Справа № 304/1347/15-к
Провадження № 1-кп/304/123/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000617 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабичі Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, проживає у громадянському шлюбі, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, охоронця ТОВ «Фаєренерджі», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 ч. 1 КК України,-

з участю сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2015 року біля 13.45 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області за адресою: м. Перечин, вул. Жовтнева, № 37 Закарпатської області, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що такого факту не було, умисно повідомив завідомо неправдиві відомості про те, що 26 вересня 2015 року біля 04.00 год. троє невідомих йому осіб ввірвалися в будинок АДРЕСА_2 , в якому він проживає, та, застосувавши силу до його дружини ОСОБА_6 , викрали ноутбук, печатки ТзОВ «Фаєренерджі», папку з документами та трудовими книжками працівників вказаної фірми. Вказана заява 26 вересня 2015 року була зареєстрована в журналі єдиного обліку Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області за № 3742, після чого того ж дня, тобто 26 вересня 2015 року працівниками міліції на підставі дозволу ОСОБА_6 було проведено огляд місця події, в ході якого речі, про викрадення яких зазначалося в заяві, були виявлені та вилучені, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 383 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тобто у зв`язку з дійовим каяттям, про що також подав письмову заяву.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показаннями обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувалися у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Вирішуючи питання про заявлене обвинуваченим ОСОБА_3 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, заслухавши позицію прокурора, який не заперечив проти задоволення такого, суд, дослідивши матеріали провадження, дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 383 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Також встановлено, що обвинувачений вказаний злочин вчинив вперше, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Згідно ст. 45 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року, передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, тому суд приходить до висновку, що такого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження про його обвинувачення закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 383 КК України на підставі ст. 45 цього Кодексу звільнити у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадженням №0000617 про його обвинувачення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1