Справа № 11-463 Головуючий у І інстанції Підкурганний
Категорія 22 21.04.2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.,

суддів Сливи Ю.М., Капічон О.М.,

з участю прокурора Стаховської Н.О.,

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року, яким засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності із ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання засудженому ОСОБА_2, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, -

- за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

У відповідності із ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання засудженому ОСОБА_3, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання про речовий доказ.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2010 року внесено виправлення у резолютивну частину вироку. Замість «ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України» вказати «ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України».

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що він у травні 2008 року запропонував знайомому ОСОБА_4 заволодіти шляхом обману рибальським гумовим човном «Норок», що належав потерпілому по справі ОСОБА_5 та зберігався на території домогосподарства ОСОБА_6, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_6.

З цією метою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийшли додому до ОСОБА_6 та повідомили, що човен терміново потрібен його власникові. ОСОБА_6 віддав гумовий човен ОСОБА_2 та ОСОБА_7, вважаючи, що отримана від них інформація є достовірною.

Після заволодіння зазначеним човном ОСОБА_2 та ОСОБА_7 продали його за 52 гривень, а отримані кошти використали для власних потреб.

Дії ОСОБА_2 та ОСОБА_7 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 у сумі 1200 гривень.

Крім того, восени 2009 року ОСОБА_2 поблизу кладовища у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області нарвав рослини коноплі для власного вживання шляхом куріння.

Зазначені рослини ОСОБА_2 висушив та зберігав у деревяній будівлі на території кладовища у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

22.01.2010 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього пакет з сухою подрібненою речовиною рослинного походження.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №128/х від 04.02.2010 року вилучена у ОСОБА_2 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Крім того, ОСОБА_2 в середині листопада 2009 року за місцем свого проживання викрав у матері, ОСОБА_8, велосипед «Ардіс» вартістю 390 гривень та продав його Яро щуку О.М. за 25 гривень. Отримані кошти витратив на придбання спиртних напоїв. Дії ОСОБА_2 завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 390 гривень.

Крім того, 23.12.2009 року ОСОБА_2 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях, проникли у приміщення житлового будинку, який розташований за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Межигірська, 14, власником якого є ОСОБА_9, де викрали дві лопати вартістю 20 гривень кожна, граблі вартістю 15 гривень, пять молотків, вартістю 14 гривень кожний, дві сапи, вартістю 15 гривень за кожну, кілограм цвяхів, вартістю 15 гривень, пічну чавунну плиту, вартістю 150 гривень, садові ножиці, вартістю 15 гривень, плоскогубці, вартістю 20 гривень, чотири напильники, вартістю 10 гривень за кожний, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 390 гривень.

Також, підсудний ОСОБА_3, 14.06.2010 року близько 22.30 години, перебуваючи на вул. Островського у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, проходячи біля будинку 19-А, переліз через ворота на територію домогосподарства за зазначеною адресою та мав намір викрасти газові балони. Під час перетягування балонів до паркану з метою їх подальшого перекидання за паркан, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_10, який потім викликав міліцію.

На вказаний вирок засудженим ОСОБА_2 подано апеляцію, в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення йому покарання та постановити новий вирок, яким призначити останньому покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнити від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

При цьому апелянт зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у звязку із однобічністю та неповнотою дізнання, досудового та судового слідства, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. Апелянт вважає, що при призначенні покарання судом не враховано ту обставину, що завдані збитки були відшкодовані усім потерпілим, окрім останньої, яка відмовилась від такого відшкодування, не враховано його явку з повинною, неправильно визнано судом як обтяжуючу покарання засудженого обставину - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, повторно враховано як обставину, що обтяжує покарання засудженого «вчинення злочину повторно». Крім того, засуджений вважає вирок, несправедливим в частині призначення покарання за злочин вчинений у співучасті із ОСОБА_3

На вказаний вирок прокурором, який затвердив обвинувальний висновок подано апеляцію, в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити, ОСОБА_2, остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, апелянт вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у звязку із невідповідністю призначеного покарання особі підсудного та ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок мякості та у звязку із неправильним застосуванням кримінального закону.

При цьому апелянт зазначає, що злочини вчинені, ОСОБА_3, є тяжкими та несуть в собі велику суспільну небезпеку, що повязана з їх зухвалістю, злочини вчинені, ОСОБА_2, є середньої тяжкості і один тяжкий, та були вчинені останнім у різний період часу з 2008 по 2010 роки, що свідчить про усталеність в даної особи злочинної поведінки. Обставинною, що обтяжує відповідальність підсудних є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та повторність вчинення злочинів. Крім того, при призначенні покарання підсудним було застосовано часткове складання покарань, однак фактично остаточне покарання було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Також, судом при постановленні вироку не було вирішено питання про стягнення з підсудних судових витрат.

Згідно зі ст. 354 КПК України, засуджений підлягає обовязковому виклику в апеляційний суд, якщо в апеляції ставиться питання про погіршення його становища.

21.04.2011 року засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений.

Відповідно до довідки наданої із Київського СІЗО №13 засуджений ОСОБА_3 на даний час перебуває в Бучанській виправній колонії (№85).

Із матеріалів справи вбачається, що Вишгородський районний суд Київської області 10.01.2011 року направив до Київського СІЗО №13 розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили відносно засудженого ОСОБА_3 (а.с. 196).

Оскільки, як 10.01.2011 року, так і на сьогоднішній день, оскаржуваний вирок законної сили не набрав, колегія суддів вважає, що вказане розпорядження видане неправомірно.

За даних обставин, справу слід повернути до Вишгородського районного суду Київської області для відкликання вищевказаного розпорядження та виконання вимог ст. 354 КПК України.

Керуючись ст.ст. 354, 360, 361 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути до Вишгородського районного суду Київської області для виконання вимог ст. 354 КПК України.

Для чого:

-відкликати розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили;

-перевести засудженого ОСОБА_3 із Бучанської виправної колонії (№85) до Київського СІЗО №13;

-визначити дату розгляду справи апеляційним судом, про що повідомити заінтересованих осіб та забезпечити явку засуджених у судове засідання.

Судді:

_______________ _______________ _________________

(ОСОБА_11В.) (ОСОБА_1М.) (ОСОБА_12М.)