Справа № 11-566 Головуючий у І інстанції Карпович
Категорія 28 28.07.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2011року. м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - судді Авраменка М.Г., -

суддів Матюшко М.П., Говорухи В.І.

за участю прокурора - Стаховської Н.О., засудженого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого, захисника ОСОБА_2 та прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2011 року, яким

ОСОБА_1, що народився 22 грудня 1977 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

засуджений за ст. 129 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, за ст.263 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_1 призначено шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Адвокатом ОСОБА_2 подана також апеляція на окрему постанову суду від 22 лютого 2011 року.

Вироком вирішено питання речових доказів.

Як зазначено у вироку злочини ОСОБА_1 скоїв за наступних обставин.

Восени 2003 року, перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_1 придбав у невстановленої слідством особи, пістолет, який перероблений з газово шумового пістолета RG 88 калібру 9 ММ № AD 0624930 виробництва Німеччина, шляхом викидання перетинки розсікача, в результаті чого, являється гладко ствольною, коротко ствольною вогнепальною зброєю. Придбаний пістолет ОСОБА_1 перевіз в сумці до місця свого проживання, що знаходиться за адресою, с. Ничипорівка, вул. Кутузова, 25, Яготинського району, Київської області, де зберігав в кімнаті даного будинку, а в подальшому і використовував та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

14 грудня 2010 року під час проведення огляду домоволодіння ОСОБА_1 розташованого за адресою вул. Кутузова, 25 працівниками міліції було виявлено та вилучено пістолет. Згідно висновку експерта криміналіста вилучений пістолет є гладко ствольною коротко ствольною вогнепальною зброєю, переробленою з газово шумового пістолета RG 88 калібру 9 ММ № AD 0624930 виробництва Німеччина, шляхом викидання перетинки розсікача, придатний для стрільби способом роздільного спорядження.

13 грудня 2010 року близько 20 годин 30 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшов до домоволодіння громадянки ОСОБА_3 розташованого у с. Ничипорівка, пров. Артема, 11, Яготинського району, Київської області, та маючи при собі вогнепальну зброю виготовлену з газового шумового пістолету підійшов до крильця вхідних дверей

будинку, біля яких помітив громадянина ОСОБА_4, який в цей час відкрив двері будинку. З метою залякування останнього та висловлюючи погрозу вбивством, маючи при цьому не приязні відносини, ОСОБА_1 здійснив постріл в ОСОБА_5, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження. Після цього, знаходячись вже в коридорі будинку, потерпілий ОСОБА_5 схопився двома руками за пістолет, який знаходився в руках ОСОБА_1 намагаючись відібрати його у останнього. Під час цієї боротьби ОСОБА_1 нажав на спусковий курок пістолета та зробив постріл. Випущена куля пролетіла через весь коридор і застряла у дверях, які ведуть до зали будинку. Будучи пораненим у ліве плече, ОСОБА_5 зумів виштовхати ОСОБА_1 із будинку на двір, але останній намагався проникнути в будинок вириваючи двері. Потерпілий ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 намагалися тримати двері щоб ОСОБА_1 не проник до будинку, та також сприйняли його погрози вбивством, як конкретні та реальні. Від отриманого поранення в плече ОСОБА_5 втратив свідомість.

В судовому засіданні 22 лютого 2011 року суд виніс також окрему постанову, якою вважав за необхідне довести до відома дисциплінарно кваліфікаційної комісії Київської обласної колегії адвокатів про порушення допущені адвокатом ОСОБА_2, під час розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_1. На думку суду під час судових дебатів захисник ОСОБА_2 стверджувала про визнання підсудним ОСОБА_1 вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 129 КК України, хоча це суперечило показам підсудного. Окрім того, просила призначити умовно-дострокове покарання, яке не передбачене чинним законодавством.

На вирок суду подана апеляція прокурором, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, який не оспорюючи кваліфікацію дій та міри призначеного засудженому покарання, вважає вирок незаконним та таким, що винесений з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, просить його скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляції прокурор вказує на те, що відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим, а оцінка доказів має ґрунтуватися на всебічному, повному й обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Проте, при розгляді справи, суд обмежився допитом не всіх потерпілих по справі, що є порушенням вимог ст. 308 КПК України, а саме, у судовому засіданні не був допитаний потерпілий ОСОБА_7 і в подальшому, без обговорення питання про участь останнього в судовому засіданні, прийнято рішення про можливість розгляду справи у його відсутність чим була допущена неповноту судового слідства.

В апеляціях захисник ОСОБА_2, яка представляє інтереси засудженого ОСОБА_1 та сам засуджений, просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_1 мінімальне покарання передбачене законом, застосувавши положення ст.ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування апеляцій посилаються на невідповідність фактичним обставинам справи, а також призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Вважають, що відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що помякшують та обтяжують покарання. На їхню думку, судом не було враховане те, що ОСОБА_1 розкаявся у скоєнні злочину, визнав свою вину, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, також на його утримані знаходиться мати та батько похилого віку, за місцем свого проживання та роботи позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога не перебував. Крім того, він вчинив злочини, які віднесені до злочинів середньої тяжкості.

В апеляції на окрему постанову суду адвокат ОСОБА_2 просить вказану постанову суду скасувати, як незаконну. В обґрунтування апеляції посилається на те, що в судовому засіданні вона просила суд призначити її підзахисному покарання на підставі ст. 75 КК України, а висновок судді з приводу її заяви про умовно-дострокового покарання не підтверджується будь-якими доказами. Окрім цього, окрема постанова за змістом не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства України.

В судовому засіданні засуджений заявив клопотання про застосування до нього амністії відповідно Закону України « Про амністію » від 8 липня 2011 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора, який не заперечував проти застосування до засудженого амністії, пояснення засудженого в підтримку заявленого ним клопотання про застосування до нього амністії, пояснення захисника, яка заявила про необхідність застосування до засудженого амністії та вважала необхідним задовольнити її апеляцію та скасувати окрему постанову суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 23-2 КПК України окрему постанову може бути винесено при виявленні судом порушень прав громадян та інших порушень закону, допущених при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом.

У відповідності до п п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.03.2008 № 3 окрема постанова має бути обґрунтованою і вмотивованою. В ній суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню злочину. Не може бути винесено окрему ухвалу (постанову) суду щодо правової позиції адвоката чи прокурора у справі.

Як убачається з протоколу судового засідання від 22 лютого 2011 року захисник ОСОБА_2 порушень прав громадян та інших порушень закону не допускала, а в судових дебатах висловила свою позицію стосовно визнання її підзахисним вини та необхідності призначення йому покарання не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про адвокатуру» для визначення рівня професійних знань осіб, які мають намір займатися адвокатською діяльністю, вирішення питань про дисциплінарну відповідальність адвокатів утворюються кваліфікаційно-дисциплінарні комісії адвокатури.

Крім того, в резолютивній частині окремої постанови суд невірно зазначив назву органу, який вирішив повідомити про викладені в мотивувальній частині обставини, вказавши на «дисциплінарно кваліфікаційну комісію Київської обласної колегії адвокатів».

На думку колегії суддів, зазначені в окремій постанові обставини не можуть бути підставою до її винесення та виконання.

Оскільки винесена судом окрема постанова не відповідає вимогам закону, то воно підлягає скасуванню.

Як вбачається із матеріалів справи, злочини засудженим були вчинені 13-14 грудня 2010 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про амністію" від 8 липня 2011 року. Скоєні ОСОБА_1 злочини відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості. Засуджений на момент набрання чинності Законом України "Про амністію" мав на утриманні дитину, якій не виповнилось 18 років, не позбавлений батьківських прав.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що засуджений ОСОБА_1 підпадає під дію ст.1 п. "в" Закону України "Про амністію" від 8 липня 2011 року. У зв'язку із тим, що засуджений ОСОБА_1 не підпадає під визначений у ст. 7 цього Закону перелік осіб, до яких амністія не застосовується та заявив у суді відповідне клопотання, колегія суддів вважає за необхідне застосувати амністію щодо засудженого ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про амністію" від 8 липня 2011 року особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, справи щодо яких розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини вчинені до набрання чинності цим законом, звільняються від кримінальної відповідальності. За змістом ст. 376 КПК України у випадку встановлення апеляційним судом обставин, визначених у ст. 6 КПК України, обвинувальний вирок скасовується, а кримінальна справа закривається. У зв'язку із викладеним колегія суддів вважає за необхідне вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу закрити.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 на окрему постанову Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2011 року задовольнити.

Окрему постанову Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2011 року скасувати.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 лютого 2011 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1ст. 263 КК України звільнити із підстав, передбачених п «в» ст.1, ст.6 Закону України "Про амністію" від 8 липня 2011 року. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1ст. 263 КК України закрити із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 6 КПК України.

Речові докази по справі передати потерпілому ОСОБА_5, кулю знищити, пістолет передати до дозвільної системи Яготинського РВГУ для подальшої його передачі до УМВС Київської області.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 скасувати, звільнити його з під варти в залі суду, негайно.

Головуючий:

Судді: