АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001549 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору прокуратури Подільського району м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001549 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначено кваліфікуючої ознаки, як то передбачено диспозицією ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, і реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, оскільки в ньому відсутні дані про те, що потерпіла ОСОБА_8 була повідомлена про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та їй були надані матеріали, та що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, як зазначено у формулюванні обвинувачення, згідно обвинувального акту. Також в першому розділі ________________________________________________________________________

Справа №11-кп/796/1778/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
реєстру матеріалів досудового розслідування в п. 12 зазначено про проведення процесуальної дії, а саме - допиту потерпілої ОСОБА_8 31.04.2015 року, однак, це не може відповідати дійсності, оскільки в квітні місяці відсутня дата 31 квітня.
Тому, на думку суду, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використання прокурором під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України про зміну обвинувачення в суді, оскільки відсутній правовий механізм примусу прокурора змінити обвинувальний акт та формулювання обвинувачення до судового розгляду справи чи під час такого розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог КПК України, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що твердження суду про те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про те, що потерпіла була повідомлена про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів та потерпілій були надані матеріали, є помилковим, оскільки в матеріалах кримінального провадження та реєстрі є відповідне повідомлення потерпілій, яке, відповідно до вимог ч. 7 ст. 270 КПК України, було направлено їй, але бажання ознайомитись з матеріалами кримінального провадження вона не виявила, і це не є помилкою, так як КПК України не зобов`язує здійснити ознайомлення сторони потерпілого, а лише підозрювану сторону та сторону її захисту.

Також є хибним аргумент суду про відсутність даних щодо повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КПК України, як зазначено в формулюванні обвинувачення, згідно обвинувального акту, оскільки такі дані не могли бути внесені до реєстру, у зв`язку з тим, що вищевказана стаття регламентує: «Відкликання, зміну або доповнення клопотання про застосування запобіжного заходу». При цьому, в реєстрі у першому розділі (Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), в пункті 39 зазначено про те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України.
З приводу того, що в першому розділі реєстру матеріалів досудового розслідування в п. 12 зазначено про проведення процесуальної дії - допиту потерпілої ОСОБА_8 31.04.2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки в квітні місяці відсутня дата 31 квітня, то це є технічною помилкою (опечаткою).

Крім того, на думку апелянта, є хибним і той факт, що в порушення п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначено кваліфікуючої ознаки за ч. 2 ст. 185 КК України, як цього вимагає закон, а саме, скоєння крадіжки за попередньою змовою групою осіб, оскільки в ч. 1 ст. 291 КПК України пункт 5 відсутній.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якого, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В той же час формулювання обвинувачення повинно відповідати фактичним обставинам кримінального правопорушення, а правова кваліфікація узгоджуватись з положеннями Закону про кримінальну відповідальність, бо наявні в цій частині обвинувального акта суперечності можуть призвести до порушення права обвинуваченого на захист.

Проте, як вбачається з обвинувального акта, сформульоване в ньому обвинувачення суперечить правовій кваліфікації кримінального правопорушення, в якій є посилання на кваліфікуючу ознаку - вчинене групою осіб, яка не передбачена диспозицією ч. 2 ст. 185 КК України, котра передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить в собі положення, що суперечать одне одному і зазначене є перешкодою для призначення на його підставі судового розгляду.

Доводи прокурора, як підстава для скасування судового рішення, про те, що суд послався на недотримання слідчим п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, при тому, що ч. 1 ст. 291 КПК України не містить взагалі пунктів, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом рішення судом досліджувались питання, пов`язані з наявністю в обвинувальному акті певних відомостей, які визначені саме у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що за обвинувальним актом притягується до відповідальності лише ОСОБА_7 і за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, проте у формулюванні обвинувачення є посилання й на іншу особу ( ОСОБА_10 ), у співучасті з якою вчинено злочин, але відсутні дані про її правовий статус у даному кримінальному провадженні, що є неприпустимим, виходячи із загальних засад кримінального процесуального законодавства, відповідно до яких, якщо дані про наявність ознак злочину встановлені щодо особи, яка притягнута до кримінальної відповідальності, але не є обвинуваченим у даній справі, суд не вправі у вироку чи інших судових рішеннях допускати висловлювання та судження, які можуть бути оцінені, як визнання особи винною у вчиненні злочину.

В той же час, заслуговують на увагу доводи прокурора щодо неправильності висновків суду стосовно недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки підставою повернення прокурору обвинувального акта є лише його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, а тому із судового рішення підлягають виключенню посилання суду щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001549 відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору прокуратури Подільського району м. Києва, - змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року посилання щодо невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.
В решті ухвалу суду залишити без змін.

Судді:

____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3