Єдиний унікальний номер 341/1548/15-к
Номер провадження 1-в/341/66/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації

Галицької виправної колонії № 128 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі спільне подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області та спостережної комісії Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Стрия, Львівської обл., раніше не судимої, проживаючої до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , суд -

в с т а н о в и в:

Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2012 року, скасованим в частині призначеного покарання з ухваленням нового в цій частині апеляційним судом Житомирської області ОСОБА_5 визнана винуватою та засуджена:

- за ст. 191 ч. 5 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, з призначеним покаранням у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, обліком та видачею грошових коштів на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки з конфіскацією всього належного їй майна;

- за ст.28 ч. 2, ст. 366 ч. 1 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- за ст. 358 ч. 2 КК України з призначеним покаранням у виді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 358 ч. 3 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, обліком та видачею грошових коштів на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки з конфіскацією всього належного їй майна.

Звільнено ОСОБА_5 від покарання за ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2, ст. 74 ч. 5 КК України у зв`язку зі спливом строків давності.

Виправдано ОСОБА_5 за ст. 209 ч. 3 КК України в зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненому.

Виправдано ОСОБА_5 за ст. 28 ч.2, ст. 365 ч. 3 КК України за відсутністю складу злочину.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 2 369 295 грн. 11 коп. збитків завданих злочином.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2014 року до ОСОБА_5 застосовано ст. 6 ЗУ «Про амністію в 2014 році» та скорочено на половину невідбуту частину покарання.

Початок строку відбування покарання 29 жовтня 2012 року, кінець строку відбування покарання 24 липня 2016 року.

На день розгляду справи засуджена відбула більше 3/4 частини призначеного строку покарання.

Адміністрація Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області та спостережна комісія Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області звернулась в Галицький районний суд Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 на невідбутий строк покарання покликаючись на те, що засуджена довела своє виправлення.

Перевіривши представлені матеріли, суд вважає, що подання підлягає поверненню для відповідного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 153 Кримінально-виконавчого кодексу України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», матеріали про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим нормами Кримінально-виконавчого кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

При розгляді подання встановлено, що додані до розглядуваного подання матеріали є недостатніми для розгляду по суті.

Зокрема, в поданні зазначено, що родичі засудженої приймають участь у погашенні збитків завданих злочином. При з`ясуванні розміру відшкодування збитків, засуджена зазначила, що такі відшкодовані в орієнтовному розмірі 10 000 грн. Участь у погашенні заборгованості беруть її родичі. Згідно інформації наданої Галицькою виправною колонією, збитки відшкодовані в розмірі 110 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджена за вчинення корисливого злочину, вчиненням якого завдано збитки в розмірі 2 369 295 грн. 11 коп., поряд з поведінкою засудженої в місцях позбавлення волі, слід також оцінити і дії засудженої спрямовані на відшкодування збитків. Враховуючи те, що до засудженої застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна, Галицька виправна колонія не в достатньому обсязі забезпечує роботою, звернення до рідних з даним проханням є одним з можливих дій спрямованих на відшкодування збитків. Однак, відомості про відшкодування збитків у зазначеній ОСОБА_5 сумі не підтвердженні належними доказами, що також унеможливлює перевірити правдивість свідчень останньої, як доказ свого виправлення, а не лукавства.

Заповнити ці прогалини в судовому засіданні не вдалось. Відсутність даних відомостей позбавляє суд правильно застосувати кримінальний закон при вирішенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України та ст. 539 КПК України, ст. 153 Кримінально-виконавчого кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суд, -

п о с т а н о в и в :

Спільне подання адміністрації Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України Івано-Франківській області та спостережної комісії Галицької районної адміністрації Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 повернути Галицькій виправній колонії № 128 для відповідного оформлення.

Повернення подання не позбавляє права адміністрацію Галицької виправної колонії № 128 управління Державної пенітенціарної служби України Івано-Франківській області повторно скерувати таке на розгляд до суду після усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Суддя:ОСОБА_1