних службовців, а також прокурору Чернівецької області державному раднику юстиції 3 класу ОСОБА_9, начальнику УМВС України в Чернівецькій області генерал-майору міліції ОСОБА_10, голові ДПА в Чернівецькій області генерал-майору податкової міліції ОСОБА_11, та службовим особам Генеральної прокуратури України і Адміністрації Президента України, в сумі 120.000,00 доларів США, після чого, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа коштами ОСОБА_4 в особливо великих розмірах, на загальну суму 799.000,00 (сімсот девяносто девять тисяч) гривень, чим вчинила злочини за наступних обставин:

В кінці травня 2011 року ОСОБА_2, через спільних знайомих, познайомилась із сином ОСОБА_12, щодо якого 17.05.2011 р. було порушено кримінальну справу за ч.5 ст.191 КК України ОСОБА_4.

ОСОБА_2, достовірно знаючи про проблеми сімї ОСОБА_4, назвавшись останньому колишнім працівником органів внутрішніх справ та запевнивши його тісними стосунками з керівництвом Чернівецької обласної державної адміністрації, прокуратури Чернівецької області, УМВС України в Чернівецькій області, ДПА в Чернівецькій області, а також Генеральної прокуратури України та Адміністрації Президента України, запропонувала йому посприяти у вирішенні питання про відмову у порушенні кримінальної справи відносно нього і уникнення арешту, а також у вирішенні питання про звільнення його батька ОСОБА_12 з-під варти і закриття кримінальної справи відносно того та уникнення конфіскації всього належного їм майна, в тому числі у прийнятті інших необхідних процесуальних рішень у справі.

Під час чергових розмов, ОСОБА_2 повідомила, що за позитивне вирішення вказаних питань ОСОБА_4 повинен передати через неї голові Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_8, прокурору Чернівецької області Ковалю П.А., начальнику УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_10, голові ДПА в Чернівецькій області ОСОБА_11, а також службовим особам Генеральної прокуратури України і Адміністрації Президента України хабар в сумі 120.000,00 (сто двадцять тисяч) доларів США.

При цьому ОСОБА_2 не мала наміру виконувати зобовязання перед ОСОБА_4, тобто передавати зазначені кошти службовим особам вказаних вище органів та взагалі вчиняти будь-які дії на користь та в інтересах ОСОБА_4, чи ОСОБА_12, а з корисливих мотивів переслідувала прямий умисел заволодіти цими коштами шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4, під приводом давання хабара для вирішення проблем його родини.

Зокрема, ОСОБА_2 використовуючи довіру ОСОБА_4 в тому, що вона є впливовим екс-правоохоронцем та володіє серйозними звязками з високопосадовцями, навмисно вводила його в оману, надавала йому неправдиву інформацію про те, що, начебто, від вказаних вище керівних осіб володіє достовірними даними, що відносно нього мають порушити кримінальну справу за надуманими приводами і підставами, та арештують, після чого його та батька засудять і позбавлять волі, та конфіскують все належне їм рухоме і нерухоме майно. Одночасно, ОСОБА_2 запевняла та лякала ОСОБА_4, що у разі ненадання ним обумовленого хабара, такі негативні для нього та його родичів наслідки обовязково настануть.

ОСОБА_4, виходячи із почуття довіри до ОСОБА_2 і оманливої впевненості, що остання діє правильно і добросовісно, отримавши від ОСОБА_2 цілеспрямовану дезінформацію, яка викликала у нього неправильне уявлення про факти і обставини, будучи запевненим, що остання діє в інтересах його родини, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх та батькових прав і законних інтересів, побоюючись, що в разі ненадання ним хабара такі шкідливі наслідки обовязково настануть, був вимушений погодитись на протизаконну пропозицію ОСОБА_2

Зокрема, про свою розмову із ОСОБА_2 та умови останньої ОСОБА_4 повідомив своїй матері ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. А тому попросив, щоб останні зібрали всі належні йому готівкові кошти, продали належну йому земельну ділянку, а також позичили кошти у їхніх спільних знайомих (від його імені, і для нього), з метою накопичення необхідної суми, а саме 120.000,00 доларів США, і щоб відповідно до вказівки ОСОБА_2, декількома частинами привозили йому ці кошти в Хмельницьку область, де він переховується, для подальшої передачі ним цих коштів ОСОБА_2, а нею відповідно, в якості хабара, губернатору ОСОБА_8, прокурору Ковалю П.А., начальнику УМВС ОСОБА_10, голові ДПА ОСОБА_11, а також службовим особам ГПУ і АПУ.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, розуміючи, що мають збирати і передавати кошти як хабар, погодились на прохання ОСОБА_4, при цьому, всі четверо між собою домовились, що провертати всі борги за позичені кошти буде виключно ОСОБА_4, не дивлячись на те, чи ці кошти будуть позичені йому із особистих заощаджень самих ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, чи позичені ними у інших осіб.

На протязі другої половини травня 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 домовившись, що всі винайдені кошти будуть повертатися виключно ОСОБА_4, за рахунок як ОСОБА_4, так і власних заощаджень, а також позик, зібрали кошти в сумі 35.000,00 доларів США для передачі ОСОБА_2, будучи впевненими, що остання передасть їх в якості хабара.

На виконання злочинної умови ОСОБА_2, в кінці травня на початку червня 2011 року, в першій половині дня, ОСОБА_4, одержавши від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зібрані ними кошти для передачі хабара, відразу ж поїхав до ОСОБА_2 додому, і в приміщенні її житлового будинку, який розташований по вулиці Садовій 23, в селі Слобідка-Кульчієвецька Камянець-Подільського району Хмельницької області, передав ОСОБА_2 кошти в сумі 35.000,00 (тридцять пять тисяч) доларів США, в якості першої частини названого нею хабара, за позитивне вирішення питання щодо відмови у порушенні кримінальної справи відносно нього і уникнення арешту, а також за вирішення питання щодо звільнення його батька ОСОБА_12 з під варти і закриття кримінальної справи відносно того, та уникнення конфіскації всього належного їм майна, і прийняття інших необхідних процесуальних рішень у справі і ОСОБА_2, отримала ці кошти.

В подальшому, на протязі першої половини червня 2011 року, продовжуючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5, продавши належну ОСОБА_4 земельну ділянку і спільно із ОСОБА_6, позичивши ще у ряду осіб готівкові кошти, від імені ОСОБА_4 і для нього, зібрали кошти на загальну суму 41.000,00 доларів США.

14 червня 2011 року, в першій половині дня, приїхавши у м. Хмельницький, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_2 прийшла додому до ОСОБА_13, де на неї чекали ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Під час знайомства та розмови, ОСОБА_2 з метою доведення до кінця злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом коштами ОСОБА_4, під приводом давання хабара службовим особам, знову назвавшись колишнім працівником ОВС, підтвердила ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що за позитивне вирішення питань щодо уникнення ним та його батьком кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 повинен передати через неї губернатору ОСОБА_8, прокурору Ковалю П.А., начальнику УМВС ОСОБА_10, голові ДПА ОСОБА_11, а також службовим особам ГПУ і АПУ хабар. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 підбурила і ОСОБА_5 до давання хабара службовим особам вищевказаних державних та правоохоронних органів, за позитивне вирішення зазначених питань.

ОСОБА_2, продовжувала запевняти ОСОБА_5 і ОСОБА_4, що у разі ненадання останнім обумовленого хабара, відносно ОСОБА_4 обовязково порушать кримінальну справу за надуманими приводами і підставами та арештують, після чого його та ОСОБА_12 засудять і позбавлять волі, а також конфіскують все належне їм рухоме та нерухоме майно.

Тому ОСОБА_5, теж виходячи із почуття довіри до ОСОБА_2 і обманливої впевненості, що остання діє правильно і добросовісно, отримавши від ОСОБА_2 цілеспрямовану дезінформацію, яка викликала у неї неправильне уявлення про факти і обставини, будучи запевненою, що остання діє в інтересах їх родини, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів її близьких родичів, побоюючись, що в разі ненадання ОСОБА_4 обумовленого хабара такі шкідливі наслідки обовязково наступлять, була вимушена погодитись на умови ОСОБА_2 та продовжувати сприяти своєму синові у відшуканні коштів для передачі хабара.

Перебуваючи в житловому будинку громадянки ОСОБА_13, який розташований за адресою м. Хмельницький, вул. Разкової, буд. №77, на виконання злочинної умови ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передали ОСОБА_2 кошти в сумі 41.000,00 (сорок одна тисяча) доларів США, в якості наступної частини названого ОСОБА_2 хабара службовим особам вищевказаних правоохоронних та державних органів, за позитивне вирішення обумовлених питань, а ОСОБА_2 їх отримала.

З метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на шахрайське заволодіння коштами ОСОБА_4 у повному обсязі, ОСОБА_2 в другій половині червня 2011 року двічі зустрічалася із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 біля адміністративних приміщень Чернівецької обласної державної адміністрації та прокуратури Чернівецької області, де один раз, в їх присутності, заходила в службове приміщення прокуратури та двічі в службове приміщення облдержадміністрації, демонстративно показуючи їм, що несе туди гроші, створюючи цим самим уявну видимість сприяння їм у вирішенні їхніх проблем шляхом передачі хабарів. Також, ОСОБА_2 неодноразово запевняла ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в тому, що вкотре їздила в місто Київ на зустрічі з впливовими службовими особами ГПУ і АПУ, яким також передавала частини обумовленого хабара, в тому числі вказувала їм, що їздила відпочивати в туристично-ресторанний комплекс, разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 При цьому ОСОБА_2 пояснювала, що кожному із цих трьох вказаних вище осіб вона передала по 20.000,00 доларів США.

Також, ОСОБА_2 продовжувала запевняти та лякати ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що у разі ненадання ОСОБА_4В обумовленого хабара, останнього та його батька обовязково притягнуть до кримінальної відповідальності.

Тому ОСОБА_6 теж виходячи із почуття довіри до ОСОБА_2 і оманливої впевненості, що остання діє правильно і добросовісно, отримавши від ОСОБА_2 цілеспрямовану дезінформацію, яка викликала у неї неправильне уявлення про факти і обставини, будучи запевненою, що остання діє в інтересах родини ОСОБА_4, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів цих родичів, побоюючись, що в разі ненадання ОСОБА_4 хабара такі шкідливі наслідки обовязково настануть, була вимушена погодитись на подальші умови ОСОБА_2 щодо продовження сприяння ОСОБА_4 у відшуканні коштів для передачі хабара. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 підбурила і ОСОБА_6 до давання хабара службовим особам вищевказаних державних та правоохоронних органів, за позитивне вирішення зазначених питань.

У свою чергу ОСОБА_7, на протязі червня 2011 року, на прохання ОСОБА_4, теж зібрала свої заощадження, а також позичила у своїх родичів, друзів та знайомих готівкових коштів, від імені ОСОБА_4 і для нього, домовившись, що борг буде їм повертати саме він. Всього нею було зібрано кошти, на загальну суму 24.000,00 доларів США, які вона віддала ОСОБА_6 для передачі ОСОБА_2 та в подальшому, в якості хабара службовим особам правоохоронних та державних органів.

На виконання злочинної умови ОСОБА_2, на початку липня 2011 року, вдень, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за попередньою домовленістю із ОСОБА_2 приїхали до неї додому, та зайшовши на подвіря території її житлового господарства, передали ОСОБА_2 кошти в сумі 24.000,00 доларів США, в якості наступної частини названого ОСОБА_2 хабара.

ОСОБА_2 у свою чергу, діючи з ціллю заволодіння коштами ОСОБА_4, не маючи на меті вчиняти будь-які дії в його інтересах чи інтересах його близьких родичів, отримала ці кошти.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_2 у другій половині липня 2011 року, вдень, приїхала в м. Чернівці, і зустрівшись із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в районі автомобільного мосту через річку Прут, по вулиці Московської Олімпіади, і назвавшись ОСОБА_7 колишнім працівником ОВС, вкотре підтвердила ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що за позитивне вирішення питань щодо уникнення ОСОБА_4 та ОСОБА_12 кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 повинен передати через неї хабар. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 підбурила і ОСОБА_7 до давання хабара.

Також, ОСОБА_2 продовжувала запевняти та лякати ОСОБА_6 і ОСОБА_7, що у разі ненадання ОСОБА_4В обумовленого хабара, останнього та його батька обовязково притягнуть до кримінальної відповідальності.

Тому ОСОБА_7 теж виходячи із почуття довіри до ОСОБА_2 і оманливої впевненості, що остання діє правильно і добросовісно, отримавши від ОСОБА_2 цілеспрямовану дезінформацію, яка викликала у неї неправильне уявлення про факти і обставини, будучи запевненою, що остання діє в інтересах родини ОСОБА_4, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо прав і законних інтересів цих родичів, побоюючись, що в разі ненадання ОСОБА_4 хабара такі шкідливі наслідки обовязково настануть, погодилась на подальші умови ОСОБА_2 щодо продовження сприяння ОСОБА_4 у відшуканні коштів для передачі хабара.

Зокрема, перебуваючи під час розмови у зазначеному вище місці, на виконання злочинної умови ОСОБА_2, ОСОБА_7 передала ОСОБА_2 зібрані нею кошти в сумі 2.000,00 (дві тисячі) гривень від імені ОСОБА_4 (яких останній потім їй повернув), в якості наступної частини названого ОСОБА_2 хабара службовим особам ГПУ за позитивне вирішення обумовлених питань, в тому числі організації особистого прийому Генеральним прокурором України державним радником юстиції України ОСОБА_14.

За період з кінця травня початку червня 2011 року і по кінець липня 2011 року ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (від імені ОСОБА_4, яких він в подальшому їм повернув) грошові кошти в сумі 100.000.00 (сто тисяч) доларів США, що відповідно до курсу НБУ становило 797.000,00 (сімсот девяносто сім тисяч) гривень, а також 2.000,00 (дві тисячі) гривень, тобто шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 799.000,00 (сімсот девяносто девять тисяч) гривень, яких вона використала на власні потреби.

За заначених обставин, своїми умисними діями, які виразились у схилянні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6В, та ОСОБА_7 до дачі хабара голові Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_8, який відповідно до п.2 примітки до ст. 368 КК України та ст. 25 Закону України Про державну службу є службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище та відноситься до першої категорії державних службовців, а також прокурору Чернівецької області державному раднику юстиції 3 класу ОСОБА_9, начальнику УМВС України в Чернівецькій області генерал-майору міліції ОСОБА_10, голові ДПА в Чернівецькій області генерал-майору податкової міліції ОСОБА_11, та службовим особам Генеральної прокуратури України і Адміністрації Президента України, ОСОБА_2 підбурила ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6В, та ОСОБА_7 до замаху на давання хабара вказаним службовим особам за позитивне вирішення питання щодо відмови у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 і уникнення арешту, а також за вирішення питання щодо звільнення його батька ОСОБА_12 з під варти і закриття кримінальної справи відносно того, та уникнення конфіскації всього належного їм майна, в тому числі прийняття інших необхідних процесуальних рішень у справі.

На вказаний вирок потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_15 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2013 року скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкцій ст.ст. 190 ч.4, 369 КК України без застосування вимог ст.ст. 69,75,76 КПК України. Цивільний позов на суму 1 600 000 грн. просять задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу також подав державний обвинувач начальник відділу організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Чернівецької області ОСОБА_16, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати у звязку з мякістю призначеного покарання та з неправильним застосуванням кримінального закону. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ст. 190 ч.4 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; за ст.ст. 27 ч.4,15, 369 ч.5 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити їй покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Заслухавши доповідь судді про підстави винесення справи на попередній розгляд, міркування прокурора, думку потерпілого та його представника, засудженої та її захисника, апеляційний суд вважає, що для обєктивного розгляду цієї справи необхідно провести часткове судове слідство, в ході якого додатково допитати засуджену ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, а в разі необхідності дослідити інші докази у справі.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 357, 358, 360 КПК України апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Провести по цій справі часткове судове слідство в ході якого додатково допитати засуджену ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, а в разі необхідності, дослідити інші докази у справі.

Кримінальну справу щодо засудженої ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 27, ст. 15, ч. 5 ст. 369 КК України, розглянути о 10 годині 09 липня 2013 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернівецької області.

Головуючий, суддя

Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_3