Справа №1-48/10
Провадження № 1-48/10
ВИРОК

іменем України

01 березня 2010 року

Радехівський районний суд

Львівської області

в складі: головуючого: Крета А.І.

при секретарі: Загайській І.В.

з участю прокурора: Ватраля Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехові справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше несудимого,

за ст.185 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 25.10.2009 року, приблизно о 24год.00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, і знаходячись у смт.Лопатин по вул. 1 Травня Радехівського району підійшов до присутньої там ОСОБА_2, яка знаходилася на сходовій площадці центрального входу Лопатинського відділення зв»язку, скориставшись її тимчасовою відсутністю, шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих спонукань, вчинив крадіжку жіночої сумочки чорного кольору, виготовлену з шкірозамінника вартістю 130 гривень, в якій знаходився мобільний телефон «САМСУНГ SGH-L 170» вартістю 1500 гривень з карточкою оператора мобільного зв»язку «Ді-Джус» вартістю 25 гривень, записна книжка вартістю 10 гривень, жіноча косметичка вартістю 40 гривень, туш вартістю 20 гривень, помада вартістю 20 гривень, тіні вартістю 30 гривень, 4 олівців вартістю 15 гривень кожен на загальну суму 60 гривень, золоті сережки вартістю 200 гривень, шпилька до волосся вартістю 30 гривень, гаманець вартістю 30 гривень в якому знаходилися гроші в сумі 500 гривень, завдавши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_2 на загальну суму 2595 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та показав в судовому засіданні, що в кінці жовтня 2009 року він у вечірній час разом із своїми друзями відпочивав в кафе-барі «Надія», що в смт.Лопатин по вул.Січових Стрільців. Вони сиділи за столиком та відпочиваючи вживали спиртне. Через столик в їх ряду сиділи дві жінки, як їх звати він не знає, йому лише відомо, що вони є жительки смт.Лопатин. Приблизно о 24 год. він разом з друзями вирішили йти додому і вийшли на вулицю. На вулиці стояли та курили. В цей час він побачив, що на вулицю вийшла одна із цих жінок, які сиділи через столик за ними. Ця жінка пішла в сторону центру смт.Лопатин і він пішов за нею. Коли він догнав її то вона його окликнула і між ними зав»язалася розмова. Дальше вони вдох підійшли до будинку пошти. Біля будинку пошти на сходах вони стали обніматися та цілуватися. Через деякий час він вставши зі сходів пішов додому. Коли він відійшов декілька метрів, то ногою почув, що вдарив мобільний телефон, який лежав на землі. Він підняв цей мобільний телефон і побачив, що то є мобільний телефон цієї жінки. Мобільний телефон був марки «САМСУНГ L170». Дальше він побачив, що на землі лежить жіноча сумка цієї жінки. Взявши в руку сумку та мобільний телефон він пішов у напрямку Лопатинської лікарні, а жінка залишилася сидіти на сходах біля приміщення пошти. Вона не бачила, як він брав мобільний телефон та сумку, оскільки заснула. Мобільний телефон він поклав собі в кишеню куртки. Підійшовши до ставка, що є біля Лопатинської лікарні він оглянув, що міститься у сумці при цьому підсвічував ліхтариком, який був на запальничці. В сумці була якась жіноча косметика, записна книжка, гаманець в якому були сережки. Він забрав з сумки пару сережок, а сумку з тим, що містилося в ній, викинув у ставок.

Підсудний ОСОБА_1 не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по епізоду викрадення ним мобільного телефона з карточкою оператора мобільного зв»язку «Ді-Джус», записної книжки, жіночої косметички, туші, помади, тіні, 4 олівців, золотих сережок, шпильки до волосся, гаманця, грошей в сумі 500 гривень у потерпілої ОСОБА_2

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно викрадення підсудним ОСОБА_1 речей у потерпілої ОСОБА_2, оскільки дані обставини не оспорюються всіма учасниками судового розгляду і суд немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій.

Таким чином, на думку суду, винність підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, доведено повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за 185 ч.1 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого мана.

Визнаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання, суд, в якості обставин, що пом»якшують покарання визнає визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання в діях ОСОБА_1, суд визнає вчинення злочину особою, що перебує в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи приведені вище помякшуючі обставини, а також особу підсудного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому на думку суду, виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити засудженому ОСОБА_1 без змін.

Речові докази по справі: мобільний телефон «САМСУНГ SGH-L 170», сім-картку «Ді-Джус», золоті жіночі сережки повернути ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту оголошення.

ГоловуючийОСОБА_3