Справа № 573/553/14-к
Номер провадження 1-кп/573/1/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

експерта ОСОБА_18 ,

свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з повною вищою освітою, працюючого начальником Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 361-2 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Куянівка Білопільського району Сумської області, з повною вищою освітою, неодруженого, працюючого Куянівським сільським головою Білопільського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 368 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця міста Білопілля Сумської області, з повною вищою освітою, працюючого директором САП «Родючість», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, уродженця міста Суми, з повною вищою освітою, неодруженого, працюючого заступником директора СТБ «Сумиагропромбіржа», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
І. Згідно наказу Державного агентства земельних ресурсів Держземагентства України № 971 від 21.03.2013 ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» в порядку переведення з посади заступника начальника цього ж відділу і йому присвоєно 13 ранг державного службовця в межах шостої категорії посад.

Згідно з функціональними обов`язками ОСОБА_8 представляє інтереси відділу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами; організовує та забезпечує виконання відділом відповідних актів законодавства, наказів Мінагрополітики України, доручень міністра та його заступників; вносить начальнику головного управління Держземагентства в Сумській області пропозиції, щодо пріоритетів роботи відділу та звітує перед ним за виконання покладених на відділ завдань; здійснює добір кадрів у відділ, формує кадровий резерв, призначає та звільняє з посад державних службовців відділу, присвоює їм ранги державних службовців; керує відділом і несе персональну відповідальність за результати його діяльності, ведення державного земельного кадастру; проводить заходи з моніторингу та охорони земель, координує діяльність органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань, пов`язаних із встановленням, унормуванням, обліком, реєстрацією, використанням та збереженням географічних назв. У межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації землеустрою.

ОСОБА_8 , як державний службовець, під розпис 15.01.2013 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, начальник відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_8 є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника органу державного управління і як керівник органу державного управління обіймає у ньому посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до примітки 2 статті 368 КК України начальник Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_8 , як керівник органу державного управління та службова особа, віднесений до шостої категорії посад та є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

26.05.2013 під час зустрічі з ОСОБА_8 в м. Путивль Сумської області біля адміністративної будівлі Путивльської райдержадміністрації у автомобілі ОСОБА_17 ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 26.05.2013, ОСОБА_17 звернувся до ОСОБА_8 , як до начальника відділу Держземагентства у Білопільському району Сумської області, з метою здійснення ОСОБА_8 перевірки та погодження виготовленого ним на замовлення ТОВ «Білопілля Агросвіт» проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області.

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди за вчинення покладених на нього службових обов`язків, а саме: погодження вказаного проекту землеустрою, висунув ОСОБА_17 вимогу щодо передачі йому неправомірної вигоди за погодження вказаного проекту, не називаючи її суми, а також повідомив, що узгодить з ним дане питання дещо пізніше.

На початку червня 2013 року ОСОБА_17 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 прибув до відділу Держземагентства України в Білопільському районі Сумської області, де зустрівся з ОСОБА_8 на вулиці біля приміщення вказаного відділу. У ході розмови ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_8 , що незабаром завершить роботу над вказаним вище проектом і привезе його на підписання ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 повідомив, що підпише всі необхідні документи в проекті землеустрою, який розроблявся ОСОБА_17 , а останній за це передасть йому неправомірну вигоду в сумі 5000 грн.

Згідно з наказом Держкомзему від 03.12.2004 № 391 «Про затвердження Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації», пункт 3.3.2, усі основні документи і матеріали, додані до об`єкта державної експертизи повинні відповідати таким вимогам: додатки та передбачені законодавством погодження, а також висновок Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, повинні бути підписані керівником відповідального органу (організації), скріплені його печаткою та мати термін дії, графічні матеріали у встановлених законодавством випадках мають бути погоджені керівником територіального органу земельних ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_8 , як начальник відділу Держземагентства України в Білопільському районі Сумської області, повинен був підписати в проекті, підготовленому ОСОБА_17 , аркуші графічних матеріалів до проекту, який містить графічні матеріали і який буде подаватись на експертизу. Крім цього, ОСОБА_8 повинен був підписати висновок по проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району в Сумській області, а також довідку про кількість земель і витяг з форми 6 Зем.

У свою чергу ОСОБА_17 погодився передати ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5000 грн.

ОСОБА_8 25.07.2012 по телефону повідомив ОСОБА_17 , що останній повинен 30.07.2013 прибути до нього в м. Білопілля та передати обіцяну неправомірну вигоду в сумі 5000 грн., а він, в свою чергу, підпише документи в проекті землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області.

На виконання вказаної домовленості з ОСОБА_8 . ОСОБА_17 30.07.2013 близько 10 години прибув у м. Білопілля Сумської області до приміщення Білопільського відділу Держземагентства по вул. К. Лібкнехта, 20 для передачі ОСОБА_8 проектної документації та неправомірної вигоди в сумі 5000 грн. Однак ОСОБА_8 , приховуючи свою участь у вчиненні кримінального правопорушення і побоюючись свого затримання працівниками правоохоронних органів під час отримання неправомірної вигоди, вирішив використати у своїх корисливих цілях водія відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_47 .

Не ставлячи ОСОБА_48 до відома про свої злочинні наміри, ОСОБА_8 направив його на зустріч з ОСОБА_17 і попросив забрати у останнього та привезти йому на підпис документи. Підписавши вказані документи, ОСОБА_8 аналогічним чином попросив ОСОБА_48 повернути їх ОСОБА_17 та забрати гроші в сумі 5000 грн. без повідомлення про їх походження.

У свою чергу, виконуючи вказівку ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про його злочинний умисел, ОСОБА_49 приїхав до Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», де його чекав ОСОБА_17 , передав йому підписані ОСОБА_8 документи і отримав від ОСОБА_17 в його автомобілі грошові кошти в сумі 5000 грн. для ОСОБА_8 , однак передати ці кошти ОСОБА_8 не встиг, оскільки безпосередньо після отримання грошей був затриманий співробітниками УСБУ України в Сумській області.

Таким чином, начальник відділу Держземагентства України в Сумській області ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи власне службове становище, отримав від ОСОБА_17 неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. за погодження проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області.

ОСОБА_8 , вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненому злочині при викладених вище обставинах не визнав повністю. Надати показання по даному обвинуваченню відмовився відповідно до вимог ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_17 від надання суду показань відмовився відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 56 КПК України.

Хоча потерпілий ОСОБА_17 відмовився надати суду показання, а обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою винуватість у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_50 , суд все ж таки вважає, що винуватість ОСОБА_8 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_45 , ОСОБА_51 .

Так, свідок ОСОБА_38 суду показала, що з 07.02.2013 і по даний час працює головним спеціалістом-бухгалтером відділу Держземагенства у Білопільському районі. У липні 2013 року начальником установи, в якій вона працює, був ОСОБА_8 .

30.07.2013 зранку ОСОБА_8 був на робочому місці. Але так як у нього і до 30 липня, і в цей день були проблеми зі здоров`ям, тому, побувши зранку, він відлучився з роботи, можливо в лікарню, можливо додому, вона точно не знає куди.

ОСОБА_38 займалась своїми справами. Так як їй необхідно було терміново передати документи для обласного управління, тому вона ці документи підготувала і через водія ОСОБА_48 передала ОСОБА_8 для їх підписання. ОСОБА_49 повернувся з підписаними документами, чи був з ним хто-небудь свідок не пам`ятає. ОСОБА_17 не знає і не пам`ятає, так як пройшло вже багато часу, можливо і ставила йому печатку на документах, якщо там був підпис начальника ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_49 суду показав, що у 2013 році і на даний час працює водієм у відділі Держземагенства у Білопільському районі. У 2013 році його керівником був ОСОБА_8 . У його обов`язки входило возити ОСОБА_8 , а у вільний від поїздок час він розносив кур`єрську пошту.

Зранку 30.07.2013 ОСОБА_8 був на роботі, але у нього був високий тиск, тому ОСОБА_49 відвіз його у лікарню. ОСОБА_8 йому сказав, що приїде кролевецький проектант, у якого ОСОБА_49 повинен взяти документи і привезти йому на підпис. Він повернувся у відділ, кролевецький проектант, на той час він не знав його прізвища, пізніше дізнався, що звати його ОСОБА_17 , сам підійшов до нього, дістав чорну папку і показав у документах, де повинен розписатись ОСОБА_8 . ОСОБА_52 забрав документи у ОСОБА_17 , а також взяв із свого відділу документи, які в цей день необхідно було відвезти до м. Суми, і повіз всі разом підписувати ОСОБА_8 . Після підписання їх останнім ОСОБА_49 приїхав назад до відділу, віддав документи ОСОБА_53 . Далі ОСОБА_48 необхідно було на своїх документах у бухгалтерії поставити печатки і ОСОБА_17 попросив його теж провести у бухгалтерію, щоб поставити печатки. А попросив тому, що у коридорі було багато людей, які могли б вирішити, що ОСОБА_17 намагається пройти без черги, хоча черга була до іншого кабінету, а не до бухгалтерії. ОСОБА_49 зайшов у бухгалтерію разом з ОСОБА_17 , віддав свої і ОСОБА_17 документи. На його документах поставили печатку і він вийшов з кабінету, а ОСОБА_17 ще залишався там. Коли вже ОСОБА_49 став виїжджати з двору відділу, щоб везти в м. Суми документи, до нього підійшов ОСОБА_17 . Цей підхід ОСОБА_49 зрозумів як потребу віддати ще якісь документи, але він не хотів брати їх у дворі їхнього відділу, щоб не бачили інші проектанти. ОСОБА_49 зателефонував ОСОБА_8 і сказав, щоб той, у свою чергу, зателефонував ОСОБА_17 і попросив виїхати з двору. Під час телефонної розмови ОСОБА_8 казав йому забрати у ОСОБА_17 документи. ОСОБА_49 виїхав першим, за ним поїхав ОСОБА_17 . Потім останній йому блимнув фарами і він зупинився. Тоді ОСОБА_17 ще раз блимнув фарами, ОСОБА_49 після цього вийшов зі свого автомобіля і пішов до автомобіля ОСОБА_17 , де сів у салон. ОСОБА_17 віддав йому гроші і сказав, щоб він передав борг ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_49 не запитував у ОСОБА_17 чому він передає гроші, а не документи, як казав ОСОБА_8 . ОСОБА_49 гроші поклав у кишеню, вийшов з автомобіля і на вулиці був затриманий співробітниками СБУ, які у нього вилучили гроші.

Хоча свідок ОСОБА_49 і зазначив суду, що ОСОБА_17 через нього передав борг ОСОБА_8 . Але об`єктивно наявність боргу у ОСОБА_17 перед ОСОБА_8 нічим не підверджується. Ні сам ОСОБА_8 суду про борг нічого не вказував, ні іншими доказами цей факт не підтверджується. Крім того, якщо свідок ОСОБА_49 дійсно вважав, що ці кошти є боргом, це не свідчить про той факт, що передача коштів була законною і в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 368 КК України, бо свідок не був обізнаний про відносини між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , а тому міг з цього приводу помилятися. Крім того, ОСОБА_8 був зацікавлений в тому, щоб даний свідок не знав про справжнє походження цих коштів.

Факт одержання неправомірної вигоди ОСОБА_8 від ОСОБА_17 також підтверджується письмовими доказами, матеріалами оперативно-розшукових заходів.

Так, із протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2013 року вбачається, що о 17 год. 10 хв. 29.07.2013 прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від ОСОБА_17 була прийнята усна заява про те, що за погодження проектної документації начальник відділу Держземагенства у Білопільському районі ОСОБА_8 вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. (а.п. 131-132 том 4).

Із протоколу огляду предметів від 30.07.2013 року вбачається, що 30.07.2013 з 08 год. 45 хв. до 09 год. 35 хв. старшим оперуповноваженим 2 сектору ВБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_54 у присутності понятих були оглянуті грошові кошти в сумі 5000 грн. номіналом по 200 грн. у кількості 21 шт., номіналом по 100 грн. у кількості 7 шт., номіналом по 50 грн. у кількості 2 шт., які відкопійовані на копіювальному апараті на аркуші паперу формату А4, пред`явлені в оригіналі та копіях ОСОБА_17 і понятим. У ході огляду грошові кошти помічені спеціальною речовиною (люмінофором). При освітлені грошових банкнот джерелом ультра-фіолетового випромінювання на них проявляється світіння світло-зеленого кольору. Зразок спеціальної речовини (люмінофор) нанесено на аркуш паперу. Після огляду грошові кошти вручені ОСОБА_17 (а.п. 194-199 том 4).

Із протоколу про результати контролю за вчиненням злочину вбачається, що 30.07.2013 з 09 год. 35 хв. до 13 год. 15 хв. ОСОБА_17 були вручені грошові кошти в сумі 5000 грн. для подальшої передачі у якості неправомірної вигоди ОСОБА_8 через його водія ОСОБА_47 . Вказані грошові кошти були вилучені у ОСОБА_45 під час огляду місця події та долучені до протоколу огляду місця події (а.п. 200-201 том 4).

Зазначені протоколи захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_8 просили визнати недопустимими доказами у зв`язку з тим, що вони складені не слідчим або прокурором, а оперуповноваженим СБУ, тобто особою, яка не уповноважена здійснювати дані слідчі дії, що є порушенням вимог ст.ст. 36, 40, 41 КПК України. При цьому сторона обвинувачення суду не надала докази, що слідчий або прокурор дійсно уповноважили їх виконувати такі слідчі дії.

Але суд вважає, що посилання захисника ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_8 на недопустимість зазначених протоколів є безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 41 КПК України оперативні підрозділи органів безпеки здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора. Під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітники оперативного підрозділу користуються повноваженнями слідчого.

Відповідно до вимог ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх даних вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, на підставі постанови прокурора. Про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол

Згідно з п. 5.1 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом №114/1042/516/1199/936/1687/5 Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року постанова прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій підлягає засекречуванню.

Як вбачається із прокотолів, то старший оперуповноважений 2 сектору ВБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_55 на складання вказаних протоколів був уповноважений постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину прокуратури Сумської області № 21/2-666 т від 29.07.2013, яка підлягає засекречуванню.

Таким чином зазначена особа оперативного підрозділу діяла у відповідності з вимогами з Кримінального процесуального кодексу України.

Також винуватість ОСОБА_8 підтверджується протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що 30.07.2013 з 12 год. 48 хв. до 13 год. 30 хв. проводився огляд місця, де ОСОБА_17 передав кошти ОСОБА_8 через його водія ОСОБА_47 . Під час огляду виявлено, що на відстані 15 метрів навпроти будинку АДРЕСА_3 стоїть громадянин ОСОБА_56 , який з кишені штанів дістав грошові кошти в сумі 5000 грн. номіналом по 200 грн. у кількості 21 шт., номіналом по 100 грн. у кількості 7 шт., номіналом по 50 грн. у кількості 2 шт. Серії та номери грошових банкнот, вилучених у ОСОБА_45 , співпадають з серіями на номерами грошових купюр, які були передані ОСОБА_17 для вручення ОСОБА_8 в якості неправомірної вигоди (а.п. 205-210 том 4).

Із протоколу освідування особи від 30 липня 2013 року вбачається, що при освідуванні ОСОБА_45 були зроблені змиви з лівої та правої рук останнього, контрольний змив, які упаковані в пакети №№ 1, 2, 3 (а.п. 202-203 том 4).

Зазначені протокол огляду та протокол освідування сторона захисту також просила визнати недопустими доказами, так як вони здобуті з порушенням вимог криіманального процесуального законодавства.

Але суд вважає, що посилання сторони захисту на недопустимість зазначених протоколів є безпідставним, так як вони здобуті з дотриманням вимог ст.ст. 40, 84, 86, 241 КПК України, оскільки отримані слідчим у передбачений законом спосіб з метою виявлення, фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину ОСОБА_8 та з метою виявлення на руках свідка ОСОБА_45 слідів спеціальної речовини (люмінофору), що також є підтвердженням винуватості ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_17 .

Також винуватість ОСОБА_8 підтверджується протоколом огляду місця події від 30.07.2013, з якого вбачається, що 30.07.2013 з 13 год. 40 хв. до 14 год. 15 хв. слідчим ОСОБА_57 проводився огляд місця події, де ОСОБА_17 видав проект еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області. Під час огляду виявлено, що навпроти будинку № 15 по вул. Радянській в м. Білопілля стоїть ОСОБА_17 , в руках якого знаходяться дві чорні папки. Як пояснив ОСОБА_17 , в цих папках знаходиться проект еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області, який погодив ОСОБА_8 і через водія ОСОБА_48 передав його ОСОБА_17 (а.п. 71-76 том 5).

Крім того, винуватість ОСОБА_8 підтверджується проектом землеустрою (а.п. 79-269 том 5), що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області, що був виготовлений ТОВ «Кролевець-Земсервіс», директором якого є ОСОБА_17 . У даному проекті ОСОБА_8 , як начальник відділу Держземагенства у Білопільському районі, підписав відповідь на запит ТОВ «Кролевець-Земсервіс» (а.п. 175 том 5), довідку про площу ріллі, яка знаходиться в користуванні ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Рижівської сільської ради (а.п. 177 том 5), довідку про площу ріллі, яка знаходиться в користуванні ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської сільської ради (а.п. 178 том 5) та висновок по зазначеному проекту у 2-х примірниках (а.п. 68, 269 том 5). Тим самим ОСОБА_8 , будучи службовою особою, підписав відповідні документи, підписання яких входило до його компетенції як начальника відділу Держземагенства у Білопільському районі, і отримав за це від ОСОБА_17 неправомірну вингоду в сумі 5000 грн.

Сторона захисту вказаний проект просила визнати недопустимим доказом, так як він належить «ТОВ «Білопілля Агросвіт», незаконно був вилучений співробітниками СБУ 30.07.2013 у відділі Держземагенства у Білопільському районі. Крім того, після тимчасового доступу не був повернутий власнику.

Але суд вважає, що посилання сторони захисту на недопустимість зазначеного проекту є безпідставним, так як він стороною обвинуваченню здобутий з дотриманням вимог ст.ст. 159-166 КПК України. Це підтверджується протоколом огляду місця події від 30.07.2013, під час якого ОСОБА_17 слідчому видав проект еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області, постановою слідчого від 30.07.2013 про визнання зазначеного проекту речовим доказом, який був вилучений під час огляду місця події у ОСОБА_17 , ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_58 від 13.08.2013 року, якою надавався дозвіл на тимчасовий доступ та можливість вилучення документів, що перебувають у володінні вдділу Держземагенства у Білопільському районі, а саме: до документів щодо погодження проекту еколого-економічного обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області. Згідно даної ухвали 14.08.2013 у відділі Держземагенства у Білопільському районі був вилучений висновок (другий його примірник, перший був у проекті, який видав ОСОБА_17 ) по проекту землеустрою, який ОСОБА_8 повинен був ще погодити у Білопільській РДА (а.п. 1-2, 61-62, 68, 71 том 5).

При цьому ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував, що вказані вище документи він дійсно підписував.

Із висновку судової експертизи по дослідженню речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 8144 від 09.09.2013 вбачається, що на поверхні ватних тампонів зі змивами з рук ОСОБА_45 і зразку вати слідів спецзасобу (люмінофору) немає. На поверхні банкнот загальною сумою 5000 грн., що були передані ОСОБА_17 ОСОБА_8 через ОСОБА_48 , які у останнього були вилучені під час огляду місця події є нашарування спецзасобу (люмінофору).

Сліди спецзасобу (люмінофору), які виявлені на поверхні банкнот загальною сумою 5000 грн. мають спільну родову належність зі зразком спецзасобу, наданого на дослідження на фрагменті паперу (а.п. 86-89 том 6).

Із наказу № 971-кт/а від 21 березня 2013 року Державного агентства земельних ресурсів України вбачається, що ОСОБА_8 призначено на посаду начальника відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в порядку переведення з посади заступника начальника відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області з присвоєнням 13 рангу державного службовця (а.п. 106 том 6).

Із Положення про відділ Держземагенства у Білопільському районі Сумської області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 21.09.2012 вбачається, що відділ у межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації із землеустрою (пункт 4.21 Положення), начальник відділу наділений правом здійснювати діяльність, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій (пункти 10.1 10.13 Положення) (а.п. 100-104 том 6).

Із витягу із кримінального провадження № 0000108 вбачається, що 29.07.2013 до ЄРДР внесена інформація про вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_8 від ОСОБА_17 на підставі заяви останнього (а.п. 252 том 9).

Також винуватість ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_17 підтверджується 2 протоколами за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013, з яких вбачається, що в ході особистих зустрічей та телефонних розмов ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , телефонних розмов ОСОБА_8 з водієм ОСОБА_59 . ОСОБА_8 підтверджує про домовленість між ним та ОСОБА_17 про погодження проекту за неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. Крім того, у розмовах з водієм ОСОБА_8 у завуалюваних фразах, а саме: «Он там тебе документи передаст, понял?», «То, что мы говорили не отдавал» тощо підтверджує факт наміру отримати направомірну вигоду за підписані ним документи (а.п. 42-74 том 7).

На підтвердження зустрічей та розмов між ОСОБА_8 та ОСОБА_17 до зазначених протоколів стороною обвинувачення були надані оптичний диск DVD-RW «VIDEX», реєстр. № 4/215 (сер.№311601ОАІ116804М40602) та оптичний диск CD-R «Verbatim», реєстр. № 3/160-т від 31.07.2013 (а.п. 59, 75 том 7).

Сторона захисту зазначені диски просила визнати недопустими доказом, так як вони не є оригіналами, до суду надійшли не упаковані належним чином відповідно до вимог ст. 105 КПК України та в порушення вимог ст. 290 КПК України не були відкриті ОСОБА_8 та захиснику ОСОБА_13 .

Вказані диски суд вважає недопустими доказами, виходячи з наступного.

Суд звертає увагу на те, що дані диски до суду надійшли саме як додатки до протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013, про що чітко зазначено у цих протоколах. Хоча сторона обвинувачення стверджувала, що дані диски є окремим доказом, а не додатком до протоколів, а тому вимоги ст. 105 КПК України на них не поширюються.

В порушення вимог ст. 105 КПК України до суду зазначені оптичні диски надійшли у незапечатаних конвертах, тобто не упаковані належним чином з метою надійного їх збереження, ці конверти не засвідчені підписами ні слідчого, ні прокурора або інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні цих додатків (а.п. 59, 75 том 7).

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що вказані оптичні диски з грудня 2013 року по 14 березня 2014 року перебували у ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса у зв`язку з проведенням криміналістичної експертизи відео-, звукозапису, а тому відкриті ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_13 не були. Слідчий ОСОБА_60 04.03.2014 звернувся з письмовим запитом до експертної установи про надання можливості оперуповноваженому УСБУ в Сумській області ОСОБА_61 скопіювати інформацію, яка міститься на матеріальних носіях інформації, які були надані на дослідження з метою отримання висновку експертизи. В цей же день, тобто 04.03.2014, експертною установою слідчому були надані копії матеріальних носіїв на 14 лазерних компакт-дисках (а.п. 185-239 том 7, 149-158 том 8, 100-102, 122-137, 154-169 том 9).

Більш того, при відкритті документів ОСОБА_8 та його захиснику ОСОБА_13 не було повідомлено про те, що їм відкриваються оптичні диски, які зкопійовані з оптичних дисків, які фактично були додатками до протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013.

Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім того, судом встановлено, що оптичний диск DVD-RW «VIDEX», реєстр. № 4/215 (сер.№311601ОАІ116804М40602) та оптичний диск CD-R «Verbatim», реєстр. № 3/160-т не є оригіналами матеріальних носіїв, на які здійснювалось аудіо-, відео контроль за вчиненням злочину. Це суду підтвердила експерт ОСОБА_18 , яка зазначила, що експертиза стосовно наявності ознак монтажу проводилась відносно лазерних компакт-дисків, які були надані на експертизу. Ці диски дійсно не є оригіналами носіїв інформації. Слідчим не ставилось питання щодо оригінальності цих дисків, також на дослідження не надавалися оригінали носіїв інформації, пристрій, на який здійснювались аудіо- та відеозаписи. Під час проведення експертизи нею було встановлено, що саме на аудіо- та відеофайлах на цих лазерних дисках відсутні ознаки монтажу. На дисках було по декілька файлів, нею досліджувались кожен файл окремо і між собою вони не порівнювались на предмет безперервності, хоча безперервність файла є одним із ознак монтажу. Крім того, експерт додала, що їй слідчим ставилось питання щодо наявності ознак монтажу на фрагментах фонограм. А чи піддавався відеофайл монтажу, це зовсім інше питання, слідчим воно не ставилось для проведення експертизи, а тому і не доліджувалось нею.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_62 , який є співробітником відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Сумській області, суду зазначив, що після проведення негласних слідчих дій інформація відтворюється з оригінального на первинний оригінальний запис, тобто на оптичний диск. Сам аудіо- та відеоконтроль здійснюється не на оптичні диски.

Також свідок суду зазначив, що при відтворенні первинного оригінального запису на оптичні диски створюються папки, в яких розміщені файли, і ці папки не можуть бути створені з різними датами. Але під час перегляду наданих суду оптичних дисків було встановлено, що на оптичному диску DVD-RW «VIDEX», реєстр. № 4/215 (сер.№311601ОАІ116804М40602) маються 4 папки, які створені в різний час, а саме: 25.01.2013, 19.04.2013, 22.05.2013, 27.05.2013 (а.п. 59 том 7).

Свідок ОСОБА_63 , який теж є співробітником УСБУ в Сумській області та приймав участь у оперативно-розшукових заходах відносно обвинувачених, суду зазначив, що оптичні диски, які долучені до протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420, не є оригіналами носіїв інформації, на які велись записи зустрічей та телефонних розмов обвинувачених з потерпілими.

Таким чином, зазначені свідки підтвердили, що надані суду оптичні диски не є оригіналами записів за результатами аудіо- та відеоконтролю за вчиненням злочину.

Хоча суд як допустимий доказ оптичні диски не приймає, а вони є додатками до протоколів, тобто інформація розмов на них вказана з оптичних дисків, а самі протоколи суд приймає як належний та допустимий доказ.

Захисник ОСОБА_13 зазначені протоколи просив визнати недопустимим доказом лише з тих підстав, що вони складені співробітником оперативного підрозділу до внесення відомостей в ЄРДР та негайно після проведення негласних слідчих дій протокол про їх проведення не був виготовлений та переданий прокурору. Крім того, суду не надана ухвала слідчого судді про дозвіл на здійснення оперативно-розшукових заходів відносно ОСОБА_8 .

Але обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_13 не було заявлено суду про те, що таких розмов між ОСОБА_8 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 не було, що інформація, яка міститься у протоколах, недостовірна.

Протоколи за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013 оформлені у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про оперативно-розшукову ліялоьність.

Крім того, УСБУ в Сумській області, як підрозділ, що здійснює оперативно- розшукову діяльність, у відповідності зі ст. 7 Закону України «Про оперативно- розшукову діяльність», мав право здійснювати оперативно-розшукову діяльність в рамках оперативно-розшукової діяльності, як без доручення органу досудового розслідування, так і за дорученням вказаного органу, а тому, за наведених обставин, докази по справі, які отримані в ході негласних оперативно-розшукових дій, не можуть вважатись недопустимими, оскільки вони зібрані уповноваженим на те органом та передані органу досудового розслідування після закінчення їх проведення з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України.

Суд вважає, що негласні розшукові дії були проведені у повній відповідності до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та за результатами проведення відповідають вимогам глави 21 Кримінального процесуального кодексу України, а тому суд знаходить безпідставним посилання захисника ОСОБА_13 на недопустимість як доказів протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013 року, які були отримані внаслідок здійснення негласних оперативно-розшукових заходів органом, який був не уповноважений органом досудового розслідування здійснювати такі заходи.

Крім того, посилання захисника ОСОБА_13 на те, що протоколи за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013 року в порушення вимог ч. 3 ст. 252 КПК України не були виготовлені та передані прокурору протягом 24 годин, не заслуговують на увагу, оскільки оперативними співробітниками УСБУ в Сумській області щодо ОСОБА_8 проводились оперативно-розшукові заходи на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області, а не негласні слідчі (розшукові) дії.

Щодо ненадання суду ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області про надання дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів відносно ОСОБА_8 , а саме аудіо- та відео контролю за вчиненням злочину, то згідно з п. 5.1 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом №114/1042/516/1199/936/1687/5 Генерального прокурора України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року ухвала слідчого судді про проведення негласних слідчих (розшукових) дій теж підлягає засекречуванню.

Також суд звертає увагу на те, що зазначені протоколи за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20 серпня 2013 року не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_8 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_17 . Ці протоколи відіграють обмежену роль у комплексній сукупності всіх доказів, досліджених та оцінених судом. Крім того, розмови ОСОБА_8 суд не вважає визнанням його винуватості.

Як зазначено в пунктах 103-105 рішення Європейського суду з прав людини «Биков проти Росії» від 10.03.2009 відсутні порушення вимог пункта 1 статті 6 Конвенції та не протиріче принципам справедливого судового розгляду те, що суд напряму не покладався на один конкретний доказ, не віднісся до нього як до простого визнання вини або доказ обізнаності, що могло б бути покладено в основу визнання особи винуватою, конкретний доказ відігравав лише обмежену роль у комплексній сукупності доказів, оцінених судом.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 були кваліфіковані за ст. 368 ч. 4 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, повторно, з вимаганням неправомірної вигоди.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що ОСОБА_8 вимагав у потерпілого ОСОБА_17 передачі йому неправомірної вигоди, робив це повторно.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 15 та 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» ознакою повторності охоплюється як перший, так і наступні злочини. Вимаганням хабаря визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар. Або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_8 лише один раз отримав від ОСОБА_17 неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн.

Крім того, стороною обвинувачення не було надано суду доказів, що ОСОБА_8 неправомірну вигоду отримав від ОСОБА_17 шляхом її вимагання.

А тому суд вважає за необхідне вказані кваліфікуючі ознаки виключити з обвинувачення ОСОБА_8

ОСОБА_8 має 13 ранг державного службовця в межах шостої категорії посад, а тому згідно з приміткою 2 до статті 368 КК України (в редакції Закону України від 18.04.2013 року №221-VII) є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Оскільки відповідальність за отримання неправомірної вигоди настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу (абзац перший пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво»), тому суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у отримані неправомірної вигоди від ОСОБА_17 в судовому засіданні встановлена повно.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону України від 18.04.2013 року №221-VII) як одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене особою, яка займає відповідальне становище.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_8 характеризуються виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, суд визнає те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні має неповнолітню доньку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Враховуючи вказані пом`якшуючі покарання обставини, а також суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_8 злочину та тяжкість суспільно-небезпечних наслідків, що настали від його вчинення, які обумовлюють ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе в разі застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з видачею документів дозвільного характеру, з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 з послідуючими змінами призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Враховуючи викладене, а також те, що у ОСОБА_8 маються пом`якшувальні обставини (не менше двох), відсутні обтяжуючі обставини, передбачені ст. 67 КК України, він виключно позитивно характеризується, суд прийшов до висновку, що вказане істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_8 , а тому йому необхідно призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 368 КК України.

Зміни до ст. 69 КК України щодо обмеження застосування цієї статті при призначенні покарання за корупційні злочини набрали чинності 25.01.2015, злочин ОСОБА_8 вчинений до набрання чинності даними змінами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Тому суд має право застосувати до ОСОБА_8 ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 54 КК України суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_8 спеціального звання - 13 рангу державного службовця в межах шостої категорії посад визначених Законом України « Про Державну службу».

ІІ. Крім того, досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у наступному.
Згідно наказу Державного агентства земельних ресурсів Держземагентства України № 971 від 21.03.2013 ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» в порядку переведення з посади заступника начальника цього ж відділу і йому присвоєно 13 ранг державного службовця, в межах шостої категорії посад.

Згідно з функціональними обов`язками ОСОБА_8 представляє інтереси відділу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами; організовує та забезпечує виконання відділом відповідних актів законодавства, наказів Мінагрополітики України, доручень міністра та його заступників; вносить начальнику головного управління Держземагентства в Сумській області пропозиції, щодо пріоритетів роботи відділу та звітує перед ним за виконання покладених на відділ завдань; здійснює добір кадрів у відділ, формує кадровий резерв, призначає та звільняє з посад державних службовців відділу, присвоює їм ранги державних службовців; керує відділом і несе персональну відповідальність за результати його діяльності, ведення державного земельного кадастру; проводить заходи з моніторингу та охорони земель, координує діяльність органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань, пов`язаних із встановленням, унормуванням, обліком, реєстрацією, використанням та збереженням географічних назв. У межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації землеустрою.

ОСОБА_8 , як державний службовець, під розпис 15.01.2013 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені законодавством України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином, начальник відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області ОСОБА_8 є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника органу державного управління і як керівник органу державного управління обіймає у ньому посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до примітки 2 статті 368 КК України начальник Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_8 як керівник органу державного управління та службова особа віднесений до шостої категорії посад та є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Наказом відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області від 22.02.2012 № 12 «Про внесення змін до наказу відділу від 23.01.2013 № 6 «Про покладання обов`язків щодо здійснення функцій державних кадастрових реєстраторів» на ОСОБА_8 покладено обов`язки державного кадастрового реєстратора.

Рішенням І сесії VI скликання Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 11.11.2010 ОСОБА_10 приступив до виконання повноважень Куянівського сільського голови Білопільського району Сумської області і йому було присвоєно 8 ранг службової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії посад.

Згідно з функціональними обов`язками працівників апарату управління Куянівської сільської ради він, як сільський голова, голова виконкому, у своїй діяльності керувався Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про державну службу», а також іншими нормативними актами державних органів і місцевого самоврядування, виконував функції, покладені на нього статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до статей 12, 42, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є посадовою особою територіальної громади села, наділений рядом владних повноважень, зокрема: організовує в межах визначених цим Законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, забезпечує підготовку на розгляд ради проектів соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, призначає на посади та звільняє з них керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів влади, підприємств, установ та організацій, які належать до комунальної власності та є розпорядником бюджетних коштів.

Таким чином, голова Куянівської сільської ради ОСОБА_10 є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника місцевого самоврядування і як керівник органу місцевого самоврядування обіймає у ньому посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до примітки 2 статті 368 КК України голова Куянівської сільської ради ОСОБА_10 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації № 557 від 15.07.2011 ОСОБА_9 призначений на посаду першого заступника голови Білопільської РДА та 18.07.2011 йому присвоєно дев`ятий ранг державного службовця в межах четвертої категорії посад. Розпорядженням Президента України № 242/2013-рп від 27.06.2013 ОСОБА_9 призначено на посаду голови Білопільської райдержадміністрації, яка згідно зі ст. 25 Закону України "Про державну службу" відноситься до третьої категорії посад. Розпорядженням виконувача обов`язки Президента України №121/2014-рп від 06.03.2014 ОСОБА_9 звільнено з цієї посади.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені їх головами і несуть відповідальність за етап справ на дорученій їм ділянці роботи. Відповідно до розпорядження голови Білопільської РДА № 998 від 07.12.2011 «Про розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівництвом апарату Білопільської районної державної адміністрації», перший заступник голови Білопільської РДА ОСОБА_9 у своїй діяльності керується Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про державну службу», а також іншими законодавчими і нормативними актами України; виконує функції, покладені на нього статтями 6, 10, 40 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"; забезпечує реалізацію державної аграрної політики, раціональне використання та охорону земель і лісів, підвищення родючості ґрунтів, закупівлі лишків сільськогосподарських продуктів у населення, сприяння фермерським господарствам, розвитку підприємств агропромислового комплексу; координує діяльність органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форм власності в галузі сільського, лісового, рибного, мисливського господарства та садівництва; веде питання рибного господарства району; координує роботу у виконанні завдань відділу Держкомзему.

Таким чином перший заступник голови Білопільської районної Державної адміністрації ОСОБА_9 постійно здійснював функції представника місцевого органу виконавчої влади і займав у ньому посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто був службовою особою. Відповідно до примітки 2 до статті 368 КК України, перебуваючи з 15.07.2011 на посаді першого заступника голови Білопільської РДА та з 27.06.2013 по 06.03.2014 на посаді голови Білопільської РДА, ОСОБА_9 був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно наказу № 24 від 01.08.2008 директора Сумської товарної біржі "Сумиагропромбіржа" ОСОБА_11 прийнятий на посаду заступника директора СТБ "Сумиагропромбіржа". У своїй діяльності заступник директора керується положеннями статуту СТБ "Сумиагропромбіржа". Відповідно до зазначеного статуту управління біржею здійснюється: 1) вищим органом біржі загальними зборами засновників та біржовим комітетом; 2) виконавчим органом Дирекцією, яка є основним виконавчим органом біржі та здійснює управління біржею, забезпечує її функції. Дирекція діє у відповідності до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про товарну біржу», інших законодавчих актів України, а також статуту, який є його єдиним установчим документом, Правил біржової торгівлі, Біржового арбітражу та локальних правових актів біржі. Дирекцію очолює директор. До посадових обов`язків заступника директора СТБ «Сумиагропромбіржа» відноситься організація аукціонів та проведення біржових торгів, керівництво та контроль процесом проведення біржових торгів та аукціонів.

Таким чином, заступник директора СТБ «Сумиагропромбіржа» ОСОБА_11 постійно здійснює організацію аукціонів та проведення біржових торгів, керівництво та контроль процесом проведення біржових торгів та аукціонів, тобто, організаційно-розпорядчі обов`язки по здійсненню керівництва зазначеною ділянкою роботи у СТБ "Сумиагропромбіржа". Враховуючи викладене, згідно з приміткою 1 ст. 364 КК України ОСОБА_11 є службовою особою.

У червні 2012 року мешканець м. Суми ОСОБА_16 вирішив орендувати земельну ділянку під водним об`єктом (ставком), яка перебуває у державній власності і розташована в с. Куянівка Білопільського району, для риборозведенння. З цією метою він у червні 2012 року звернувся до Куянівського сільського голови ОСОБА_10 щодо наявності такої земельної ділянки під водним об`єктом (ставком) та можливості її орендувати.

Під час особистої зустрічі у червні 2012 року ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_16 , що на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області наявна земельна ділянка загальною площею 14,3 га, на котрій розташований водний об`єкт (ставок). Також ОСОБА_10 повідомив, що вказану земельну ділянку за певних обставин можливо орендувати і запропонував ОСОБА_16 оглянути її.

Після огляду земельної ділянки загальною площею 14,3 га, на котрій розташований водний об`єкт (ставок), що знаходиться по АДРЕСА_4 , ОСОБА_16 висловив ОСОБА_66 свої наміри орендувати її.

У свою чергу ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано, користуючись власним службовим становищем, розуміючи, що процедура передачі в оренду вказаної земельної ділянки з водним об`єктом (ставком) та суміжна з цим діяльність в повній мірі не входить до його компетенції, у середині червня 2012 року вступив у злочинну змову з першим заступником голови Білопільської РДА ОСОБА_9 з метою отримання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_9 від ОСОБА_16 за вирішення питання про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 14,3 га, на котрій розташований водний об`єкт (ставок).

Окрім того, ОСОБА_67 , маючи на меті незаконне збагачення, діючи з прямим умислом та на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_9 , у червні 2012 року повідомив ОСОБА_16 про необхідність передачі йому 18000 грн. у якості неправомірної вигоди для нього та ОСОБА_9 за ініціювання питання на сесії сільської ради про клопотання перед Білопільською РДА щодо внесення земельної ділянки загальною площею 14,3 га, на котрій розташований водний об`єкт (ставок), що знаходиться по АДРЕСА_4 , в перелік об`єктів для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону, подальше включення районною державною адміністрацією цієї земельної ділянки до вказаного переліку та сприяння ОСОБА_16 у належному і безперешкодному оформленні усіх інших необхідних документів для передачі йому в оренду вказаної земельної ділянки. ОСОБА_10 запевнив ОСОБА_16 , що у разі відмови передати йому вказані грошові кошти, він буде перешкоджати йому у отриманні в оренду вказаного об`єкту та у зв`язку з цим ОСОБА_16 не зможе реалізувати свої наміри щодо оренди земельної ділянки під водним об`єктом і здійснення риборозведення.

Вислухавши вимоги ОСОБА_10 , розуміючи можливість настання для себе негативних наслідків у вигляді штучного створення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перешкод для його законної господарської діяльності, ОСОБА_16 вимушений був погодитись на вказану вимогу про передачу грошових коштів у сумі 18000 грн. для ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Надалі, в період червня 2012 липня 2013 року, ОСОБА_10 організував декілька зустрічей з ОСОБА_16 у приміщенні Куянівської сільської ради в с. Куянівка та в м. Білопілля і, обговорюючи умови передачі останньому в оренду земельної ділянки під ставком, пообіцяв посприяти у цьому, в тому числі з вирішенням цього питання у Білопільській РДА та інших установах і одночасно підтвердив свою вимогу про передачу для нього та ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 18000 грн. Тоді ж ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_16 , що передача земельної ділянки в оренду це досить тривала процедура і вирішити її без його участі та першого заступника голови Білопільської районної Державної адміністрації ОСОБА_9 він не зможе. Крім цього, ОСОБА_10 пообіцяв особисто контролювати всі етапи погодження питання про передачу в оренду ОСОБА_16 вказаної земельної ділянки зі ставком в Державному земельному кадастрі та Білопільській РДА, а також допомагати у прискоренні вирішення питання та проведенні аукціону щодо оренди ставка.

У подальшому, з метою виконання взятих на себе зобов`язань, 22.06.2012 ОСОБА_10 ініціював на сесії Куянівської сільської ради розгляд питання щодо клопотання перед Білопільською РДА про внесення в перелік земельних ділянок під водним об`єктом в АДРЕСА_4 площею 14,3 га для надання в оренду через проведення аукціону. Після розгляду цього питання на сесії Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області 27.06.2012 ОСОБА_10 направив відповідне клопотання до Білопільської РДА.

У свою чергу, перший заступник голови Білопільської районної державної адміністрації ОСОБА_9 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_10 та діючи на виконання їх спільної злочинної домовленості на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , маючи на меті незаконне збагачення, діючи з прямим умислом та корисливою метою у період часу з 27.06.2012 по 25.07.2012 організував включення до розпорядження голови Білопільської РДА № 572 від 25.07.2012 «Про затвердження переліку земельних ділянок, запропонованих для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону на території Іскрисківщинської та Куянівської сільських рад» земельної ділянки під водним об`єктом площею 14,3 га, що розташована по АДРЕСА_4 .

Так, розпорядженням голови Білопільської районної Державної адміністрації № 566 від 25.07.2008 «Про затвердження тимчасового порядку продажу земельних ділянок державної власності несільськогосподарського призначення, надання в оренду земельних ділянок державної власності несільськогосподарського та сільськогосподарського призначення шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону на території Білопільського району» затверджено склад відповідної комісії. 11.07.2012 на засіданні комісії Білопільської РДА з відбору земельних ділянок для проведення аукціону сформовано, погоджено та подано на затвердження голові Білопільської РДА перелік земельних ділянок, відібраних для надання в оренду через земельний аукціон, до якого увійшла земельна ділянка на території Куянівської сільської ради площею 14,3 га, (іншого сільськогосподарського призначення (риборозведення), з планом її місця розташування.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом та з корисливою метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , ОСОБА_9 29.10.2012 вніс неправдиві відомості до договору № 59.01.16.2572 від 29.10.2012, укладеного між Білопільською РДА в особі ОСОБА_68 та Білопільським районним виробничим відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» в особі ОСОБА_8 , та кошторису договірної ціни проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом виконання у них особистих підписів від імені голови РДА ОСОБА_69 . Згідно з цим договором ОСОБА_8 мав виконати роботи з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Маючи на меті подальшу реалізацію взятих на себе обіцянок перед ОСОБА_16 щодо сприяння за обіцяну неправомірну вигоду у передачі йому в оренду земельної ділянки під водним об`єктом площею 14,3 га, що розташована по АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в період часу з липня 2012 року по вересень 2012 року вступили в злочинну змову з начальником Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_8 задля забезпечення виготовлення ним проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, оскільки розуміли, що без виготовлення цієї документації неможливим буде передача в оренду ОСОБА_16 вказаної земельної ділянки та, відповідно, взяті ними перед ОСОБА_16 зобов`язання не можуть бути виконані.

Продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , ОСОБА_10 у ході розмови, що відбулася у вересні 2012 року в приміщенні Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», заявив ОСОБА_16 , що в разі не передачі ним додатково до раніше обумовлених 18000 грн., які призначалися ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , грошових коштів у сумі 6000 грн. в якості неправомірної вигоди для ОСОБА_8 , проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки той навмисно буде виготовляти максимально довго, перешкоджатиме завершенню роботи з його виготовлення і, навіть, взагалі може його не виготовити та не надати до Білопільської РДА, що матиме наслідком неможливість укладення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_16 . Тоді ж ОСОБА_10 запевнив ОСОБА_16 , що в разі виконання висунутих вимог він, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 гарантують ОСОБА_16 своєчасне виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку та подальше сприяння у виготовленні усіх інших необхідних документів для передачі цієї земельної ділянки в оренду ОСОБА_16 .

Згідно зі своїми функціональними обов`язками ОСОБА_8 був зобов`язаний організовувати роботу Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», а в разі необхідності - брати участь у розробці землевпорядної, землеоціночної та картографічної документації. Проводити контроль за розробкою, прийманням та перевіркою розробленої у відділі землевпорядної, землеоціночної та картографічної документації.

У ході особистих зустрічей ОСОБА_16 з ОСОБА_9 останній неодноразово телефонував ОСОБА_8 та запитував про обставини виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та орієнтовні строки закінчення відповідної роботи.

У ході цих розмов, за домовленістю ОСОБА_8 , ОСОБА_70 та ОСОБА_9 , сума неправомірної вигоди, котра передбачалася для ОСОБА_8 , була збільшена з 6000 грн. до 11000 грн., про що в травні 2013 року співучасники повідомили ОСОБА_16 , а той на вказану пропозицію погодився, будучи впевненим у тому, що співучасники за обумовлену суму неправомірної вигоди виконають усі необхідні дії та виготовлять усі необхідні документи для передачі йому в оренду вказаної земельної ділянки, у той час, коли у разі ненадання їм цієї неправомірної вигоди ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , діючи спільно, усіляко перешкоджатимуть ОСОБА_16 в отриманні ним в оренду цієї земельної ділянки.

При цьому ОСОБА_16 зі слів співучасників був обізнаний про існування проблеми у виготовленні технічної документації із землеустрою для укладення з ним договору оренди земельної ділянки та був упевнений в тому, що ці проблеми у разі передачі ним неправомірної вигоди ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 будуть позитивно вирішені на його користь завдяки використанню співучасниками свого службового становища і авторитету займаних ними посад.

Разом з тим, вчиняючи зазначені протиправні дії, ОСОБА_9 під час спілкування з ОСОБА_16 усвідомив, що той виказує стурбованість у позитивному вирішенні питання про передачу йому в оренду вказаної земельної ділянки за сприяння ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , адже процедура виготовлення необхідної для цього документації затягувалася, а для завершення процедури передачі земельної ділянки в оренду ще необхідно було провести аукціон, проведення якого не входило до компетенції жодного з державних органів, де працювали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та Куянівської сільської ради Білопільського району, керівником якої був ОСОБА_10 . З огляду на такі обставини, ОСОБА_9 розумів, що ОСОБА_16 може відмовитися від оренди вказаної земельної ділянки та не передати йому, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 обумовлену неправомірну вигоду в сумі 29000 грн., у зв`язку з цим вирішив з метою посилення упевненості ОСОБА_16 у здатності його спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 забезпечити безперешкодне отримання ОСОБА_16 в оренду земельної ділянки залучити до вчинення злочину заступника директора СТБ «Сумиагропромбіржа» ОСОБА_11 , якого використати для справлення впливу на ОСОБА_16 із вказаною метою, а також спільно з ОСОБА_11 отримати від ОСОБА_16 неправомірну вигоду за сприяння у організації проведення аукціону з оренди земельної ділянки таким чином, щоб саме ОСОБА_16 був визнаний переможцем зазначеного аукціону.

Реалізуючи свій вказаний злочинний умисел, ОСОБА_9 17.05.2013, діючи з прямим умислом на одержання неправомірної вигоди та з корисливою метою, при зустрічі з заступником директора СТБ «Сумиагропромбіржа» ОСОБА_11 вступив з ним в попередню злочинну змову з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 шляхом вимагання.

Переслідуючи вказану злочинну мету, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_16 зустрітися з ОСОБА_11 і обговорити з ним шляхи позитивного вирішення питання про передачу вищевказаної земельної ділянки в оренду через проведення аукціону на СТБ «Сумиагропромбіржа».

У зв`язку з цим за пропозицією ОСОБА_9 він зустрівся з ОСОБА_16 та вони разом прийшли до службового кабінету ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , висунув ОСОБА_16 вимогу передати їм неправомірну вигоду в сумі 10000 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США станом на день вчинення злочину становила 79900 грн., після проведення відповідного аукціону, за результатами якого ОСОБА_16 буде визнаний його переможцем.

При цьому ОСОБА_11 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний умисел, заявив, що лише в разі надання ОСОБА_16 згоди щодо передачі йому та ОСОБА_9 вказаної суми коштів в якості неправомірної вигоди ОСОБА_16 виграє аукціон і отримає право орендувати земельну ділянку в с. Куянівка Білопільського району, а усі проблемні питання, які можуть виникнути після завершення аукціону і визнання ОСОБА_16 переможцем за його наслідками, будуть за безпосередньої участі ОСОБА_11 позитивно вирішені в інтересах ОСОБА_16 .

Під час вказаної розмови ОСОБА_11 та ОСОБА_9 також роз`яснили ОСОБА_16 , що в разі відмови передати їм зазначену суму коштів в якості неправомірної вигоди він не зможе отримати в оренду бажану земельну ділянку, оскільки аукціон є відкритою процедурою і перемогти у ньому зможуть інші учасники. Запевняючи ОСОБА_16 у вигідності їхньої пропозиції, ОСОБА_9 повідомив, що він, як перший заступник голови Білопільської РДА, забезпечить передачу йому земельної ділянки в оренду строком на 10 років, замість раніше обумовлених 7 років, зі сплатою мінімальної орендної плати та вони з ОСОБА_11 спільно забезпечать використання під час аукціону вигідного для ОСОБА_16 кроку торгів та вигідну для нього конкурсну пропозицію на аукціоні.

Сприймаючи такі вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за реальні, а створені ними умови як такі, що несуть небезпеку його правам та законним інтересам, усвідомлюючи, що у разі невиконання цих вимог він може не отримати у оренду бажану земельну ділянку, або процедура її отримання буде значно ускладнена, ОСОБА_16 погодився їх виконати.

Надалі, у зв`язку з відсутністю достатньої суми коштів для передачі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 неправомірної вигоди в раніше обумовленій сумі, 23.05.2013 біля приміщення Білопільської РДА в м. Білопілля по вул. Старопутивльска, 35 під час особистої зустрічі ОСОБА_16 заявив ОСОБА_9 , що зможе передати їм лише 7000 доларів США, або за офіційним курсом гривні до долара США станом на день вчинення злочину 55930 грн. Після цього ОСОБА_9 негайно у присутності ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_11 та завуальовано повідомив про зменшення суми неправомірної вигоди, на що ОСОБА_11 надав згоду на отримання від ОСОБА_16 7000 доларів США., або за офіційним курсом гривні до долара США станом на день вчинення злочину 55930 грн.

Надалі, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були виконані усі необхідні на їх думку дії для вчинення злочину - отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 , а вся необхідна документація для передачі земельної ділянки йому в оренду не була виготовлена, тобто неможливо було розпочати і провести аукціон з приводу передачі в оренду цієї земельної ділянки, вони стали чекати закінчення розроблення відповідної технічної документації та проведення аукціону, після чого мали намір повторно висунути ОСОБА_16 вимогу про передачу їм неправомірної вигоди в обумовленій сумі, обумовивши вказану вимогу тим, що усі необхідні дії для передачі йому в оренду земельної ділянки ними виконані та ОСОБА_16 повинен виконати раніше досягнуту з ними домовленість про передачу неправомірної вигоди.

Проте, вказаний злочинний умисел ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не був доведений до кінця та вони не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з тим, що 30.07.2013 працівниками правоохоронних органів були викриті інші співучасники ОСОБА_9 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_16 - ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та, відповідно, можливість для доведення злочинного умислу до кінця ними була втрачена за наступних обставин.

Після зазначених дій ОСОБА_10 у липні 2013 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою отримання повідомив ОСОБА_16 про те, що проект землеустрою щодо земельної ділянки виготовлений, тому ОСОБА_16 повинен 30.07.2013 привезти йому в с. Куянівка Білопільського району Сумської області неправомірну вигоду в сумі 29000 грн. для нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яка в подальшому буде розподілена між співучасниками згідно із раніше досягнутою домовленістю 18000 грн. спільно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і 11000 грн. ОСОБА_8 .

Виконуючи зазначені протиправні вимоги ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , 30.07.2013 близько 10 години ОСОБА_16 приїхав в с. Куянівка Білопільського району Сумської області до місця проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_6 та, перебуваючи біля вказаного домоволодіння, передав ОСОБА_10 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 29 000 грн., після отримання якої ОСОБА_10 , помітивши поряд працівників УСБ України в Сумській області, втік з місця події разом з отриманими грошима.

Таким чином, начальник Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» ОСОБА_8 , Куянівський сільський голова ОСОБА_10 , перший заступник голови Білопільської районної державної адміністрації ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, використовуючи власне службове становище, шляхом вимагання отримали від ОСОБА_16 неправомірну вигоду в сумі 29000 грн. за вчинення з використанням свого службового становища дій, пов`язаних із виготовленням необхідних документів для надання ОСОБА_16 в оренду земельної ділянки площею 14,3 га, що розташована в с. Куянівка Білопільського району, шляхом проведення аукціону, зокрема безперешкодне виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку.

Також, ОСОБА_9 29.10.2012, перебуваючи на робочому місці, вніс завідомо неправдиві відомості до договору №59.01.16.2572 від 29.10.2012 та кошторису від 29.10.2012 і передав їх до Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Крім того, перший заступник голови Білопільської РДА ОСОБА_9 за попередньою змовою з заступником директора СТБ "Сумиагропромбіржа" ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 17.05.2013 по 23.05.2013 вчинили дії, спрямовані на вимагання і одержання від ОСОБА_16 для них обох неправомірної вигоди в сумі 7000 доларів США, або за офіційним курсом гривні до долара США станом на день вчинення злочину 55930 гри., однак не довели злочин до кінця з причин що не залежали від їх волі.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вчиняючи вказані кримінальні правопорушення, усвідомлювали протиправний характер своїх дій, передбачали настання суспільно небезпечних наслідків та бажали їх настання, тобто скоїли злочини з прямим умислом.

Крім того, досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом за наступних обставин.
Так, згідно з функціональними обов`язками ОСОБА_8 представляє інтереси відділу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами; організовує та забезпечує виконання відділом відповідних актів законодавства, наказів Мінагрополітики України, доручень міністра та його заступників; вносить начальнику головного управління Держземагенства в Сумській області пропозиції щодо пріоритетів роботи відділу та звітує перед ним за виконання покладених на відділ завдань; здійснює добір кадрів у відділ, формує кадровий резерв, призначає на звільняє з посад державних службовців відділу, присвоює їм ранги державних службовців; керує відділом і несе персональну відповідальність за результати його діяльності, ведення державного земельного кадастру; проводить заходи з моніторингу та охорони земель, координує діяльність органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань, пов`язаних із встановленням, унормуванням, обліком, реєстрацією, використанням та збереженням географічних назв. У межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації землеустрою.

Наказом відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області від 22.02.2012 № 12 «Про внесення змін до наказу відділу від 23.01.2013 № 6 «Про покладання обов`язків щодо здійснення функцій державних кадастрових реєстраторів» на ОСОБА_8 покладено обов`язки державного кадастрового реєстратора.

Розробниками технічної документації із землеустрою щодо паювання земель сільськогосподарських підприємств, документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) створення обмінних файлів in4, XML та іншої документації із землеустрою є підрядні організації, які згідно Закону України «Про землеустрій» мають право на здійснення діяльності у сфері землеустрою згідно укладених договорів на виконання необхідних робіт. Статтею 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в редакції від 16.10.2012 № 5462 встановлено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Адміністратором земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідає за технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі. Пунктом 1 статті 9 зазначеного закону визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізують політику у сфері земельних відносин. Пунктом 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 встановлено, що Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей державного земельного реєстратора, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або відмову у наданні відомостей.

Захист персональних даних, які містяться в обмінних файлах in4 та XML, здійснюється відповідно до пункту 1 статті 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про інформацію» від 13.01.2011 № 2938-17, яким визначено, що інформацією про фізичну особу є (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Пунктом 2 зазначеної статті встановлено, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Порядок та методи збирання, обробки, реєстрації, використання та поширення конфіденційної інформації, матеріалів та документів із обмеженим доступом встановлено Законом України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI. Згідно статті 16 цього закону порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити. Згідно статті 21 вказаного закону, про передачу персональних даних третій особі володілець персональних даних протягом десяти робочих днів повідомляє суб`єкта персональних даних, якщо цього вимагають умови його згоди або інше не передбачено законом. Згідно статті 24 держава гарантує захист персональних даних. Суб`єкти відносин, пов`язаних із персональними даними, зобов`язані забезпечити захист цих даних від незаконної обробки, у тому числі від втрати, незаконного або випадкового знищення, а також від незаконного доступу до них. Забезпечення захисту персональних даних у базі персональних даних покладається на володільця цієї бази. В органах державної влади та органах місцевого самоврядування, організаціях, установах і на підприємствах усіх форм власності визначається структурний підрозділ або відповідальна особа, яка організовує роботу, пов`язану із захистом персональних даних при їх обробці, відповідно до закону.

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт», що зареєстроване за адресою: м. Білопілля, вул. Леніна, 10, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1134 від 02.11.2011, на підставі договору № 5 від 17.01.2012 замовило у ТОВ «Кролевець-Земсервіс», зареєстрованого за адресою: м. Кролевець, вул. Леніна, 1 розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад. Організацію розроблення вказаного проекту здійснював директор ТОВ «Кролевець-Земсервіс» ОСОБА_17 . Під час розроблення проекту землеустрою та сівозміни, відповідно до чинного законодавства України, йому необхідно було отримати інформацію про частини схеми паювання земель, дані про місцезнаходження земельних ділянок, координати поворотних точок земельних ділянок та іншу інформацію для виготовлення проекту. З метою отримання цієї інформації ОСОБА_17 вирішив звернутися до відділу Держземагентства України в Білопільському районі Сумської області, так як йому було відомо, що такі дані є у даному відділі, начальником якого на той час був ОСОБА_8 .

У зв`язку з цим 22.05.2013 ОСОБА_17 прибув до Білопільського відділу Держземагентства України в Сумській області за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. К. Лібкнехта, 20, де біля центрального входу за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_8 . В ході розмови з останнім ОСОБА_17 повідомив, що для виготовлення проекту сівозмін йому необхідно отримати обмінні файли формату in4 з координатами земельних ділянок, розташованих на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області, які є в очолюваному ОСОБА_8 відділі. У свою чергу ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вказані файли містять інформацію з обмеженим доступом, а саме: персональні дані власників земельних ділянок, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, вирішив скористатися своїм службовим становищем і висунув ОСОБА_17 вимогу передати йому 5000 грн. за те, що він запише йому на носій електронної інформації жорсткий диск всю базу з обмінними файлами формату in4, що знаходиться у Білопільському відділу Держземагентства в Сумській області, які містять у собі частини схеми паювання земель, дані про місцезнаходження земельних ділянок, координати поворотних точок земельних ділянок, а також персональні дані власників земельних ділянок, паїв та іншу інформацію стосовно усього Білопільського району. Почувши вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_17 сприйняв її за реальну, усвідомлюючи, що іншим чином отримати інформацію, необхідну для виготовлення проекту сівозміни, він не зможе, погодився передати ОСОБА_8 5000 грн., придбавши таким чином у нього вказану інформацію. Крім цього, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_50 передати йому зовнішній жорсткий диск для запису на нього електронної бази з обмінними файлами формату in4, так як вона містить у собі значний об`єм інформації.

У подальшому, 24.05.2013 ОСОБА_17 автобусом «Кролевець Суми» передав для ОСОБА_8 диск «WD» sACOL9691 для запису на нього обмінних файлів формату in4. Отримавши вказаний диск, ОСОБА_8 25.05.2012, перебуваючи на робочому місці, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви, в порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI записав на нього бази з обмінними файлами формату in4, які містять у собі інформацію з обмеженим доступом, а саме: персональні дані власників земельних ділянок, тобто їх прізвища, імена, по батькові, адреси проживання, серії і номера паспортів, а також ідентифікаційні номери, які зберігаються в Білопільському відділі Держземагентства в Сумській області, після чого по телефону повідомив ОСОБА_17 , що зможе 26.05.2013 приїхати до м. Путивль Сумської області для зустрічі з ним та передачі диску з обмінними файлами формату in4, а також для отримання від ОСОБА_17 коштів за передану йому інформацію в сумі 5000 грн.

Згідно із вказаною домовленістю 26.05.2013 ОСОБА_8 прибув до м. Путивль Сумської області, де біля адміністративної будівлі Путивльської райдержадміністрації у автомобілі ОСОБА_17 ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 передав ОСОБА_17 попередньо отриманий від нього жорсткий диск, на якому раніше записав бази з обмінними файлами формату in4, які містять в собі інформацію з обмеженим доступом. У свою чергу, ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_8 , що не має можливості передати йому всю обумовлену суму коштів 5000 грн. і передасть зараз лише половину з неї, тобто 2500 грн., а решту привезе йому наступного дня, на що ОСОБА_8 погодився і, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з прямим умислом на несанкціонований оплатний збут інформації з обмеженим доступом з метою незаконного збагачення, використовуючи надані йому службові повноваження, отримав від ОСОБА_17 частину обумовленої суми коштів у розмірі 2500 грн. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 27.05.2013 у м. Білопілля зустрівся на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_17 та у автомобілі «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_17 , отримав від нього другу частину обумовленої суми коштів в розмірі 2500 грн. за раніше збуту ОСОБА_17 вказану інформацію з обмеженим доступом.

Крім того, на початку червня 2013 року ОСОБА_17 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 прибув до відділу Держземагентства України в Білопільському районі Сумської області, де зустрівся з ОСОБА_8 на вулиці біля приміщення вказаного відділу. У ході розмови ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_8 , що випадково видалив раніше записану останнім базу з обмінними файлами формату in4 і для закінчення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь землекористування ТОВ «Білопілля Агросвіт» на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області йому знову необхідно отримати обмінні файли in4. Після цього ОСОБА_8 погодився повторно записати ОСОБА_17 на жорсткий диск базу даних з обмінними файлами формату in4 та XML, які містять інформацію про земельні ділянки, за вже раніше отриману 26.05.2013 та 27.05.2013 суму коштів у сумі 5000 грн.

Надалі, у середині липня 2013 року ОСОБА_17 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 знову прибув в м. Білопілля Сумської області, де біля приміщення відділу Держземагентства в Білопільському районі Сумської області передав ОСОБА_8 диск «WD» sACOL9691, на який ОСОБА_71 пообіцяв повторно записати необхідну ОСОБА_17 інформацію з обмеженим доступом, а саме: бази з обмінними файлами формату in4 та XML, які містять у собі інформацію з обмеженим доступом, а саме: персональні дані власників земельних ділянок, тобто їх прізвища, імена, по батькові, адреси проживання, серії і номера паспортів, а також ідентифікаційні номери, які зберігаються в Білопільському відділі Держземагенства в Сумській області.

Отримавши вказаний диск, ОСОБА_8 в середині липня 2013 року в приміщенні відділу Держземагентства в Білопільському районі Сумської області за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви, повторно записав на нього бази з обмінними файлами формату in4 та XML, які містять у собі інформацію з обмеженим доступом, а саме: персональні дані власників земельних ділянок, тобто їх прізвища, імена по батькові, адреси проживання, серії і номера паспортів, а також ідентифікаційні номери, які зберігаються в Білопільському відділі Держземагентства в Сумській області.

Записавши зазначені дані на вказаний диск, ОСОБА_8 25.07.2013 по телефону повідомив ОСОБА_17 , що останній повинен 30.07.2013 прибути до нього в м. Білопілля, де він передасть йому вже записаний диск з обмінними файлами формату in4 та XML.

На виконання вказаної домовленості з ОСОБА_8 , ОСОБА_17 30.07.2013 близько 10 години прибув у м. Білопілля Сумської області до приміщення Білопільського відділу Держземагентства по вул. К. Лібкнехта, 20 для отримання диску.

Однак ОСОБА_8 , приховуючи свою участь у вчиненні кримінального правопорушення і побоюючись свого затримання працівниками правоохоронних органів, вирішив використати у своїх корисливих цілях головного спеціаліста Білопільського відділу Держземагентства в Сумській області ОСОБА_40 , якому наприкінці липня 2013 року передав диск з вже записаними файлами формату in4 та XML, які містять в собі персональні дані громадян, тобто конфіденційну інформацію.

Не повідомляючи ОСОБА_40 про зміст інформації, яка міститься на даному диску, ОСОБА_8 попросив його передати вказаний диск проектанту з м. Кролевець, тобто ОСОБА_17 . Крім цього ОСОБА_8 по телефону повідомив ОСОБА_17 , що він може забрати свій диск у кабінеті № 3 очолюваного ним відділу.

ОСОБА_17 зайшов до кабінету № 3, де знаходився ОСОБА_72 , і отримав від останнього диск, на який ОСОБА_8 повторно записав обмінні формату in4 та XML, які містять в собі персональні дані громадян, тобто конфіденційну інформацію.

Таким чином начальник відділу Держземагентства України в Сумській області ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, несанкціоновано збув ОСОБА_17 конфіденційну інформацію обмінні файли формату in4 та XML, що містять в собі персональні дані.

За вказаними епізодами дії ОСОБА_8 досудовим розслідуванням кваліфіковані:

1.за ч. 2 ст. 361-2 КК України (в редакції КК України від 18.04.2013 року) як несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, тобто несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, кваліфікуючою ознакою якого є повторність;

2.за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції КК України від 18.04.2013) як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди та вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_10 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 4 ст. 368 КК України як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб з вимаганням неправомірної вигоди.

Дії ОСОБА_9 досудовим розслідуванням кваліфіковані:

1.за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 04.07.2013 року) - як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

2.за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції від 18.10.2012 року) як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;

3.за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції від 18.05.2013 року) - як незакінчений замах на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Дії ОСОБА_11 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 cт. 368 КК України (в редакції від 18.05.2013 року) - як незакінчений замах на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди

Пред`явлене ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 обвинувачення фактично грунтується на протоколах за результатами проведення негласних розшукових заходів за оперативно-розшуковою справою, оптичних дисках до даних протоколів, судовій криміналістичній експертизі відео-, звукозапису, експертизі з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин, протоколах огляду місця події, протоколі огляду коштів, протоколі про результати контролю за вчиненням злочину, протоколах огляду предметів, показаннях потерпілого ОСОБА_16 , експерта ОСОБА_18 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_73 .

Заслухавши обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , експерта ОСОБА_18 , всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті. До такого висновку суд прийшов, враховуючи слідуюче.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне провадження, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 2 та підпунктом «c» пункту 3 статті 6 Конценції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Статтею 90 КПК України передбачено, що рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Частиною 1 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

1. Щодо обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_16 та у замаху на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 показав, що у травні 2012 року познайомився з ОСОБА_10 через свого знайомого. Тоді він в Куянівці у ОСОБА_10 придбав шпали для власного будівництва. З метою придбання об`єктів під розборку ОСОБА_16 спочатку сам оглянув село Куянівку, а потім з ОСОБА_10 . Під час огляду села ОСОБА_16 побачив декілька ставків, один з яких йому сподався. Так як він від своїх знайомих знав, що займатися розведенням риби дуже вигідно, тому вирішив взяти в оренду сподобавшийся йому ставок. З цим питанням ОСОБА_16 звернувся влітку 2012 року до ОСОБА_10 , як до сільського голови і посадової особи. ОСОБА_10 йому сказав, що допоможе оформити ставок. За це він сказав, що хоче отримати 18 тис. грн. (так як хотів став спочатку брати на 6 років, тому по 3 тис. грн. за кожен рік, звідки і виникла ця сума). ОСОБА_10 його запевнив, що за ці гроші він буде контролювати всі питання, які необхідні для отримання ставка в оренду, а саме: ОСОБА_10 особисто на сесії сільської ради підготує клопотання до Білопільської райдержадміністрації. В РДА вирішить питання щодо надання ставка в оренду, у відділі Держкомзему проконтролює питання щодо виготовлення необхідної документації і допоможе у проведенні аукціону. ОСОБА_16 розумів, що ОСОБА_10 є посадовою особою і зможе проконтролювати ці процеси. Хоча і розумів, що ОСОБА_10 з нього незаконно вимагає ці гроші, але погодився на передачу йому неправомірної вигоди в сумі 18 тис. грн. З ОСОБА_10 було обумовлено, що сума буде передана, коли буде виготовлена документація.

В червні місяці 2012 року ОСОБА_10 питання про ставок вирішив на сесії Куянівської сільської ради. У вересні 2012 року він познайомив його з ОСОБА_8 . ОСОБА_10 та ОСОБА_8 між собою спілкувалися як старі друзі, тому ОСОБА_16 вирішив, що між ними існують тісні дружні стосунки. ОСОБА_8 сказав, що за свою роботу по виготовленню технічної документації на ставок йому необхідно буде заплатити 6-6,5 тис. грн., з них: 3 тис. офіційно установі, а 3-3,5 тис. грн. особисто ОСОБА_8 . Він пояснив, що для чого йому потрібно передати гроші неофіційно, це на бензин, який він витратить на поїздки у всі необхідні організації для затвердження документації, на подарунки для осіб, які будуть затверджувати йому документацію. Якщо ОСОБА_16 йому не заплатить, то він буде різними засобами перешкоджати у виготовленні документації. ОСОБА_16 зрозумів, що ОСОБА_8 хоче отримати від нього незаконну вигоду, але у нього не було вибору, крім як погодитись на це, бо він розумів, якщо не дасть грошей ОСОБА_8 , то не зможе оформити ставок в оренду. Гроші необхідно було передати через ОСОБА_10 , так як ОСОБА_8 боявся брати сам їх у ОСОБА_16 . ОСОБА_16 систематично зустрічався з ОСОБА_10 , але питання позитивно не вирішувалось. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 його запевняли, що все роблять чесно, потім дали йому на руки документацію, яку необхідно було затвердити в м. Суми у водгоспі, рибгоспі, що він і зробив. Цим організаціям він заплатив близько 1000 грн. Але питання про оренду знову не вирішувалось. ОСОБА_16 став висловлювати претензії з цього приводу ОСОБА_10 . ОСОБА_10 сказав йому, що треба зустрічатись з ОСОБА_9 , працівником райдержадміністрації, який займається питаннями щодо передачі ставків в оренду. У травні 2013 року ОСОБА_10 організував ОСОБА_16 зустріч з ОСОБА_9 в м. Суми недалеко від біржи, яка проводить аукціони. При зустрічі ОСОБА_9 сказав ОСОБА_16 , що вони тягнули тому, що не вірили в серйозність намірів ОСОБА_16 . Тепер він впевнився, що ОСОБА_16 серйозна та платежеспроможна людина і що з ним можна мати справу. Він повів ОСОБА_16 до ОСОБА_11 , який працював на цій біржі. В кабінеті ОСОБА_11 ОСОБА_9 відрекомендував йому ОСОБА_16 і сказав, що з ним можна мати справу. ОСОБА_11 ОСОБА_16 заявив, що для того, щоб він виграв аукціон на ставок, то йому треба дати 10 тис. доларів США неправомірної вигоди, бо в іншому випадку він ніколи аукціону не виграє і не отримає ставка в оренду. ОСОБА_16 сказав, що йому треба подумати і оцінити свої реальні грошові можливості. Через декілька днів ОСОБА_16 біля Білопільської райдержадміністрації зустрівся з ОСОБА_9 і сказав йому, що у нього є тільки 7 тис. доларів США. ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що є лише 7 тис. ОСОБА_11 дав згоду, що і за такі гроші допоможуть йому виграти аукціон. Гроші треба було передавати після аукціону, дата якого не була визначена. ОСОБА_9 йому говорив, що ці 7 тис. доларів треба для ОСОБА_11 , він ніякого відношення до цих грошей не має. Але ОСОБА_16 здогадався, що хоча він так і говоре, але він є однією з головних ланок в ланцюзі по вимаганню грошей. Також ОСОБА_9 запитав його, чи заплатив він гроші ОСОБА_8 , ОСОБА_16 відповів, що ні. ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 . Після їхньої розмови ОСОБА_9 сказав ОСОБА_16 , що він повинен заплатити ОСОБА_74 вже не 6 тис. грн., а 11 тис. грн., на що ОСОБА_16 вимушений був погодитись. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . ОСОБА_16 говорили, що питання по ставку не вирішується з-за відсутності відповідних законів щодо проведення грошової оцінки водного об`єкта. ОСОБА_16 , щоб впевнитись у достовірності пояснень останніх, цікавився у своїх компетентних знайомих з цього приводу, йому теж цей факт підтвердили.

Так як питання по ставку вже тривалий час не вирішувалось, то ОСОБА_16 вирішив звернутись до СБУ з метою викриття хабарників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 29 липня 2013 року він написав заяву в прокуратуру Сумської області, що останні вимагають з нього хабара. Вранці 30 липня 2013 року ОСОБА_16 приїхав до приміщення СБУ зі своїми грошима в сумі 29 тис. грн., з яких 18 тис. грн. для ОСОБА_10 , 11 тис. грн. для ОСОБА_75 , які помітили працівники служби безпеки. З цима грошима він поїхав в с. Куянівка Білопільського району, де живе ОСОБА_10 , з метою передати кошти останньому. Його супроводжували працівники СБУ. Біля будинку ОСОБА_10 ОСОБА_16 передав йому гроші в сумі 29 тис. грн. Але ОСОБА_10 помітив, що по вулиці їхав автомобіль зі співробітниками СБУ і втік з грошима.

Також ОСОБА_16 суду зазначив, що перший раз до СБУ з питанням про вимагання у нього грошей він звертався ще влітку 2012 року. Але йому сказали, що такі вимагання по суду тяжко доводити і цим питання не зайнялись. Потім у січні 2013 року йому самі зателефонували працівники Сумського СБУ і сказали, що будуть серйозно займатись питанням щодо викриття ОСОБА_10 та інших.

До січня 2013 року ОСОБА_16 записував на диктофон всі розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з власної ініціативи з метою, щоб ті його не обдурили і не відмовились від своїх слів. З січня 2013 року, після того як йому зателефонували працівники СБУ, на кожну зустріч з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . ОСОБА_16 ходив зі спеціальною аудіо- та відеоапаратурою, яку на нього одягали працівники СБУ, з метою фіксації розмов з хабарниками. Спецзасоби на нього працівниками служби безпеки одягалися в різних місцях, і в приміщенні СБУ, і на вулиці поряд з СБУ, і на трасі, і в полі, коли він їхав в напрямку до міста Білопілля на зустріч з кимось з них.

До правоохоронних органів з письмовою заявою ОСОБА_16 звертався лише один раз, це в липні 2013 року. На протязі всього часу вирішення питання по ставку порядок і час передачі грошей з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 не обговорювався. ОСОБА_8 жодного разу йому не говорив, що не заплатиш гроші, то нічого не отримаєш. ОСОБА_9 для себе грошей теж не вимагав, лише нагадував, щоб розрахувався з ОСОБА_8 . Ідея про передачу грошей 30 липня 2013 року була ОСОБА_16 під тиском ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що у серпні 2012 року він працював начальником Білопільського районного виробничого відділу ДЗК. У його обов`язки входило виготовлення технічної документації на земельні та водні об`єкти. Порядок взяття ставка в оренду у 2012 році був такий: громадянин звертається до райдержадмінстрації з відповідною заявою про взяття в оренду конкретного ставка. Відповідна комісія РДА, яка знаходиться при АПК РДА, розглядає цю заяву та включає ставок до об`єктів, які можуть передаватися в оренду. Далі РДА укладає договір з Держкомземом на виготовлення документації. Потім проводиться конкурс на відбір організації, яка буде проводити аукціон, далі оголошується аукціон і договір оренди укладає особа, яка виграла аукціон, з РДА. Сільська рада в цій процедурі ніякої участі не приймала. У вересні 2012 року до нього звернувся ОСОБА_16 з питанням про взяття в оренду ставка в с. Куянівка. Приїхав він разом з Куянівським сільським головю ОСОБА_10 , якого ОСОБА_8 до цієї зустрічі знав як сільського голову, бо по роботі йому приходиться спілкуватись з сільськими головами, але ніяких особистих та дружніх стосунків з ним не підтримував. ОСОБА_10 ОСОБА_8 представив ОСОБА_16 і пояснив, що виготовленням документації повинен буде займатись він. ОСОБА_16 запитав, скільки буде коштувати оформлення ставка та за який час його можна оформити. ОСОБА_8 пояснив йому, що згідно кошторису вартість робіт по виготовлення технічної документації, а саме проекту землеустрою буде становити приблизно 6 тис. грн. Сума ця є офіційною, під час її озвучення ОСОБА_8 мав на увазі проплату дерземвідділу, а не собі особисто. Крім того, він завжди всім перед виготовленням техдокументації називає приблизну ціну за цю роботу, щоб люди знали, яку суму їм прийдеться платити. Точна сума завжди називається після виготовлення документації і складання смети. Також пояснив, що техдокументацію необхідно буде погоджувати з іншими організаціями, де теж необхідно буде платити кошти. Після цієї розмови тижнів через 3-4 до ОСОБА_8 приїхав ОСОБА_16 з грошима в сумі 6 тис. грн. Саме таку суму він називав ОСОБА_16 при першій зустрічі, яку необхідно буде сплатити офіційно кадастровому відділу за виготовлення техдокументації. ОСОБА_8 грошей у ОСОБА_16 не взяв і сказав йому, що договір на виготовлення техдокументації укладений кадастровим відділом з Білопільською райдержадміністарцією, а не з ОСОБА_16 . Білопільською РДА також при цьому був затверджений кошторис на виконання цих робіт. Крім того, гроші треба платити за документацію після її виготовлення. У цьому договорі вказана ціна за роботи по виготовленню техдокументації і вона становить приблизно 6 тис. грн. ОСОБА_16 сам проявив ініціативу погодити технічну документацію у відповідних службах в м. Суми. Документацію після затвердження в Сумах ОСОБА_16 ОСОБА_8 не повертав. Як, куди і в якому розмірі при погодженні документів в м. Суми платив ОСОБА_16 . Бойку не відомо. У листопаді або грудні 2012 року, точно вже не пам`ятає, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_16 здавали документи на затвердження Пелех. На початку грудня 2012 року проект землеустрою вже був виготовлений і направлений на експертизу до Держземагенства в м. Суми. Після експертизи проект повернувся з зауваженнями. ОСОБА_8 були усунуті недоліки і проект в кінці грудня 2012 року був затверджений Держземагенством в м. Суми і переданий до Білопільської РДА. На цьому робота ОСОБА_8 закінчилась. Прискорити роботу по оцінці водного об`єкта ОСОБА_8 не міг, так як включно до липня 2013 року не було на законодавчому рівні вирішено питання щодо визначення коефіцієнта для оцінки водного об`єкта. За виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_16 так і не заплатив кошти, бо кошти за виготовлення цього документу повинна була сплатити РДА. Але так як грошей на ці затрати в РДА ніколи не було, тому практика пішла по шляху, що повинен сплачувати той, хто виграв аукціон. З січня місяця 2013 року ОСОБА_8 перейшов працювати до Держземагенства у Білопільському районі. ОСОБА_16 після виготовлення проекту землеустрою приїжджав до нього, ОСОБА_8 йому повідомив, що необхідно робити оцінку водного об`єкту. Потім ОСОБА_16 приїжджав у березні-квітні 2013 року до нього і знову він говорив йому про оцінку, яку неможливло було зробити, бо не був визначений новий коефіцієнт по оцінці водного об`єкту, а старий був скасований. З моменту знайомства з ОСОБА_16 і до 30 липня 2013 року ОСОБА_71 неодноразово зустрічався з ОСОБА_16 , точну кількість раз не пам`ятає, але завжди пояснював йому, що, починаючи з січня 2013 року, неможливо провести оцінку водного об`єкту із-за законодавчої прогалини. Особисто ОСОБА_8 нічого не затягував, у жовтні 2012 року був укладений договір з Білопільською РДА на виготовлення проекту землестрою, у грудні їхня установа його вже зробила. ОСОБА_16 до ОСОБА_8 приїжджав як заінтересована особа, яка хоче взяти в оренду ставок. При кожній зустрічі ОСОБА_16 пропонував гроші заплатити. ОСОБА_8 дійсно називав суму 11 тис. грн., які ОСОБА_16 в майбутньому прийдеться сплатити. Але він не пам`ятає, кому він про це говорив, може ОСОБА_9 , а може і самому ОСОБА_16 . Ця сума озвучувалась для ОСОБА_16 для того, щоб він повідомив її інвесторам з м. Харкова, які, зі слів ОСОБА_16 , хотіли взяти в оренду ставок, а він виступав їхнім посередником. Але при цьому він мав на увазі офіційні проплати: 6 тис. грн. це за виготовлення проекту землеустрою, приблизно 5 тис. грн. це за виготовлення оцінки водного об`єкту для проведення аукціону. Для себе ОСОБА_8 ніяких коштів не просив, а тим більше не вимагав їх у ОСОБА_16 . Крім того, ОСОБА_10 ніякої участі у передачі ставка в оренду не приймав, так як сільська рада не займалась питаннями щодо передачі ставків в оренду. А тому ні на якому етапі виготовлення документації на водний об`єкт впливу ні на кого він не мав, тому гальмувати цей процес теж не міг. ОСОБА_9 , як заступник голови РДА, а потім і як голова РДА, завжди цікавився роботами по всім об`єктам, які передавались в оренду, а не тільки ставком, який хотів взяти в оренду ОСОБА_16 .

Обвинувачений ОСОБА_10 суду показав, що навесні 2012 року познайомився з молодим чоловіком на ім`я ОСОБА_76 , який, з його слів, хотів придбати будматеріали для Євро 2012. ОСОБА_10 показав йому об`єкти, які в селі Куянівка розбирались. Обмінялись з ним телефоном. Через деякий час ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_76 і сказав, що він дуже зайнятий, а йому зателефонує прораб ОСОБА_77 з приводу придбання будматеріалів. Цим прорабом виявився ОСОБА_16 , йому ОСОБА_10 теж показав місцевість. Після цього ОСОБА_16 пропав і не телефонував. Потім у травні 2012 року ОСОБА_16 з`явився знову з проханням придбати шпали. Шпали йому продало Куянівське торгово-комунальне підприємство, а не особисто ОСОБА_10 . У серпні 2012 року ОСОБА_16 знову появився і сказав, що познайомився з чоловіком з м. Харкова, який хоче взяти ставок в оренду. ОСОБА_10 сказав ОСОБА_16 , що сільська рада як раз звернулась з клопотанням до Білопільської РДА про передачу одного із ставків, який знаходиться в с. Куянівка, в оренду з метою поповнення бюджету сільської ради за рахунок орендної плати за ставок, бо, як сільський голова, він був зацікавлений у інвесторах та орендарях для села. ОСОБА_10 розказав ОСОБА_16 процедуру отримання ставка в оренду. Потім ОСОБА_10 разом з ОСОБА_16 поїхали до начальника відділу АПК Білопільської РДА ОСОБА_21 , так як цей відділ займався вирішенням питанням щодо передачі ставків в оренду. ОСОБА_21 у подробицях розказав ОСОБА_16 процедуру отримання ставка в оренду. Про вартість цієї процедури він нічого ОСОБА_16 не казав, хоча той його запитував, бо не знав, про що сам сказав ОСОБА_16 . Також ОСОБА_21 рекомендував ОСОБА_16 з цим питанням звернутись до начальника ДЗК у Білопільському районі ОСОБА_8 , який безпосередньо займається питаннями щодо виготовлення документації для передачі ставка в оренду і затратну сторону цього питання він теж зможе пояснити. Після розмови з ОСОБА_21 ОСОБА_16 став вмовляти ОСОБА_10 відвезти його до ОСОБА_8 , мотивуючи своє прохання тим, що місто він не знає, погано в ньому орієнтується і щоб не витрачати для цього зайвий час. ОСОБА_10 погодився і поїхав разом з ним до ОСОБА_8 в ДЗК. До цього часу ОСОБА_10 ніяких справ з ОСОБА_8 не мав, дружніх стосунків не підтримував, хоча один одного знали як керівників установ. Коли зустрілися з ОСОБА_8 , він розказав ОСОБА_16 про порядок отримання ставка в оренду і виготовлення документації. ОСОБА_16 теж запитав у ОСОБА_8 скільки буде коштувати процедура виготовлення документації на ставок. ОСОБА_8 йому відповів, що так як у нього немає ніяких документів, то ціну він може сказати приблизно з практики своєї роботи. ОСОБА_8 сказав, що виготовлення документів буде коштувати приблизно 6 тис. грн. При цьому ніякої розмови про передачу таких коштів особисто ОСОБА_8 не було, ці кошти необхідно було сплатити офіційно ДЗК. ОСОБА_10 особисто допомогав ОСОБА_16 , так як будучи сільським головою, був зацікавлений в цьому, так як від оренди ставка міг постійно поповнюватись бюджет сільської ради, а відповідно і підвищувався б благоустрій села. З метою скорішої передачі ставка в оренду ОСОБА_10 вирішив познайомити ОСОБА_16 з головою Білопільської РДА ОСОБА_9 . У травні 2013 року ОСОБА_10 зателефлонував ОСОБА_9 , розповів йому про бажання ОСОБА_16 отримати ставок в оренду і запитав, чи не проти ОСОБА_9 познайомитись з ОСОБА_16 . ОСОБА_9 сказав, що не проти цього, коли буде в Сумах, там і зустрінеться з ОСОБА_16 . Коли і при яких обставинах ОСОБА_9 зустрічався з ОСОБА_16 . ОСОБА_10 не відомо.

Ініціатором всіх зустріч завжди був ОСОБА_16 . При кожній зустрічі ОСОБА_16 постійно вів розмови про гроші, завжди запитував, коли йому привезти гроші. Але питання про передачу ставка в оренду стояло на місці з січня 2013 року із-за законодавчої прогалини, так як не була визначена методика нарахування коефіцієнту для грошової оцінки ставка. Про це постійно говорилось ОСОБА_16 . Але він, навпаки, наполягав на дачі хабаря всім, хто має відношення до цього питання, щоб скоріше провели аукціон, пропонував зацікавити грошима ОСОБА_9 . А в першу чергу він наполягав на передачі грошей ОСОБА_8 . Але коштів у ОСОБА_16 . ОСОБА_10 ні для себе, ні для будь-кого іншого не брав, завжди відмовлявся від грошей, які неодноразово пропонував йому ОСОБА_16

30 липня 2013 року зранку ОСОБА_10 приїхав в сільську раду, потім поїхав додому. Йому зателефонував ОСОБА_16 і сказав, що він в Куянівці і хоче зустрітись. ОСОБА_10 сказав йому, щоб їхав до нього додому. За декілька днів перед цим ОСОБА_16 був у ОСОБА_10 і говорив, що йому необхідно їхати в Германію на 3 місяці, питанням про передачу ставка в оренду за його дорученням буде займатись хтось інший. Зустрілись біля двору господарства ОСОБА_10 , стали розмовляти з ОСОБА_16 , але в цей час ОСОБА_10 пішов до двору справити природні потреби. Ніяких коштів йому ОСОБА_16 не передавав. Грошову купюру, яка вилучена у нього і нібито отримана ним як хабар, йому підкинули працівники служби безпеки.

ОСОБА_10 зазначив суду, що рішення сільської ради про передачу ставка в оренду було направлено до Білопільської РДА до того, як до нього звернувся ОСОБА_16 з питанням щодо взяття ставка в оренду. Зробив він це з метою, щоб РДА через аукціон передавала кому-небудь цей ставок в оренду з метою покращення благоустрію села Куянівка. Як сільський голова, ОСОБА_10 ніяких питань щодо передачі ставка в оренду вирішувати не міг, бо це не входило в його компетенцію. Тим більше, гальмувати або іншим чином впливати на це питання він теж не міг. Вважає, що своїми діями ОСОБА_16 провокував його та інших обвинувачених до вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_11 суду пказав, що у 2013 році і на даний час працює заступником директора торгової біржи в м. Суми, яка займається проведенням аукціонів щодо передачі об`єктів нерухомого майна в оренду. Біржа є приватною структурою, а не державною. З ОСОБА_9 був знайомий у зв`язку з роботою, так як Білопільська РДА через їхню біржу проводила аукціон про передачу землі в оренду, тоді вони і познайомились. Мали тільки ділові стосунки, дружніх не підтримували. У травні 2013 року до ОСОБА_11 прийшли ОСОБА_9 з незнайомим чоловіком, який представився ОСОБА_16 і сказав, що він представляє інвесторів з м. Харкова, які бажають взяти в оренду ставок в с. Куянівка. ОСОБА_16 повідомив, що формує затрати, а тому йому потрібно знати всю суму цих затрат. ОСОБА_11 це не здивувало, так як це звичайні речі, що людина, вирішуючи питання, повинна знати, які затрати вона понесе. ОСОБА_11 пояснив ОСОБА_16 , що якщо ставок площею до 10 га, то за проведення аукціону йому необхідно буде сплатити від 3 до 10 тис. доларів США, якщо площа понад 10 га, то сплачувати потрібно понад 10 тис. доларів США. Розрахунок проводиться після проведення аукціону. ОСОБА_11 сказав ОСОБА_16 , щоб він повідомив про вартість аукціону інвесторам, а він в свою чергу, переговоре з директором біржи, а потім зустрінуться з ОСОБА_16 . При цьому ОСОБА_9 ніякої участі у розмові не приймав. Потім через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_9 і сказав, що у того чоловіка, з яким ОСОБА_9 приходив до ОСОБА_11 , є 7 одиниць. ОСОБА_11 зрозумів, шо мова йде про гроші за аукціон, про що він розповідав ОСОБА_16 і що у того є тільки 7 тисяч. Так як у них приватна структура, торг можливий, тому він погодився і на цю суму. Більше ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_16 . ОСОБА_11 не бачив.

Також ОСОБА_11 зазначив, що аукціон по передачі ставка в с. Куянівка в оренду призначений не був. Крім того, Сумською облдержадміністрацією навіть конкурс на проведення аукціону не був проведений. В м. Суми є 8 таких бірж, як у них. І хто б виграв конкурс на проведення аукціону, не відомо. ОСОБА_11 ОСОБА_16 розказав про порядок проведення аукціону на їхній біржі. При зустрічі ОСОБА_16 говорив, що хоче заплатити хоча б половину суму. Але коштів у нього за аукціон ніхто не брав і не вимагав. Крім того, ОСОБА_11 зазначив, що ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_9 ніякого відношення до передачі ставка в оренду не мали. З 1 січня 2013 року змінився порядок передачі ставків в оренду, ці питання були покладені на обласні державні адміністрації.

ОСОБА_11 вважає, що з боку ОСОБА_16 була провокація.

Обвинувачений ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_16 це провокатор. Як він сам пояснив, на першу зустріч з ОСОБА_10 він вже приїхав з диктофоном. Всі послідуючі зустрічі як з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , так і з ОСОБА_9 та ОСОБА_78 він теж записував. Робив він це на протязі року. ОСОБА_9 з ОСОБА_16 зустрічались 2 рази. Обидві зустрічі були в травні 2013 року. До цього часу ОСОБА_9 навіть не знав про існування ОСОБА_16 . Перший раз з ОСОБА_16 зустрілись в м. Суми. Так як він хотів проконсультуватись з питання про отримання ставка в оренду, то ОСОБА_9 пішов з ним до ОСОБА_11 , який є заступником директора торгової біржи, яка займалась проведенням аукціонів по передачі ставків в оренду. Повів він ОСОБА_16 до ОСОБА_11 з метою отримання консультації від спеціаліста з цього питання. ОСОБА_11 розказав ОСОБА_16 всю процедуру отримання ставка в оренду, сказав, що вартість послуг торгової біржи про проведенню аукціону буде складати приблизно 10 тис. доларів США. До цього ОСОБА_9 не знав вартість цих послуг. ОСОБА_16 запитував у ОСОБА_11 як і коли потрібно платити гроші. Але ОСОБА_11 сказав йому, що платити треба буде тільки після аукціону. Через декілька днів після цього ОСОБА_9 біля приміщення Білопільської РДА зустрівся з ОСОБА_16 , який йому сказав, що 10 тис. доларів у нього немає, лише є 7 тисяч. ОСОБА_9 сказав, що зателефонує ОСОБА_11 і запитає, чи можливо зменшити суму. Він зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що у того чоловіка, з яким він приходив до нього на консультацію, не має 10 тисяч, є тільки 7 тисяч. ОСОБА_11 сказав, що можна, біржа у них приватна, торг можливий. ОСОБА_9 сказав про це ОСОБА_16 . Також ОСОБА_16 запитував, кому гроші передати. ОСОБА_9 сказав, що нікому. Більше з ОСОБА_16 він не зустрічався і не спілкувався. Ніяких грошей ні для себе, ні для райдержадміністрації ОСОБА_9 не брав і не вимагав у ОСОБА_16 .

Також зазначив, що до 01 січня 2013 року процедура отримання ставка в оренду була одна, а після 1 січня 2013 року інша. До 1 січня 2013 року питанням про передачу ставків в оренду займались райдержадміністрації. ОСОБА_9 , як заступник голови до 02.07.2013 року, а потім як голова Білопільської райдержадміністрації з 02.07.2013 року займався пошуком інвесторів для району, так як це додаткові кошти в бюджет району та створення нових робочих місць. До обов`язків ОСОБА_9 , як заступника голови РДА, входило питання щодо здійснення контролю за передачею ставків в оренду. У липні 2012 року надійшло клопотання Куянівського сільського голови ОСОБА_10 про включення ставка, який знаходиться на території села, в перелік об`єктів, які можуть бути передані в оренду через аукціон. До речі, такі клопотання голів сільських рад нічим не передбачені, таку практику завів ще попередній голова райдержадміністрації ОСОБА_79 , а вони її продовжували, так як вважали, що громада повинна давати свою згоду на передачу ставків в оренду. Це також допомогало уникати конфліктів між громадою та орендарями. У клопотанні сільської ради не було зазначено, що ставок треба передати в оренду ОСОБА_80 чи іншій особі. Коли надійшло клопотання, то на засіданні комісії при РДА, яку на той час очолював ОСОБА_9 , було розглянуто дане клопотання і ставок в с. Куянівка був включений в перелік об`єктів, які можуть бути передані в оренду через аукціон. На цьому засіданні розглядались і інші об`єкти, які теж були включені в цей перелік, тобто спеціально ніякого засідання ОСОБА_9 з метою розгляду клопотання Куянівської сільської ради не проводив. Потім РДА уклала договір з ДЗК на виготовлення проектної документації. Даний договір укладався від імені голови РДА ОСОБА_68 , але підписав його ОСОБА_9 , так як ОСОБА_81 не було на роботі в той час, а він відповідно до своїх функціональних обов`язків мав право підписувати такі документи. До цього даний договір вивчався у юрвідділі РДА, який ставить свою резолюцію на ньому, і лише після цього ОСОБА_9 його підписав. Нічого в даному договорі ОСОБА_9 не підробляв. Печатку на ньому поставив ОСОБА_19 , керівник апарату РДА, так як печатка зберігається у нього. Після його укладення установа ОСОБА_8 стала займатись виготовленням проекту землеустрою відповідно до своїх посадових обов`язків. У ОСОБА_8 ОСОБА_9 завжди цікавився виконанням робіт по всім об`єктам, а не лише по ставку в АДРЕСА_4 . У грудні 2012 року проектна документація в ДЗК була виконана. Згідно договору кошти за проведення робіт ДЗК повинна була платити РДА. Так як грошей в РДА на ці витрати не було, то ОСОБА_9 завжди всім потенційним орендарям говорив, щоб після виготовлення проекту землеутрою заплатили кошти ДЗК. Тому при зустрічі з ОСОБА_16 він у нього запитував, чи розрахувався він з ОСОБА_8 . Але при цьому він мав на увазі оплату коштів за виготовлення проекту землеустрою ДЗК, а не особисто ОСОБА_8 .

Потім були внесені зміни до законодавства і з 1 січня 2013 року питанням про передачу ставків в оренду, поведенням аукціонів стали займатись обласні держадміністрації. Таким чином, ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 не мали ніякого відношення до вирішення питання щодо передачі ставка в оренду через аукціон. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 та інші затягували виготовлення документів з метою вимагання хабаря. Але всі документи були вже виготовлені у 2012 році, нічого вони не затримували. А з 2013 року роботи всі стали, так як не визначений був коефіцієнт для грошової оцінки землі під водним об`єктом. А без цього неможливо було проводити аукціон. Крім того, Сумська облдержадміністрація конкурс на проведення аукціону по передачі ставка в с. Куянівка в оренду не проводила, сам аукціон не був призначений. Також ОСОБА_9 жодного разу не казав ОСОБА_16 , що він буде переможцем аукціону. Якщо б ОСОБА_9 вимагав кошти у ОСОБА_16 , то йому нічого не перешкоджало б їх отримати, так як ОСОБА_16 сам постійно пропонував передати йому гроші. Але ОСОБА_9 відмовлявся від отримання будь-яких коштів від нього. Під час допиту сам потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що ОСОБА_9 ні для себе, ні для РДА грошей у нього не просив.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що з 2012 по 2014 рік він займав посаду начальника управління агропромислового розвитку Білопільської РДА. Дане управління є юридичною особою, але у складі РДА. Виконуючи свої службові обов`язки, йому доводилось спілкуватись з людьми з питання отримання в оренду землі чи ставків. Восени 2012 року, точно не пам`ятає дати, до нього приходили ОСОБА_10 з невідомим чоловіком з питання про законний порядок отримання в оренду ставка. ОСОБА_21 розказав про порядок отримання ставка в оренду, який був на той час. Невідомий чоловік запитав, скільки буде коштувати виготовлення документації. ОСОБА_21 сказав, що розцінок він не знає, з цього питання можно звернутись до організацій, які мають ліцензію на ці види робіт, в тому числі і до фірми Бойка. Під «фірмою Бойка» ОСОБА_21 мав на увазі ДЗК, яке на той час очолював ОСОБА_8 . Коли людям говоришь ДЗК, то не всі розуміють, що це таке. А про фірму ОСОБА_8 знали всі, що це за організація і чим вона займається.

ОСОБА_9 , як перший заступник голови, відповідав за діяльність управління АПК. В обов`язки ОСОБА_9 входило питання залучення інвесторів на територію району. У відсутності голови РДА ОСОБА_9 мав право підписувати документи. Печатка завжди знаходилась або у керівника апарату ОСОБА_19 , або могла бути у бухгалтера.

З 01 січня 2013 року змінився порядок передачі в оренду ставків. Райдержадміністрація до цього питання тепер не має ніякого відношення. До цього порядок був заведений такий, що бажаючі отримати ставок в оренду звертались до сільських рад, так як адміністрація не володіла інформацією про наявність вільних земель або ставків. Сільська рада, в свою чергу, зверталась з клопотанням до РДА. Це питання проводилось через засідання комісії РДА. Договір на виконання технічної документації укладала РДА з ДЗК. Так як ні в управлінні АПК, ні в самій РДА коштів на оплату таких послуг не передбачалось, тому у договорі зазначався пункт, що кошти буде оплачувати той, хто виграє аукціон.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що працює і мешкає в м. Києві, знає ОСОБА_10 і підтримує з ним товариські стосунки. На початку серпня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що у нього буде відпустка. ОСОБА_22 запропонував йому з`їздити куди-небудь відпочити за кордон. Вирішили, що при зустрічі обговорять це питання. Через декілька днів вони зустрілись з ОСОБА_10 в м. Києві, вирішили спільно поїхати відпочити за кордон у Турцію або в Єгипет. Разом з ОСОБА_10 поїхали до відділення ощадбанку на проспект Перемоги в м. Києві, де ОСОБА_10 зняв кошти з картки. Скільки всього грошей ОСОБА_10 знімав свідок не знає, але 25 тис. грн. ОСОБА_10 віддав йому для вирішення питання стосовно поїздки за кордон. Псіля цього через декілька днів ОСОБА_10 йому зателефонував і сказав, що за станом здоров`я та іншими обставинами не зможе поїхати відпочивати, гроші сказав, хай залишаються поки у ОСОБА_22 . Свідок з`їздив за кордон на відпочинок спільно зі своєю дівчиною. Після повернення з відпочинку йому зателефонував ОСОБА_10 , сказав, що приїде в гості до ОСОБА_22 в м. Києв, попросив взяти з його грошей 1000 грн., придбати продукти харчування для спільного відпочинку. ОСОБА_22 взяв 1000 грн., 400 грн. витратив на продукти, решту віддав ОСОБА_10 . Спільно відпочили на дачі і ОСОБА_10 поїхав додому. Після цього більше ОСОБА_10 не бачив. Через деякий час ОСОБА_22 зателефонувала сестра ОСОБА_10 . Світлана і попросила, щоб я віддав гроші ОСОБА_82 їй, що свідок і зробив.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що працює начальником відділу культури Білопільської райдержадміністрації і приблизно з 2006 року і до даного часу є членом комісії по землеустрою Білопільської райдержадміністрації. За цей період головами комісії були різні люди. ОСОБА_9 у 2012 році теж був головою даної комісії. Засідання комісії проводилися і проводяться щосереди. Про засідання комісії 11 липня 2012 року сказати нічого не може, бо не пам`єтає, які питання вирішувалися і які рішення приймалися. За весь час, що ОСОБА_9 був головою комісії, з його боку ніколи не було тиску, погроз чи вмовлянь підтримати якесь питання. Ніколи він не просив її проголосути за будь-яке з питань, які вирішувалися на засіданнях комісії, в тому числі і по ставку в АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 на засіданнях комісії ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_23 суду показав, що у 2012 році і на даний час працює начальником відділу організаційного забезпечення діяльності центру надання адміністративних послуг Білопільської РДА. Членом комісії по землеустрою він не є. В його обов`язки входить питання про візування проекту розпорядження, яке видається після засідання комісії землеустрою. Він вивчає проект розпорядження. Ставить свою візу і передає далі на підпис відповідальній особі. Про передачу ставка в с. Куянівка в оренду ОСОБА_23 нічого не відомо, на засіданнях комісії землеустрою участі він не приймав і не приймає.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що восени 2012 року спільно з ОСОБА_83 на виконання договору, укладеного між ДЗК і Білопільською РДА, виїжджали в с. Куянівку, робили зйомку ставка для подальшого виготовлення проекту водовідведення, це називається польовими роботами, які входили в їх обов`язки. Потім вони обробили зйомку і передали її іншому спеціалісту, а саме ОСОБА_26 , для виготовлення проекту землеустрою, тобто виконання камеральних робіт. З боку ОСОБА_8 ніякого тиску чи прохань про швидке, чи навпаки тривале, виконання робіт по зйомці ставку і подальшій її обробці не було.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що їхня організація у жовтні 2012 року отримала замовлення Білопільської РДА на виготовлення проекту водовідведення по ставку в с. Куянівка. В даному договорі було прописано, що послуги по виготовленню цього документа оплачує переможець аукціону. Проект готувала ОСОБА_26 . Замовлення РДА надійшло у жовтні 2012 року, у грудні 2012 року проект вже був виготовлений і затверджений. Порівняльно з іншими проектами, даний проект виготовлений був швидко, бо зразу для його виготовлення були надані всі необхідні документи. ОСОБА_8 саме цим проектом конкретно не цікавився, він лише запитував про роботу по всім проектом і по цьому в тому числі. Ні погроз, ні тиску, ні будь-яких прохань з його боку про затягування, або, навпаки, швидке виготовлення проекту, не було. Так склалася у них практика, що після виготовлення проекту землеустрою його погодженням у відповідних структурах в м. Суми (водхоз, рибхоз тощо) займаються особи, які заінтересовані в отриманні в оренду землі або ставка.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що він є депутатом Куянівської сільської ради і входить до комісії по земельним питанням. В червні 2012 року на засіданні комісії ОСОБА_84 сказала, що можна поповнити бюджет села шляхом передачі ставка в оренду. Присутні на засіданні були він, ОСОБА_85 , ОСОБА_86 і землевпорядник сільської ради. ОСОБА_10 на засіданні комісії присутнім не був. На комісії вони прийняли рішення про передачу ставку в оренду. На сесії ОСОБА_85 доповіла, що маємо можливість поповнити бюджет села шляхом передачі ставка в оренду. Всі присутні на сесії депутати проголосували про передачу ставка в оренду. При цьому конкретно якійсь особі його передати питання не стояло. Сільський голова ОСОБА_10 з приводу цього питання на сесії не виступав, тиску з його боку ніякого не було, ні на сесії, ні до проведення сесії він ОСОБА_25 не просив про голосування за передачу ставка в оренду.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що він є депутатом Куянівської сільської ради і входить до комісії по земельним питанням. На засіданні комісії в червні 2012 року, коли вирішувалось питання про передачу ставка в оренду, присутній не був. На засіданні сесії був присутній і голосував за передачу ставка в оренду. На сесії не говорилось про передачу ставка в оренду конкретній особі. ОСОБА_10 з проханням про позитивне голосування за це питання до нього не звертався. Свідок не пам`ятає, чи доповідала з цього питання ОСОБА_85 , чи ОСОБА_10 сам проголосив про це питання порядку денного і вони проголосували. Але свідку здається, що ОСОБА_32 все ж таки не доповідала на сесії це питання. Мотивацією для передачі ставка в оренду прозвучало те, що можна поповнити бюджет села.

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона є депутатом Куянівської сільської ради і входить до комісії по земельним питанням. На засіданні комісії в червні 2012 року, коли вирішувалось питання про передачу ставка в оренду, та на сесії сільської ради, коли голосували за це рішення, присутньою не була, так як була на виїзді в гостях у брата на Черкащині. Під осінь вже 2012 року почула, що ставок хочуть передати в оренду, але кому не говорили.

Свідок ОСОБА_30 суду показала, що є депутатом Куянівської сільської ради та секретарем комісії по земельних питаннях, яку очолює ОСОБА_87 . В червні 2012 року на засідання комісії зібрались її члени, це свідок, ОСОБА_32 та ОСОБА_25 , також була запрошена землевпорядник сільської ради ОСОБА_84 , яка сказала, що можна передати ставок в оренду, за рахунок чого поповнити бюджет сільської ради та відремонтувати дамбу на ставку. Вони вважали, що хтось візьме ставок в оренду і відремонтує дамбу. На комісії прийняли рішення про передачу ставка в оренду. ОСОБА_32 написала від руки протокол засідання комісії і попросила секретаря сільської ради ОСОБА_31 його надрукувати на комп`ютері, бо ніхто з них цього робити не вміє. На слідуючий день після засідання комісії на сесії ОСОБА_32 розповіла про це і всі депутати проголосували за це питання. Сільський голова ОСОБА_10 по цьому питанню на сесії не виступав, тиску на депутатів не здійснював. Ні до засідання комісії, ні до засідання сесії ОСОБА_10 не просив свідка про позитивне голосування за питання щодо передачі ставка в оренду. Питання стояло просто про передачу ставка в оренду, конкретно будь-чиє прізвище не зазначалось і нікому конкретно ставок не передавався. Прізвище ОСОБА_88 ніколи не чула, людину цю не знає.

Свідок ОСОБА_31 суду показала, що є депутатом Куянівської сільської ради і працює секретарем цієї ради. Робота сільської ради є плановою і сесії ради проводяться не рідше одного разу на квартал. У 2011 році був проведений аудит Білопільського району і, як недолік, було встановлено мале наповнення бюджету. Тому місцева влада району давала сільським радам рекомендації щодо наповнення бюджету сільських рад шляхом передачі в оренду інвесторам вільних земельних ділянок та водних об`єктів. Про це все і сільський голова, і вона доповідали депутатам сільської ради. У червні 2012 року була запланова сесія, за 10 днів ОСОБА_31 повідомила депутатів про її проведення. Перед сесією до ОСОБА_31 зайшла депутат ОСОБА_32 , яка є головою комісії сільської ради по земельних питаннях, і сказала, що вони хочуть зібрати ти свою комісії з приводу передачі ставка в оренду. Засідання комісії депутати провели, ОСОБА_32 принесла їй чернетку протоколу, написаного від руки, і попросила надрукувати його на комп`ютері. ОСОБА_31 його набрала і віддала ОСОБА_87 . Протокол підписали ОСОБА_32 , ОСОБА_30 та ОСОБА_25 і передали ОСОБА_31 , так вона готує порядок денний засідання сесії. На засіданні сесії порядок денний зачитав сільський голова ОСОБА_10 , доповіла по цьому питанню ОСОБА_32 і депутати проголосували за питання про звернення до Білопільської РДА з клопотанням про включення одного з їхніх ставків до переліку об`єктів, які можна передати в оренду. Також на цій сесії вирушувались і інші питання, в тому числі і про податки. ОСОБА_10 по ставку ніякої ініціативи не проявляв, її не просив, щоб вона голосувала за це питання. Конкретно ніякій особі цей став не передавався. Прізвище ОСОБА_88 їй стало відомо, коли вже велось слідство. Але жодного разу цю людину вона не бачила і не спілкувалась з нею. Так як ставок знаходиться за межами села, то сільська рада могла лише звернутись з клопотанням до Білопільської РДА про включення ставка в перелік об`єктів, які можна передати в оренду.

Суду свідок також зазначила, що її 5 разів викликали до слідчого для допиту. Спочатку працівники СБУ та слідчий ОСОБА_89 її вмовляли, щоб вона сказала, що засідання комісії та сесії по ставку взагалі не було, пропонували їй за це посади, потім погрожували, що посадять її або членів її сім`ї, якщо не змінить свої покази. Але ОСОБА_31 на це не погодилась і наполягала і наполягає на тому, що засідання комісії та сесії було, ОСОБА_10 ніякої заінтересованості по ставку не висловлював.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що є депутатом Куянівської сільської ради і головою комісії по земельним питанням. Про проведення сесії у червні 2012 року їй повідомила секретар сільської ради. Всі депутати, в тому числі і свідок, переживають за своє село, а тому зацікавлені у поповненні бюджету. На території сільської ради маються декілька ставків, які вільні і ніким не орендовані. На одному із ставків погана дамба, а тому вона вирішила перед сесією зібрати комісію, запросила на неї землевпорядника ОСОБА_84 , яка розказала членам комісії про ставки. На комісії вони прийняли рішення про звернення з клопотанням до Білопільської РДА щодо передачі ставка, де погана дамба, в оренду, при цьому вони вважали, що знайдеться орендар, який і відремонтує її. Ніяких конкретних прізвищ потенційних орендарів не називались, питання вирішувалось просто передати ставок в оренду. ОСОБА_32 попросила надрукувати протокол засідання комісії ОСОБА_90 . На засіданні сесії ініціатором питання про передачу ставку в оренду була ОСОБА_32 , депутатам вона про це доповіла. ОСОБА_10 з цього приводу не виступав, депутатів не вмовляв про позитивне вирішення даного питання. Ні до засідання комісії, ні до засідання сесії ОСОБА_10 по ставку нічого в неї просив.

Суду свідок також зазаначила, що під час досудового слідства на неї був тиск з боку працівників СБУ, 4 рази її допитували, по 2 години тримали в кабінеті, в якому зразу 3 чоловіка її допитували. Погрожували розправою над нею, її дітьми. Робилось це з метою, щоб вона переписала протокол засідання комісії.

Свідки ОСОБА_91 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 суду показали, що є депутатами Куянівської сільської ради. Вони були присутні на засіданні сесії, де приймалось питання про передачу в оренду одного із ставків з метою ремонтування дамби та поповнення сільського бюджету. З цього питання на сесії доповідала ОСОБА_87 . Після її виступу всі присутні депутати проголосували позитивно за це питання. ОСОБА_10 ніякої заінтересованості по даному питанню не проявляв, нікого з них перед засіданням сесії та під час її проведення не просив, щоб голосували за передачу ставку в оренду. Приймали рішення просто про передачу ставка в оренду. Ніяких прізвищ не називалось при цьому і ніхто жодного разу не сказав, що вже є бажаючі взяти ставок в оренду.

Свідок ОСОБА_92 суду показав, що з 2003 року по липень 2014 року процював головним спеціалістом відділу державної землевпорядної експертизи Головного управління Держземагенства в Сумській області. У грудні 2012 року він разом з ОСОБА_41 проводив експертизу проекту землеустрою по куянівському ставку. Хто виступав замовником проведення експертизи, свідок вже не пам`ятає, але однозначно може сказати, що відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про державну експертизу земельної документації» в таких випадках замовником виступає або райдержадміністрація, або регіональний відділ ДЗК. ОСОБА_92 склав висновок, що ним була проведена експертиза. До проекту були зауваження, тому він був направлений для доопрацювання. Після усунення недоліків проект землеустрою на той час направлявся виконавцем до регіонального відділу земвідділу для затвердження. Під час проведення експертизи документів ОСОБА_8 жодного разу не поцікавився про результати її проведення, з проханням про прискорення або, навпаки, затягування експертизи він теж не звертався. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не знає взагалі і в даному судовому засіданні побачив їх перший раз.

Свідок ОСОБА_93 суду показав, що з липня 2013 року і до даного часу працює головним спеціалістом відділу ДЗК у Білопільському районі. ОСОБА_16 не знає, до ОСОБА_39 він не звертався. Що було між ОСОБА_8 та ОСОБА_16 свідку нічого не відомо. 30 липня 2013 року був у відпустці, що трапилось в цей день на роботі йому невідомо.

Свідок ОСОБА_41 суду показала, що працює головним спеціалістом відділу державної землевпорядної експертизи Головного управління Держземагенства в Сумській області. 17 грудня 2012 року до них у відділ на експертизу надійшов проект землеустрою земельної ділянки під водним об`єктом в с. Куянівка Білопільського району. Даний проект підпадав під обов`язкову експертизу відповідно до вимог Закону України «Про державну експертизу». Ними у відділі була проведена експертиза, написані зауваження до неї і проект землеустрою для усунення недоліків був повернутий до відділу Держкомзема. Контроль за усуненнм недоліків у проекті землестрою на той час покладався на відділ земельних ресурсів у Білопільському районі, до них у відділ проект більше не повинен надходити. Разом з проектом на експертизу надходять клопотання заявника, в даному випадку це відділ Держкомзему у Білопільському районі, який на той час очолював ОСОБА_8 , договір на виконання робіт (проведення експертизи), кошторис договірної ціни проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який затверджує РДА, квитанція про оплату послуг за проведення експертизи, розмір якого складає 3% від суми, зазначеної у вказаному вище кошторисі. Дані послуги оплачує замовник, тобто відділ Держкомзему у Білопільському районі. Свідок зазначила, що без надання квитанції про оплату послуг, вони у відділі не мають права проводити експертизу. Крім замовника інші особи не мають право оплачувати ці послуги. Під час проведення експертизи ОСОБА_8 не про що ОСОБА_41 не просив, ніяким чином не впливав на результати експертизи, ходом її проведення теж не цікавився. ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 вона не знає взагалі, перший раз побачила їх в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_94 суду показав, що працює заступником директора Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Проект землеустрою земельної ділянки під водним об`єктом в с. Куянівка Білопільського району виготовляв відділ ОСОБА_8 на підставі його доручення, підписував його ОСОБА_94 у грудні 2012 року після того, як він був перевірений у відділі державної землевпорядної експертизи. Перед тим, як підписати проект, він читав його, перевіряв. Замовником виготовлення даного проекту була Білопільська РДА, нею затверджувався кошторис договірної ціни проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В договорі було прописано, що кошти за виготовлення проекту землеустрою буде сплачувати переможець аукціону, ніяка конкретна особа не була зазначена, так як на момент укладення договору невідомо, хто буде переможцем аукціону. Також ОСОБА_94 зазначив, що коефіцієнт нормативно-грошової оцінки у 2013 році так і не був визначений.

Проаналізувавши показання зазначених вище свідків, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_75 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм злочинах не підтверджується. Даними показаннями трактуються лише події їхнього життя на певних етапах пов`язані зі спілкуваням як з обвинуваченими, так я потерпілим ОСОБА_16 .

Жоден з даних свідків суду не показав, що ОСОБА_95 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вчинили дії, направлені на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 .

Свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_91 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , які є свідками обвинувачення і депутатами Куянівської сільської ради, спростували той факт, що ОСОБА_10 ініціював питання на сесії сільської ради про клопотання перед Білопільською РДА щодо внесення земельної ділянки до переліку об`єктів для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону. Свідок ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 суду підтвердили, що на засіданні комісії по земельних питаннях саме вони прийняли рішення щодо передачі ставка в оренду. ОСОБА_10 з цього приводу до них взагалі не звертався і це питання з ними не обговорював.

Також покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_30 , ОСОБА_32 підтверджуються протоколом засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища і соціально-культурного розвитку від 22.06.2012, з якого вбачається, що на засіданні сесії були присутні її члени, це вказані вище свідки, також була присутня спеціаліст сільської ради ОСОБА_84 , яка проінформувала членів комісії про те, що на території сільської ради маються 9 земельних ділянок під водними об`єктами, 2 з них передані в оренду, а решта ні, через що сільська рада втрачає надходження до сільського бюджету. Тому ОСОБА_84 запропонувала клопотати перед Білопільською РДА про внесення в перелік земельних ділянок під водним об`єктом в АДРЕСА_4 площею 14,3 га для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону (а.п. 243 том 7).

При цьому на засіданні комісії не йшла мова про потенційного орендаря, а саме: про ОСОБА_16 або іншу особу. Крім того, ОСОБА_10 на засіданні комісії присутній не був.

Тому суд вважає, що сторона обвинувачення не довела того факту, що засідання сесії було організовано спеціально ОСОБА_10 для вирішення питання щодо прийняття відповідного рішення по ставку з метою отримання направомірної вигоди від ОСОБА_16 , як це зазначено у обвинувальному акті.

Як вбачається з протоколу засідання та рішення 14 сесії 6 скликання Куянівської сільської ради від 22.06.2012, сесія ради була плановою, на ній розглядалось 15 питань. Питання щодо клопотання перед Білопільською РДА про внесення в перелік земельних ділянок під водним об`єктом для винесення на аукціон по черзі було 14. З цього питання на сесії доповідав ОСОБА_10 , всі присутні депутати проголосували позитивно за нього (а.п. 33-38, 39 том 5).

Але інформування депутатів на сесії ОСОБА_10 не свідчить про те, що ОСОБА_10 був зацікавлений у передачі ставку в оренду саме ОСОБА_16 і організував ініціювання прийняття клопотання до Білопільської РДА. За своїми посадовими обов`язками він повинен формувати порядок денний сесій і головувати на них, як це передбачено у ст.ст. 12, 42, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.п. 136-137 том 6).

На підтвердження винуватості обвинувачених у отриманні неправомірної вигоди стороною обвинувачення наданий лист Куянівської сільської ради № 344 від 27.06.2012 за підписом сільського голови ОСОБА_10 про те, що Куянівська сільська рада просить Білопільську РДА внести в перелік земельних ділянок під водним об`єктом в АДРЕСА_4 площею 14,3 га для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону (а.п. 49 том 5).

Але відповідно до вимог Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та будь-яких інших законів як у 2012-2013 роках так і на даний час сільські ради до передачі в оренду шляхом аукціону земельних ділянок під водними об`єктами не мали жодного відношення, так як вони мають право розпоряджатися лише землями комунальної вланості, а земельна ділянка під ставком в с. Куянівка, яку хотів отримати в оренду ОСОБА_16 , є землею державної вланості (ст. 122 ЗК України).

Тому суд вважає, що ні протокол засідання сесії, ні рішення сесії, ні лист Білопільській РДА, ні рішення засідання постійної комісії не є належними доказами винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_16 у розумінні ст. 85 КПК України.

Крім того, сторона захисту зазначені докази просила визнати неналежними саме з зазначених вище підстав.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_96 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , хоча і є свідками сторони обвинувачення, але суду не підтвердили той факт, що саме ОСОБА_9 організував включення до розпорядження голови Білопільської РДА № 572 від 25.07.2012 земельної ділянки під водним об`єктом (ставком) площею 14,3 га, що розташований в с. Куянівка Білопільського району. Також вони не підтвердили, що ОСОБА_9 будь-яким чином намагався вплинути на це питання.

Сторона обвинувачення суду не довела, що засідання комісії під головуванням ОСОБА_9 11.07.2012 було непланове і скликалось спеціально з метою вирішення питання саме по ставку в АДРЕСА_4 .

Як вбачається з акту від 11.07.2012, пояснювальної записки до проекту розпорядження, довідки про погодження проекту розпорядження голови Білопільської РДА і самого розпорядження голови Білопільської РДА № 572 від 25.07.2012 «Про затвердження переліку земельних ділянок запропонованих для надання в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону на території Іскрисківщинської та Куянівської сільської рад», на засіданні комісії 11.07.2012 розглядалось питання не тільки по ставку в АДРЕСА_4 , а й по ставку в АДРЕСА_7 (а.п. 51-56 том 5).

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_41 , ОСОБА_92 , ОСОБА_94 , які теж є свідками сторони обвинувачення і які приймали участь у виготовленні, перевірці та затвердженні проекту землеустрою, суду спростували той факт, що ОСОБА_8 або будь-хто інший виявляв зацікавленість у виготовленні даного документа, намагався впливати на його виготовлення або затягувати процес його виготовлення.

У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 всіляко намагались затягнути процес виготовлення документації, необхідної для передачі ставка в оренду ОСОБА_16 . У липні 2013 року ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_16 і повідомив, що проект землеустрою виготовлений і ОСОБА_16 повинен за це привезти йому кошти в сумі 29000 грн.

Але об`єктивно дані факти нічим не підтверджується, а, навпаки, спростовуються як викладеним вище, так і наступним.

Як вбачається з договору № 59.01.16.2572 від 29.10.2012 та кошторису до нього, 29.10.2012 Білопільська РДА уклала зазначений договір з Білопільським районним виробничим відділом Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: Сумська область, Білопільський район, Куянівська сільська рада. У пункті 3 вказаного договору зазначено, що оплату вартості робіт після їх виконання і підписання акту виконаних робіт буде проводитись за рахунок переможця аукціону (а.п. 45-46 том 10).

Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Білопільській районній державній адміністрації для рибогосподарських потреб (10.07) із земель державної власності Куянівської сільської ради, то даний проект виготовлений ОСОБА_26 , погоджений заступником начальника Сумської регіональної філії ОСОБА_97 , начальником Білопільського районного виробничого відділу ОСОБА_8 та його заступником ОСОБА_24 . Всі необхідні документи для виготовлення даного проекту датуються жовтнем-груднем 2012 року (а.п. 113-160 том 7). Це свідчить про те, що роботи по його виготовленню постійно велись з моменту укладення договору з Білопільською РДА про його виготовлення.

Після всіх відповідних процедур щодо перевірки, погодження в кінці грудня 2012 року зазначений проект був вже готовий, що підтвердили суду свідки ОСОБА_41 , ОСОБА_92 , ОСОБА_98 . Потерпілий ОСОБА_16 суду також підтвердив, що йому було відомо про те, що проект землеустрою був вже виготовлений у грудні 2012 року.

Крім того, стороною обвинувачення як докази винуватості обвинувачених надані заява ОСОБА_16 від 29.07.2013 до прокуратури Сумської області, протокол прийняття заяви від ОСОБА_16 29.07.2013 о 15 год. 10 хв. про вимагання у нього неправомірної вигоди, з яких вбачається, що ОСОБА_16 повідомив, що у нього неправомірну вигоду вимагають лише ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Жодного слова ні про ОСОБА_9 , ні про ОСОБА_11 там немає. Хоча з січня по 30 липня 2013 року співробітники УСБУ в Сумській області здійснювали аудіо- та відео контроль зустрічей та телефонних розмов як ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а.п. 125-129 том 4).

При цьому у своїй заяві ОСОБА_16 вказав, що 25.07.2013 йому зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 і сказав, щоб він 30.07.2013 привіз йому 29000 грн.

Але стороною обвинувачення суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 або будь-хто з обвинувачених у даному провадженні не тільки 25.07.2013, а й в будь-який інший день телефонували ОСОБА_16 про необхідність привезти гроші.

Суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вимагали направомірну вигоду від ОСОБА_16 шляхом затягування процесу виготовлення технічної документації по ставку, про що зазначалося вище, визначили ОСОБА_16 розмір неправомірної вигоди в сумі 29000 грн., порядок та дату її передачу, погрожували у випадку її непередачі перешкоджати у вирішенні питання щодо передачі ставка в оренду.

При цьому з 25.01.2013 по 30.07.2013 всі телефонні розмови та особисті зустрічі ОСОБА_16 з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та телефонні розмови між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 фіксувались співробітниками УСБУ в Сумській області в рамках оперативно-розшукової справи № 1420, що підтверджується протоколами за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 (а.п. 208-242 том 6, а.п. 1-15, 42-58, 60-74, 76-104 том 7).

Викладене дає суду підстави вважати, що ініціатором привезення коштів 30.07.2013 ОСОБА_10 був саме ОСОБА_16 .

Більш того, як вбачається з протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013 29.07.2013 ОСОБА_16 сам зателефонував ОСОБА_10 о 19 год. 03 хв. і повідомив, що «..завтра буду ехать. Там в Шостку мне надо смотаться, край завтра еще на встречу одну. Часов в девять-десять выеду, там пересечемся. Завезу тебе фигню эту» (а.п. 14 том 7).

Таким чином, 29.07.2013 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_16 звернувся з заявою до прокуратури Сумської області і повідомив, що у нього вимагають направомірну вигоду ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а в цей же день о 19 год. 03 хв. особисто телефонує ОСОБА_10 і говоре, що привезе кошти.

Даний факт свідчить про те, що під час звернення з заявою до правоохоронних органів ніхто з обвинувачених у ОСОБА_16 не вимагав передачі неправомірної вигоди в сумі 29000 грн. 30.07.2013. Більш того, суд констатує той факт, що ініціатива щодо передачі грошей ОСОБА_10 . ОСОБА_16 у останнього виникла після спілкування з правоохоронними органами.

Це також підтверджується тим, що потерпілий ОСОБА_16 у судовому засіданні зазначив, що у 2012 році всі розмови з обвинуваченими він самостійно записував на диктофон. У нього склалась думка, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 затягують процес виготовлення документації з метою отримання від нього неправомірної вигоди, тому влітку 2012 року він звертався до СБУ у Сумській області з метою повідомлення про даний факт. Але там йому відповіли, що вони не будуть займатися цим питанням, бо це неможливо доказати. При цьому він не зміг пояснити, у кого із співробітників СБУ, в якому кабінеті він був. А у січні 2013 році йому зателефонували з СБУ і сказали, що будуть займатися цим питанням. З цього часу всі зустрічі та телефонні розмови з обвинуваченими він записував на пристрої, які на нього одягали співробітники СБУ. Заяв ніяких на той час він не писав.

В той же час свідок ОСОБА_99 , який є співробітником УСБУ в Сумській області, суду показав, що оперативно-розшукова справа відносно обвинувачених була заведена у січні 2013 року згідно оперативних даних. ОСОБА_16 тоді з заяваю до них не звертався. З якого часу ОСОБА_16 почав приймати участь у оперативно-розшукових заходах, як його залучали до цих заходів даний свідок суду не зміг пояснити.

Сторона обвинувачення не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме обвинувачені були іціаторами отримання коштів від ОСОБА_16 шляхом вимагання.

Як встановлено в судовому засіданні, з 25.01.2013 до 30.07.2013 за обвинуваченими здійснювався аудіо- та відеоконтроль в рамках оперативно-розшукової справи. Для цього оперативним підрозділом використовувався потерпілий ОСОБА_16 , який в цей період часу постійно фіксував всі зустрічі та телефонні розмови з обвинуваченими.

Як передбачено у пункті 7 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі, якщо ознаки злочину виявлені під час проведення оперативно-розшукових заходів, що тривають і припинення яких може негативно вплинути на результати кримінального провадження, підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, повідомляє відповідний орган досудового розслідування та прокурора про виявлення ознак злочину, закінчує проведення оперативно-розшукового заходу, після чого направляє зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування.

У зв`язку з чим виникає питання, чому співробітники УСБУ України в Сумській області, прокуратура Сумської області, яка погоджувала та координувала дії співробітників УСБУ в рамках оперативно-розшукової справи, маючи інформацію про те, що з червня 2012 року ОСОБА_100 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вимагають неправомірну вигоду у ОСОБА_16 , як це зазначено у обвинувальному акті, не діяли відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» і не почали досудове розслідування на підставі даних оперативно-розшукових заходів з метою своєчасного припинення злочинних дій обвинувачених, хоча зобов`язані були це зробити, а чекали до 29.07.2013 поки заяву про вчинений злочин напише сам ОСОБА_16 , який постійно до цього вже на протязі 7 місяців контактував з правоохоронним органами.

Крім того, аналізуючи всі протоколи за результатами проведення негласного слідчого розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 (а.п. 208-242 том 6, а.п. 1-15, 42-58, 60-74, 76-104 том 7), суд помітив слідуючу тенденцію, що при всіх зустрічах та телефонних розмовах ОСОБА_16 розмови про гроші завжди починав сам. При цьому при зустрічах з конкретним обвинуваченим він говорив про гроші, які потрібно, зі слів іншого обвинуваченого, нібито це так той сказав. Наприклад, ОСОБА_10 він говоре, що ОСОБА_8 сказав про збільшення суми, ОСОБА_8 він говоре, навпаки, що ОСОБА_10 сказав про гроші. Але при цьому жодної розмови про розмір грошей, дату і порядок їх передачі між обвинуваченими або між ними та потерпілим немає, хоча, як зазначалось вище, за обвинуваченими постійно велось спостереження правоохоронним органами. Ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 жодного разу не сказали ОСОБА_16 про конкретну дату і конкретну суму.

З наданого стороною обвинувачення протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 20.08.2013 вбачається, що 30.07.2013 ОСОБА_16 передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 29000 грн. (а.п. 238-242 том 6).

Також стороною обвинувачення суду наданий протокол за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою № 1420 від 16.09.2013, з якого вбачається, що 23.05.2013 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 узгодили між собою суму неправомірної вигоди в розмірі 7000 доларів США, які будуть вимагати від ОСОБА_16 за проведення аукціону (а.п. 77 том 7).

Зазначені протоколи сторона захисту просила визнати недопустими доказами, так як вони здобуті з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_10 заперечив даний факт і сказав, що ніяких грошей ОСОБА_16 йому не передавав, він привіз йому електричний пристрій «моторчик», який і віддав йому в цей день, а тому відповідно заявив, що інформація в даному протоколі щодо даного факту є неправдивою.

Обвинувачений ОСОБА_11 також заперечив даний факт і сказав, що такої розмови між ним та ОСОБА_9 не було. Свого голосу на запису він не впізнав.

Крім того, всі обвинувачені в судовому засіданні зазначили, що у протоколах щодо фіксації розмов та зустрічей їх з ОСОБА_16 викладені не всі розмови, які були між ними. Не має тих розмов, коли мова з ОСОБА_16 йшла лише про законний порядок отримання ставка в оренду, також йому розповідалось про те, що ставки в оренду тепер передаються через обласні держадміністрації. Це дає їм підстави вважати, що слідчий та прокурор до суду спеціально надали вибіркову інформацію, яка їх лише обвинувачує, а ті розмови, які це обвинувачення спростовують, суду не надані, що в свою чергу свідчить про неправдивість цих протоколів.

Сторона обвинувачення це заперечувала, посилаючись на те, що факт передачі грошей ОСОБА_16 ОСОБА_10 та розмови між ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 підтверджуються оптичними дисками, долучених до вказаних протоколів, які переглядалися в судовому засіданні. Інформація на дисках не суперечить інформації, викладеній у протоколах. Дані диски є оригіналами носіїв інформації.

Але суд вказані оптичні диски вважає недопустими доказами з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні і про це вже зазначено у мотивуальній частині вироку по епізоду отримання неправомірної вигоди ОСОБА_8 від ОСОБА_17 , надані суду оптичні диски не є оригіналами записів за результатами аудіо- та відеоконтролю за вчиненням злочину.

Оригіналів носіїв інформації обвинувачення суду не надало, відповідно клопотань про їх перегляд до суду не надходило.

ОСОБА_10 та його захиснику дані диски стороною обвинувачення не відкривались з тих же підстав, що і ОСОБА_8 , про що зазначено вище.

У зв`язку чим суд вважає, що сторона обвинувачення не надала суду належних та допустимих доказів на: спростування твердження обвинуваченого ОСОБА_10 відносно того, що ОСОБА_16 йому кошти не передавав, на спростування твердження ОСОБА_11 щодо відсутності також розмови між ним та ОСОБА_9 та на спростування тверджень обвинувачених щодо неправдивості цих протоколів по епізоду вимагання направомірної вигоди від ОСОБА_16 , хоча відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування винуватості особи під час розгляду кримінального провадження судом покладається саме на прокурора.

Крім того, під час дослідження відеозапису зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_16 30.07.2013 судом встановлено, що факт передачі грошових коштів дійсно не зафіксований. З відеозапису неможливо встановити, що саме передав ОСОБА_16 ОСОБА_10 .

Під час дослідження відеозапису зустрічі ОСОБА_16 з ОСОБА_9 , коли останній телефонував ОСОБА_11 про 7000 доларів США судом встановлено, що звук на даному відеозапису відсутній і визначитись про що йшла мова неможливо.

Крім того, судом встановлено, що аудіо- та відео контроль за обвинуваченим ОСОБА_11 проводився без законних на те підстав, тобто без дозволу суду.

Відповідно до вимог ст. 31 Конституції України кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятком можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КПК України втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, з метою виявлення та запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Як зазначено у п. 55 рішення ЄСПЛ «Класс та інші проти Німеччини» одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який містититься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Крім того, у пунктах 69-83 рішення ЄСПЛ «Биков проти Росії» зазначено, що заходи правоохоронних органів в ході секретної операції без судової санкції є порушенням вимог статті 8 Конвенції.

Обвинувачення факт незаконного втручання в особисте життя ОСОБА_11 в судовому засіданні не спростувало.

На підтвердження винуватості обвинувачених прокурором надана криміналістична експертиза матеріалів відео-, звукозапису № 13147 від 13.03.2014 щодо належності обвинуваченим розмов на оптичних дисках, відсутності ознак монтажу (а.п. 185-230 том 7).

Сторона захисту даний доказ просила визнати недопустим, оскільки він здобутий з порушенням вимог Кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається з висновку вказаної експертизи, експертне дослідження проводилось оптичних дисків, які судом визнані недопустими доказами. У зв`язку з цим сама по собі експертиза не є допустимим доказом винуватості обвинувачених.

Крім того, як вже зазначалось вище, експерт ОСОБА_18 , яка проводила вказану експертизу, суду підтвердила, що досліджувані нею диски є копіями носіїв інформації, а не оригіналами. Дослідження щодо того, чи піддавалися відеофайли монтажу нею не проводилося, оскільки слідчим воно не ставилось для проведення експертизи.

Крім того, експерт ОСОБА_18 суду зазначила, що нею досліджувались не всі диски. Спочатку слідчий на дослідження направив 14 оптичних дисків. Але потім 06.03.2014 звернувся з клопотанням про зменшення обсягу проведення експертизи шляхом дослідження не всіх файлів, а лише вибірково, які він зазначив у своєму листі. Даний факт підтверджується перепискою слідчого ОСОБА_101 з експертною установою (а.п. 153-156 том 8). Як вбачається з листа слідчого, то лише диски за №№ 3/160, 3/161/, 3/162 досліджувались повністю. А на інших дисках за вказівкою слідчого досліджувались відеофайли вибірково, тільки ті, які він вказав конкретно.

При цьому суд звернув увагу на те, що відеофайл зустрічі ОСОБА_9 з ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_11 з приводу наявності у ОСОБА_16 лише 7000 доларів США, експертом не досліджувався.

Стороною обвинувачення суду був наданий протокол огляду предметів від 30.07.2013, що складений в м. Суми, з якого вбачається, що 30 липня 2013 року з 07 год. 08 хв. до 07 год. 39 хв., тобто за 31 хвилину, старшим оперуповноваженим в ОВС ВБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_102 у присутності понятих були оглянуті грошові кошти в сумі 29000 грн. номіналом по 200 грн. у кількості 74 шт., номіналом по 100 грн. у кількості 17 шт., номіналом по 500 грн. у кількості 25 шт., серії та номери цих 116 грошових купюр записані у протоколі, далі всі ці 116 купюр відкопійовані на копіювальному апараті на аркуші паперу формату А4 у кількості 29 штук, кожна з 4 сторінок протоколу, додаток до протоколу, 29 сторінок з копіями грошових купюр підписуються оперуповноваженим УСБУ ОСОБА_103 , потерпілим ОСОБА_16 , двома понятими. Далі у ході огляду грошові кошти помічаються спеціальною речовиною (люмінофором), освітлюються джерелом ультра-фіолетового випромінювання і на них проявляється світіння світло-зеленого кольору. Потім зразок спеціальної речовини (люмінофор) нанесено на аркуш паперу. Після огляду грошові кошти вручені ОСОБА_16 (а.п. 133-166 том 4).

Аналізуючи зазначений протокол, суд приходить до висновку, що неможливо фізично виконати такий великий обсяг робіт, як зазначено у протоколі, за 31 хвилину, при цьому у протоколі маються виправлення часу проведення слідчої дії, яке належним чином не завірено особою, яка складала протокол, та іншими учасниками слідчої дії.

Тим більше, як вбачається з протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 30.07.2015 кошти ОСОБА_16 . ОСОБА_10 були вручені (дата вручення не зазначена) і о 10 год. 15 хв. цього дня вже розпочатий був огляд домоволодіння ОСОБА_10 , що підтверджується протоколом огляду від 30.07.2013 (а.п. 167-171 том 4).

Але після отримання коштів в м. Суми ОСОБА_16 необхідно було ще доїхати до села Куянівка Білопільського району, при цьому маршрут його руху пролягав через м. Білопілля, по селу доїхати до домоволодіння ОСОБА_10 .

Даний факт дає суду підстави важати, що протокол огляду грошових купюр був виготовлений в інший день або інший час, ніж зазначено у протоколі.

Сторона захисту вказані протокол огляду грошових коштів, протокол про результати контролю за вчиненням злочину та протокол огляду місця події просила визнати недопустимими доказами, тому що вони здобуті органом досудового розслідування з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу.

Окрім зазначеного вище, суд також звертає увагу на те, що протокол про результати контролю за вчиненням злочину мають виправленні у зазначенні номера постанови прокурора ОСОБА_6 про проведення контролю за вчиненням злочину, дане виправлення також належним чином не завірено, що ставить під сумнів достовірність даного документу.

Крім того, як вбачається з протоколу огляду місця події від 30.07.2013 домоволодіння ОСОБА_10 , то в ньому зазначені пояснення ОСОБА_16 , який пояснив, як був одягнутий ОСОБА_10 , яка між ним ним та ОСОБА_10 була розмова, як втік ОСОБА_10 .

Але відповідно до вимог ст. 237 КПК України огляд місцевості проводиться слідчим, прокурором з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Особи, присутні під час огляду, мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу.

Таким чином у протоколі відображалися не фактичні відомості про обставини вчинення злочину, а фактично проводився слідчий експеримент з участю ОСОБА_16 .

Під час огляду місця події був виявлений та вилучений мобільний телефон ОСОБА_10 , який останній загубив під час втечі. Але ні факт вилучення телефону, ні сам по собі мобільний телефон не доводять винуватості ОСОБА_10 та інших обвинувачених у вчиненні злочину.

Крім того, стороною обвинувачення суду наданий протокол огляду предметів від 05.08.2013, а саме: мобільного телефону з картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», які належать ОСОБА_10 і які він загубив 30.07.2013 біля свого домоволодіння в с. Куянівка (а.п.172-188 том 4).

Строна захисту даний доказ теж просила визнати недопустими, так як він здобутий з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається з даного протоколу старшим оперуповноваженим в ОВС відділу БКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_104 на підставі доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України проведено огляд зазначеного мобільного телефону з карткою оператора мобільного зв`язку.

На підставі викладного, суд приходить до висновку, що вказаний протокол жодним чином не підтверджує винуватість у вчиненні злочину ні ОСОБА_10 , ні будь-кого з інших обвинувачених. Крім того, огляд його здійснював не слідчий або прокурор, як того вимагає ст.ст. 36. 40 КПК України, а співробітник оперативного підрозділу. При цьому в порушення вимог ст. 42 КПК України стороною обвинувачення суду не надано доказів, що ця особа дійсно діяла на підставі письмового доручення слідчого або прокурора, як того вимагає закон.

Аналізуючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що вказані вище протокол огляду грошових коштів від 30.07.2013, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 30.07.2013, протокол огляду місця події від 30.07.2013, протокол огляду предметів від 05.08.2013 не є належними та допустими доказами винуватості обвинувачених у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_16 .

Суду наданий також протокол затримання ОСОБА_10 від 15.10.2013, з якого вбачається, що старший оперуповноважений в ОВС ВБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_105 на підставі доручення слідчого під час затримання ОСОБА_10 в м. Києві вилучив у нього грошову купюру номіналом 200 грн. серії КГ 1843221, яка була з іншими купюрами вручена ОСОБА_10 ОСОБА_16 30.07.2013 (а.п. 112-116 том 6).

Сторона захисту вказаний протокол просила визнати недопустимим доказом, так як він здобутий з порушенням вимог Криіманального процесуального кодексу.

Проаналізувавши протокол, суд приходить до висновку, що він є недопустимим доказом, оскільки в рамках кримінального провадження грошову купюру у ОСОБА_10 вилучав оперуповноважений оперативного підрозділу, він же складав цей протокол, замість слідчого або прокурора. При цьому в порушення вимог ст. 42 КПК України стороною обвинувачення суду не надано доказів, що ця особа дійсно діяла на підставі письмового доручення слідчого або прокурора, як того вимагає закон.

Крім того, в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником ОСОБА_12 було заявлено, що під час досудового розслідування з боку слідчого та прокурора було допущено порушення права на захист ОСОБА_11 , так захисника не допустили до участі у криіманальному провадженні. Крім того, їм не були відкриті прокурором матеріали кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_7 даний факт заперечив, зазначивши, що захисник у ОСОБА_11 з`явився вже після закінчення досудового розслідування і відкриття матеріалів кримінального провадження, а тому він і не був ознайомлений. А ОСОБА_11 затягував ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тому відповідно до вимог ч. 10 ст. 291 КПК України слідчий звертався до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами.

Судом встановлено, що договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_106 та захисником ОСОБА_12 був укладений 27.05.2014 (а.п. 174 том 1).

06.06.2014 ОСОБА_11 звернувся до слідчого з клопотанням про допуск захисника до участі у кримінальному провадженні, на що 13.06.2014 начальник слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_107 повідомив, що 20.05.2014 ОСОБА_11 повідомлено про закінчення досудового розслідування і відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення, а тому його клопотання про допуск розглянуто не може бути, оскільки такі клопотання розглядаються під час досудового розслідування (а.п. 177-178 том І).

Але як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, 20.05.2014 ОСОБА_11 допитувався в якості підозрюваного (пункт 110 розділу 1), в той же час в даному реєстрі зазначено, що 19.05.2014 надано доручення про надання доступу до матеріалів провадження ОСОБА_11 (пункт 49 розділу ІІ) (а.п.155-159 том).

Таким чином виникає питання, як можна 19.05.2014 надавати доступ до матеріалів провадження стороні кримінального провадження, коли ще 20.05.2014 допитується ОСОБА_11 в якості підозрюваного. При цьому в реєстрі жодного слова немає про те, коли саме відкривались ОСОБА_11 матеріали кримінального провадження.

Також захисник ОСОБА_12 зазначив, що в якості захисника ОСОБА_11 приймав участь в судовому засіданні Зарічного районного суду м. Суми, коли слідчий звертався з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами провадження ОСОБА_11 .

Сторона обвинувачення на спростування заяви ОСОБА_11 щодо порушення його права на захист суду не надала жодного доказу.

Дане питання неодноразово піднімалось в судових засіданнях і прокурору з боку суду пропонувалось спростувати дане твердження.

При цьому прокурор надав суду протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та підтвердження факту надання доступу до матеріалів кримінального провадження обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_108 , ОСОБА_13 (а.п. 100-169 том 9), хоча даними особами питання щодо порушення права на захист не підмалось.

Крім того, під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам кримінального провадження у зв`язку з об`єднанням кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Дане клопотання судом було задоволено, процес ознайомлення тривав більше 2 місяці, з 6лютого по 10 квітня 2015 року, але доказів суду на підтвердження того, що матеріали провадження були відкриті прокурор також не надав.

Крім того, сторона захисту суду заявила, що зазначена процедура з боку прокурора відбулась з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу.

На спростування зазначеного прокурор суду також не надав доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до вимог пункт 1, підпунктів «b», «c» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Як зазначив ЄСПЛ у рішеннях «Титаренко проти України», «Ніколаєнко проти України», «Сергій Афанасьєв проти України», «Хайров проти України», «Гриненко проти України», «Єрохіна проти України», «Замфереско проти України», «Чопенко проти України» відсутність юридичної допомоги на початковій стадії розслідування, необґрунтоване обмеження заявника у праві на доступ до захисника, яке він мав згідно із законодавством та за відсутності будь-якої відмови заявника від цього права, є порушенням пункту 1 та підпункту «с» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, як вказав ЄСПЛ у рішенні «Чопенко проти України» стаття 6 Конвенції застосовується не лише до судового розгляду, а й до досудового розслідування, так як справедливість судового розгляду може бути підірвана і на початковій стадії кримінального провадження.

При цьому у своєму рішенні «Ваньян проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що принцип рівності сторін це один з аспектів широкої конценції справедливого суду, яка також включає в себе фундаментальне право на те, щоб процес був змагальним. У кримінальному процесі це означає, що як обвинувачення, так і захист повинні надати можливість знайомитися з міркуваннями і доказами, наданими іншою стороною, та коментувати їх.

Як зазначалось вже вище, не відкриття стороною кримінального провадження матеріалів тягне за собою те, що суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод порушення права особи на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК україни прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вина не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Як вже зазначалось вище, частиною 1 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Вказане вище свідчить про те, що слідчий та прокурор під час досудового розслідування кримінального провадження допустили порушення загальних засад, а саме: принципів верховенства права, законності, забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист.

На підставі викладеного, також суд констатує факт, що сторона обвинувачення допустила вибірковій підхід до надання суду доказів, що свідчить проведення досудового розслідування виключно з обвинувальним ухилом.

Про це свідчить і те, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення не були перевірені доводи ОСОБА_11 про порядок проведення аукціонів їхньою біржею, вартість послуг проведення аукціонів тощо, ОСОБА_11 та його захисник були позбавлені можливості відкрити прокурору свої докази.

Також суду стороною обвинувачення не надані докази, які підтверджували б, що ОСОБА_8 у 2012 році дійсно працював на посаді начальника Білопільського районного виробничого відділу Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», не надано доказів, що ОСОБА_9 у 2012-2013 роках займав посади заступника голови та голови Білопільської РДА.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Предметом доказування скоєння злочину, передбаченого ст. 368 ч.4 КК України є доказування факту вимагання, передачі грошей та їх кількість, тобто необхідно достовірно встановити, поза розумним сумнівом, що факт вимагання та передачі грошей, у розмірі, що зазначений в обвинувальному акті, дійсно мав місце за обставин вказаних в обвинуваченні.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальнсть за одержання неправомірної вигоди, передбачена ст. 368 КК України, полягає в одержанні службовою особою в будь-якому вигляді неправомірної вигоди за виконання чи невиконання в інтересах того, хто її дає, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про хабарництво» відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи не виконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно- розпорядчих чи адміністративно- господарських обовязків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Об`єктивна сторона злочину полягає в одержанні хабара в будь-якому вигляді.

Проаналізувавши докази, надані в даному провадженні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту суд прийшов до висновку, що в діях обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбаченитй ч. 4 ст. 368 КК України. До такого висновку, суд прийшов виходячи з наступного.

Як вже зазначалось вище, стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у 2012 році вирішили вимагати неправомірну вигоду у ОСОБА_16 .

Натомість судом встановлено, що дані особи діяли у відповідності до вимог ст. 122 ЗК України, яка у 2012 році передбачала процедуру передачі земельної ділянки під водним об`єктом в оренду шляхом проведення аукціону. На той час для вирішення даного питання необхідно було виготовити відповідну документацію на земельну ділянку під водним об`єктом, зробити її грошову оцінку. Далі районна державна адміністрація повинна була оголосити конкурс на відбір організації, яка буде проводити аукціон. А після цього, як кінцевий результат, проводиться аукціон організацією, яка перемогла у конкурсі.

Як вже зазначалось вище, сільські ради до передачі земельних ділянок під водними об`єктами в оренду ніякої участі не приймали, сільський голова на цей процес не впливав.

Вся необхідна документація на земельну ділянку була виготовлена ще у 2012 році. При цьому виготовлена вона була безкоштовно.

Потім з 1 січня 2013 року до статті 122 ЗК України були внесені зміни і порядок передачі в оренду земельних ділянок під водними об`єктами, яка є державною власністю, змінився. Ці повноваження були передані обласним державним адміністраціям.

Таким чином, з 1 січня 2013 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до цього процесу відношення не мали.

Крім того, як зазначалось вище, одним із чинників для оголошення конкурсу та проведення проведення аукціону є грошова оцінка земельної ділянки, яка здійснювалась відповідно до коефіцієнту індексації.

Але з 1 січня по 1 серпня 2013 року коефіцієнт грошової оцінки землі під водним об`єктом не діяв, що підтверджується листом від 16.10.2015 Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.п. 278 том 9).

З тих розмов, які вели обвинувачені з потерпілим ОСОБА_16 , вбачається, що вони йому розповідали лише про відсутність коефіцієнту грошової оцінки, що відповідало дійсності і свідчить про відсутність в їх діях затягування процесу отримання ОСОБА_16 ставку в оренду.

Ніхто з обвинувачених не обіцяв ОСОБА_16 вирішити цю проблему в Сумській обласній державній адміністрації.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано належної юридичної оцінки діям обвинувачених, бо склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 368 КК Україн, в їх діях відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвиунвачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбасчених цією статтею.

Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні «Абрамян проти Росії» справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Прокурор ОСОБА_109 в судовому засіданні зазначив, що відповідальність за ст. 368 КК України настає незалежно від того, коли передається неправомірна вигода, до виконання робіт, чи після їх виконання.

Суд з цим погоджується, але у даному кримінальному провадженні прокурор не довів суду, що кошти ОСОБА_16 передавав ОСОБА_10 саме за ті роботи, які були виконані у 2012 році.

Крім того, обов`язковою ознакою злочину, передбаченого ст. 368 КК України, є предмет неправомірної вигоди, тобто грошові кошти чи інша винагорода матеріального (майнового) характеру.

Як зазначалось вже вище, сторона обвинувачення суду не довела, що ОСОБА_16 дійсно передав, а ОСОБА_10 отримав, грошові кошти в сумі 29000 грн.

Крім того, стороною обвинувачення суду не доведено, що ОСОБА_16 дійсно мав реальні наміри отримати земельну ділянку під водним об`єктом в оренду для заняття риборозведенням. Ні відповідної освіти, ні навиків роботи в цій галузі у нього немає, що було встановлено в судовому засіданні.

Також ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначив, що 29000 грн., які він передав ОСОБА_10 , є його особистими збереженнями.

Разом з тим надати суду підтвердження про наявність таких особистих грошових коштів у його користуванні ОСОБА_16 не зміг.

Більш того, в одній з розмов з ОСОБА_10 . ОСОБА_16 вказав, що гроші у нього не тримаються, як тільки з`являються, так він їх зразу витрачає. Тому у суду виникають сумніви щодо реальної наявності такої суми грошей у ОСОБА_16 .

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 26.05.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» злочини, передбачені статтями 368, 369 КК, вважаються закінченими з моменту, коли службова особа прийняла хоча б частину хабара. У випадках, коли вона відмовилася прийняти запропоновані гроші, цінності, послуги, дії того, хто намагався дати хаба, належить кваліфікувати як замах на його давання.

Якщо ж службова особа виконала певні дії, спрямовані на одержання хабара, але не одержала його з причин, які не залежали від її волі, такі дії належить кваліфікувати як замах на вчинення цього злочину.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_11 та ОСОБА_9 кваліфіковані як замах на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_88 в сумі 7000 доларів США.

Але як встановлено судом, конкурс на відбір організації, яка буде проводити аукціон, не оголошувався, а тому і аукціон не призначався. СТБ «Сумиагропромбіржа», де працює ОСОБА_11 заступником директора, відповідно до передачі ставка в с. Куянівка в оренду ніякого відношення не мала.

Крім того, у розмові ОСОБА_16 пропонував ОСОБА_11 грошові кошти, але останній відмовився. ОСОБА_9 теж не просив, не вимагав і не отримав від ОСОБА_16 цих коштів.

Сторона обвинувачення належних та допустимих доказів на підтвердження замаху на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_11 та ОСОБА_9 суду не надала.

Крім того, у обвинувальному акті зазначено, що злочин ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не довели до кінця з причин викриття 30.07.2013 ОСОБА_10 під час отримання ним неправомірної вигоди від ОСОБА_16 . В той же час, у ньому зазначено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в період часу з 17.05.2013 по 23.05.2013 вчинили дії, спрямовані на вимагання та одержання неправомірної вигоди.

Так як у судовому засіданні винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України не знайшла свого підтвердження, тому їх за вказаною статтею кримінального закону необхідно виправдати за відсутністю в їх діях складу злочину.

Щодо службового підроблення ОСОБА_9 офіційних документів.
ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні службового підроблення не визнав, суду показав, що 29.10.2012 Білопільська РДА уклала договір з ДЗК на виготовлення проектної документації. Даний договір укладався від імені голови РДА ОСОБА_68 , але підписав його він, оскільки ОСОБА_81 не було на роботі в той час, а він відповідно до своїх функціональних обов`язків, як перший заступник голови райдержадміністрації, мав право підписувати такі документи. Також від імені ОСОБА_81 він підписав і кошторис до даного договору. До цього вказаний договір вивчався у юридичному відділі РДА, який ставить свою резолюцію на ньому, і лише після цього ОСОБА_9 його підписав. Нічого в даному договорі він не підробляв. Печатку на ньому поставив ОСОБА_19 , керівник апарату РДА, так як вона зберігається у нього.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відсутня подія вчинення ОСОБА_9 вказаного злочину.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України об`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 366, полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Даний злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох передбачених в частині 1 статті 366 КК України дій. Це: 1) внесення до документів неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання неправдивих документів; 4) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, що повністю або частково не відповідає дійсності, в справжній документ, який при цьому зберігає всі ознаки і реквізити справжнього. При цьому документ може бути зовнішньо оформлений правильно і мати всі реквізити зовнішнього документа, заповнені в установленому порядку з дотриманням правил їх внесення до документа та посвідчення їх справжності. Але обов`язковим є невідповідність відомостей дійсності.

Інше підроблення документів передбачає повну або часткову зміну змісту документа або його реквізитів шляхом виправлень, однак не за рахуноквнесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань та іншими подібними способами.

Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, яка не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.

Видача неправдивих документів - це надання фізичним або юридичним особам документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені службовою особою, яка їх видала, чи іншою службовою особою.

Аналіз зазначених дій свідчить, що за способом свого вчинення підроблення може бути матеріальним - внесення різних змін в справжній документ, і інтелектуальним - складання неправдивого за змістом, але справжнього за формою документа.

З суб`єктивної сторони службове підроблення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується лише прямим умислом. Особа усвідомлює, що вносить до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчинює інше підроблення документів, або складає та видає завідомо неправдиві документи і бажає так чинити.

Крім того, суб`єктом службового підроблення може бути лише службова особа.

Але сторона обвинувачення не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_9 вчинив службове підроблення.

Прокурором суду не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_9 на протязі з 15 липня 2011 року по 27 червня 2013 року, як це зазначається в обвинувальному акті, працював першим заступником голови Білопільської райдержадміністрації, а з 27 червня 2013 року працював вже головою Білопільської РДА та був державним службовцем з дев`ятим рангом в межах четвертої категорії посад. Тому суд позбавлений можливості перевірити той факт, чи був ОСОБА_9 службовою особою в розумінні статті 366 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що службове підроблення полягає в тому, що у договорі № 59.01.16.2572 від 29 жовтня 2012 року та кошторисі від 29 жовтня 2012 року ОСОБА_9 виконав свої особисті підписи від імені ОСОБА_110 .

Але судом встановлено, що дані документи складав не ОСОБА_9 . Підписи в зазначених документах ОСОБА_9 поставив свої особисті, підписи голови Білопільської РДА ОСОБА_68 не підробляв. Печатку в них ставив керівник апарату ОСОБА_19 , на виконання до Білопільського ДЗК вони направлялися через канцелярію Білопільської РДА.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він у 2012 році і на даний час працює керівником апарату Білопільської РДА. Печатка установи завжди зберігалась і зберігається у нього. Розпорядженням голови РДА № 511 від 03.07.2012, яким внесені зміни в розпорядження № 998 від 07.12.2011 року, затверджений був новий розподіл обов`язків, згідно з п. 7 якого ОСОБА_9 , як перший заступник, мав право укладати договори. Крім того, на ОСОБА_9 було покладено питання укладення договорів. Печатку у договорі від 29.10.2012 ОСОБА_19 ставив особисто після того, як його підписав ОСОБА_9 . Ніякого тиску чи прохань з боку ОСОБА_9 при цьому не було. Це була повсякденна робота ОСОБА_19 і ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він працює начальником юридичного відділу Білопільської РДА. Текст договорів з ДЗК на виготовлення технічної документації стандартно виготовляє саме ДЗК. Проект договору секретар приносить до юрвідділу, ОСОБА_20 або інший юрист вивчають його, візують, потім голова або його заступник підписують цей договір. Тоді ОСОБА_19 ставить печатку. Голова РДА уповноважив ОСОБА_9 , як першого заступника, підписувати такі договори. Тому ОСОБА_9 мав право підписати договір з ДЗК від свого імені.

ОСОБА_111 судом не допитувався, так як прокурором спочатку було заявлено клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_81 , але потім він відмовився від даного клопотання, зазначивши, що необхідності в цьому немає.

Стороною обвинувачення також не надано суду доказів, що в момент підписання ОСОБА_9 зазначених документів від імені ОСОБА_81 останній був на роботі.

Також поза увагою сторони обвинувачення залишився і той факт, що відповідно до розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації № 511 від 03 липня 2012 року були внесені зміни до розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації № 998 від 07 грудня 2011 року щодо розподілу обов`язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату Білопільської РДА. Згідно з пунктом 2 розподілу обов`язків у разі відсутності голови Білопільської РДА перший заступник виконує його обов`язки, а відповідно до пункту 7.5 перший заступник має право укладати в межах і визначеному порядку договори з питань його компетенції (а.п. 244-247 том 7).

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 усвідомлював завідомо неправдивий характер відомостей, що містилися в договорі № 59.01.16.2572 від 29 жовтня 2012 року та кошторисі від 29 жовтня 2012 року, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Але як зазначалось вище, суду так і не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що у договорі № 59.01.16.2572 від 29 жовтня 2012 року та кошторисі від 29 жовтня 2012 року містяться будь-які неправдиві відомості або інші підроблення.

Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_9 виправдати за ч. 1 ст. 366 КК України за відсутністю події злочину.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 361-2 КК України по епізодам повторного збуту ОСОБА_17 інформації з обмеженим доступом.
ОСОБА_8 вину у вчиненні зазначених злочинів не визнав у повному обсязі, суду показав, що дійсно у травні 2013 року до нього звернувся проектант ОСОБА_17 і попросив за грошову винагороду виготовити йому обмінні файли формату in-4, які містять в собі інформацію про власників земельних ділянок, розташованих на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району. ОСОБА_17 автобусом передав диск, на який ОСОБА_8 скопіював зазначену інформацію. 26 травня 2013 року в м. Путивль він передав диск ОСОБА_17 , а той передав йому гроші в сумі 2500 грн. На слідуючий день ОСОБА_17 приїхав в м. Білопілля і передав йому ще 2500 грн.

На початку червня 2013 року до нього знову звернувся ОСОБА_17 і сказав, що випадково видалив з диска інформацію, яку раніше він йому передав, попросив повторно її скопіювати. ОСОБА_8 погодився повторно скопіювати на диск необхідну ОСОБА_17 інформацію.

Приблизно у липні 2013 року він скопіював на диск інформацію про власників земельних ділянок, розташованих на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району. 30 липня 2013 року ОСОБА_112 повинен був приїхати в м. Білопілля і забрати диск. Так як ОСОБА_8 зранку цього дня було погано, у нього був високий тиск, він поїхав у лікарю, звідки поїхав додому. Тому ОСОБА_8 попросив ОСОБА_40 передати диск ОСОБА_17 .

Та інформація, яку він копіював на диск ОСОБА_17 , не є інформацією з обмеженим доступом. Всі, хто пов`язаний з виготовленням проектної документації по землі, володіє певною інформацією про координати та власників земельних ділянок, бо без цього неможливо виготовити документи. Тому вони і обмінюються один з одним такою інформацією.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку за внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад даного злочину, передбачений ч. 2 ст. 361-2 КК України. До даних висновків суд прийшов, виходячи з наступного.

Предметом злочину, передбаченого статтею 361-2 КК України, є інформація з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп ютерних мережах або носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

Інформація з обмеженим доступом як предмет злочину має зберігатися в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах.

Ознакою комп`ютерної інформації з обмеженим доступом є те, що вона повинна бути створена та захищена відповідно до чинного законодавства. При цьому в кожному випадку для з`ясування наявності цієї ознаки слід звертатися до відповідних законів чи підзаконних нормативно-правових актів, в яких регламентується порядок створення і захисту такої інформації.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 361-2 КК України, полягає в несанкціонованому збуті або розповсюдженні комп`ютерної інформації з обмеженим доступом.

Збутом комп`ютерної інформації з обмеженим доступом є її оплатна чи безоплатна передача хоча б одній особі, яка не має доступу до цієї інформації, а розповсюдженням - розміщення в АС чи комп`ютерній мережі з наданням вільного доступу до неї або інші дії, які створюють можливість вільного доступу до неї невизначеного кола осіб.

Збут або розповсюдження комп`ютерної інформації з обмеженим доступом слід вважати несанкціонованими, якщо ці дії вчинені без дозволу (згоди) власника інформації.

Несанкціоновані збут або розповсюдження містять ознаки коментованого злочину як в тому випадку, коли вони вчинені особою, якій в установленому порядку було надано доступ до відповідної інформації, так і у випадку вчинення їх особою, яка такого доступу не мала.

Несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, - це несанкціоноване розповсюдження такої інформації без згоди її власника на платній основі - шляхом купівлі-продажу, міни тощо.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

У статті 2 вказаного Закону даються визначення, що:

- згода суб`єкта персональних даних це добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди;

- володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом;

- третя особа - будь-яка особа, за винятком суб`єкта персональних даних, володільця чи розпорядника персональних даних та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, якій володільцем чи розпорядником персональних даних здійснюється передача персональних даних.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що п орядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист персональних даних» про передачу персональних даних третій особі володілець персональних даних протягом десяти робочих днів повідомляє суб`єкта персональних даних, якщо цього вимагають умови його згоди або інше не передбачено законом.

Але сторона обвинувачення не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_8 вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом повторно.

У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 двічі незаконно збув ОСОБА_17 інформацію про персональні дані власників земельних ділянок, розташованих на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району, яка зберігається в електронно-обчислюваних машинах, створена та захищена відповідно до чинного законодавства. Дана інформація в обмінних файлах формату in-4 ним була двічі, тобто 25 травня 2013 року та в середині липня 2013 року, поміщена на 2 жорстких диска, які йому передавав ОСОБА_17 .

Але суду не надано жодного такого жорсткого диску.

Тому суд позбавлений можливості перевірити, чи дійсно база даних з обмінними файлами формату in-4, яка двічі збулась ОСОБА_8 , містить в собі інформацію з обмеженим доступом, а саме: персональні дані власників земельних ділянок.

Стосовно першого жорсткого диску, який ОСОБА_8 був переданий Меншуну 26 травня 2013 року, то стороною обвинувачення взагалі суду не надано жодного доказу, який би підтверджував, що на даний диск ОСОБА_8 помістив інформацію з обмеженим доступом про персональні дані власників земельних ділянок та незаконно збув його ОСОБА_17 .

А другий жорсткий диск, який 30 липня 2013 року ОСОБА_8 через свідка ОСОБА_40 передавався ОСОБА_17 та згідно матеріалів кримінального провадження визнаний речовим доказом, але для огляду та дослідження суду стороною обвинувачення не був представлений.

Крім того, в обвинувальному акті по різному зазначається формат обмінних файлів то in-4, то in-4 та XML.

Стороною обвинувачення суду був наданий протокол огляду предмета від 22 листопада 2013 року, складений оперуповноваженим відділу БКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_113 про те, що ним у присутності понятих був оглянутий жорсткий диск, який 30 липня 2013 року вилучений у ОСОБА_17 під час огляду місця події, з обмінними файлами формату in-4 та XML в кількості 216 штук. Як зазначено у протоколі, при відкритті кожного з них виявлено інформацію про персональні дані власників земельних ділянок. Після відкриття файлів здійснена їх роздруківка на 108 аркушах. Дана роздруківка теж була надана суду.

Сторона захисту протокол огляду та роздруківку файлів на 108 аркушах просила визнати недопустимим доказом, так як вони досудовим розслідуванням здобуті з порушенням ст.ст. 40, 41 КПК України, бо складені не слідчим, а оперуповноваженим ВБКОЗ УСБ в Сумській області. Крім того, роздруківка файлів на 108 аркушах є також і неналежним доказом, так як вона ні яким чином не підтверджує винуватість ОСОБА_8 у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом.

Із-за відсутності самого диску суд був позбавлений можливості перевірити, чи дійсно ці роздруківки здійснені саме з того диску, що був переданий ОСОБА_8 . ОСОБА_17 і вилучений 30 липня 2013 року в останнього (а.п. 216-325 том 4).

Крім того, при дослідженні даної роздруківки судом встановлено, що на кожному аркуші частина інформації викладена українською мовою, де відсутня інформація про персональні дані власника земельної ділянки, а друга частина викладена одночасно на англійській та українській мовах, де зазначаються серія, номер, дата видачі паспорту, адреса місця проживання власника земельної ділянки. Але суду не надано доказів, що ці персональні дані дійсно належать тій особі, яка є власником земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_8 незаконно збута інформація ОСОБА_17 .

Таким чином суд приходить до висновку, що роздруківка файлів на 108 аркушах є дійсно неналежним доказом, так як вона в порушення вимог ч. 1 ст. 85 КК України ні прямо, ні непрямо не підтверджує винуватість ОСОБА_8 у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом.

Щодо протоколу огляду предметів від 22 листопада 2013 року, то суд дійшов висновку, що він є недопустимим доказом, так як дійсно не відповідає вимогам статей 40 і 41 КПК України, бо складений оперуповноваженим органу безпеки, а не слідчим, який здійснював досудове розслідування. При цьому стороною обвинувачення суду не надано доказів на підтвердження того, що слідчий уповноважив оперуповноваженого служби безпеки здійснювати слідчі дії у кримінальному провадженні шляхом надання письмового доручення.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 незаконно збув ОСОБА_17 інформацію про власників земельних ділянок на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району, так як останньому для виготовлення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь ТОВ «Білопілля Агросвіт» саме на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад необхідна була інформація про схеми паювання, дані про місце знаходження земельних ділянок, координати поворотних точок земельних ділянок тощо.

Але як вбачається з роздруківок, то в ній взагалі відсутня інформація про схеми паювання, дані про місце знаходження земельних ділянок, координати поворотних точок земельних ділянок тощо. Крім того, із 108 власників земельних ділянок, про яких викладена інформація на цих роздруківках, лише у 6 власників земельні ділянки розташовані на території Іскрисківщинської сільської ради (а.п 240-244, 259 том 4). Інформація про власників земельних ділянок на території Рижівської сільської ради взагалі відсутня. Всі інші земельні ділянки розташовані на території інших сільських, селищних та міських рад Білопільського району. Хоча як вже зазначалось вище, ОСОБА_17 . ОСОБА_8 надавалась інформація про власників земельних ділянок саме на території Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району.

Як вбачається з графічних матеріалів до проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, що були виготовлені ТОВ «Кролевець-Земсервіс», директором якого є ОСОБА_17 , то мова йде саме про земельні ділянки, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад (а.п. 1-54 том 6).

Крім того, як вбачається з реєстрів договорів оренди по Рижівській сільській раді та Іскрисківщинській сільській раді, які долучені до проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь на земельних ділянках, що використовуються ТОВ «Білопілля Агросвіт» в межах Іскрисківщинської та Рижівської сільських рад Білопільського району Сумської області, то в них зазначені прізвища власників земельних паїв, інформація про яких потрібна була ОСОБА_17 для виготовлення даного проекту. Але лише одне прізвище власника земельної ділянки зі 108 прізвищ власників земельних ділянок, що вказані у роздруківці, збігається з прізвищами власників земельних паїв, що маються у проекті. Це прізвище ОСОБА_114 (а.п. 242 том 4, а.п. 258 том 5).

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, що фізичні особи, власники персональних даних, не давали ОСОБА_8 згоди на поширення своїх персональних даних. Як вбачається з реєстрів матеріалів досудового розслідування, жоден власник персональних даних, чиї прізвища зазначені у вказаних вище роздруківках, не був допитаний з даного приводу під час досудового розслідування (а.п 17-27 том. 1, 28-38 том 2). В судовому засіданні ці особи теж не були допитані, клопотань про їх допит прокурор суду не заявляв.

Стороною обвинувачення взагалі не встановлено, хто є володільцем, розпорядником персональних даних, які маються в обмінних файлах формату in-4 та XML.

Також не встановлено, а чи взагалі у відділі Держземагенства у Білопільському районі мається така інформація, яка збулась ОСОБА_8 ОСОБА_115 .

У обвинувальному акті зазначено, що наказом відділу Держземагентства у Білопільському районі Сумської області від 22.02.2012 року № 12 «Про внесення змін до наказу відділу від 23.01.2013 року № 6 «Про покладання обов`язків щодо здійснення функцій державних кадастрових реєстраторів» на ОСОБА_8 покладено обов`язки державного кадастрового реєстратора. Як державний кадастровий реєстратор, ОСОБА_8 має доступ до всіх відомостей державного земельного реєстратора, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або відмову у наданні відомостей.

Але суду стороною обвинувачення не надано доказів, що на ОСОБА_8 дійсно були покладені обов`язки державного реєстратора. Ні наказ № 12 від 22.02.2012, ні наказ № 6 від 23.01.2013, на які йдеться посилання в обвинувальному акті, суду не надані.

Тим більше, виникає питання, як можна наказом від 22.02.2012 року внести зміни до наказу від 23.01.2013 року, про що зазначено в обвинувальному акті.

Крім того, як показав суду свідок ОСОБА_94 , він працює заступником директора Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Обмінні файли формату ІN-4 не відносяться до переліку конфіденційної інформації. Власник персональних даних пише заяву, що надає згоду на використання та обробку своїх персональних даних. При створенні обмінних файлів туди вноситься інформація про власників земельних ділянок з зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові, адреси проживання, даних паспорту, ідентифікаційного коду, які вже попередньо дали згоду на обробку їхніх персональних даних.

Свідок ОСОБА_72 суду показав, що з липня 2013 року і по даний час працює головним спеціалістом відділу ДЗК у Білопільському районі. 30 липня 2013 року вранці ОСОБА_8 віддав йому жорсткий диск темного кольору і сказав, що прийде людина до нього, якому необхідно віддати цей диск. Якийсь незнайомий чоловік за диском приходив, він йому віддав цей диск. Цього чоловіка ОСОБА_72 не знав взагалі і на даний час його не пам`ятає. У 2013 році у них було 4 державні реєстратори. У реєстраторів мається доступ до обмінних файлів IN-4. Основна база даних знаходиться в м. Київ. Особисто у ОСОБА_40 доступу до цих обмінних файлів не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено як те, що ОСОБА_8 незаконно збув ОСОБА_17 інформацію з обмеженим доступом, тобто з персональними даними власників земельних ділянок без їх згоди.

Враховуючи, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 вчинив несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом стороною обвинувачення суду не надано, тому суд вважає за необхідне ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 361-2 КК України по епізодам повторного збуту ОСОБА_17 інформації з обмеженим доступом виправдати за відсутністю складу злочину в його діях.

У зв`язку з виправданням ОСОБА_10 цивільний позов ОСОБА_16 про стягнення майнової та моральної шкоди в сумі 49000 грн. задоволенню не підлягає.

Стосовно грошових коштів в сумі 5000 грн., які ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_17 , та 200 грн., вилучених у ОСОБА_10 при затриманні, то суд вважає за необхідне їх конфіскувати в дохід держави, виходячи з роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» про те, що звільнення особи, яка дала хабар, від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, не означає, що в її діях немає складу злочину. У зв`язку з цим вона не може визнаватися потерпілим і претендувати на повернення предмета хабара.

Грошові кошти в сумі 102 грн. необхідно повернути ОСОБА_10 .

Під час проведення досудового розслідування проводилися експертиза з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 8144 від 09.09.2013, сума витрат за проведення якої становить 1176 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави.

Витрати в сумі 8880 грн. за проведення судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 13147 від 13.03.2014 року стягненню не підлягають у зв`язку з виправданням обвинувачених та недопустимістю даного доказу.

Витрати в сумі 1845 грн. за проведення експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 6560 від 03.07.2015 стягненню не підлягають у зв`язку з виправданням обвинувачених.

Підлягає зняттю арешт з автомобіля Nissan Qashgai, н.з. НОМЕР_2 , автомобіля Opel Astra, н.з. НОМЕР_3 , причепа ПГАІ, н.з. НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_116 .

Запобіжні заходи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_11 не обиралися.

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави закінчився ще до того, як кримінальне провадження відносно нього надійшло до суду.

Сума застави у розмірі 91760 підлягає поверненню ОСОБА_117 , який її вносив.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

зразок спеціальної речовини (люмінофор), яка є додатком № 2 до протоколу огляду предметів від 30.07.2013, яким помічені грошові купюри, що вручались ОСОБА_16 , необхідно знищити;

зразок спеціальної речовини (люмінофор), яка є додатком № 2 до протоколу огляду предметів від 30.07.2013, яким помічені грошові купюри, що вручались ОСОБА_17 , необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження;

1 оптичний диск освідування ОСОБА_45 , 23 диски DVD-R, які долучені до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.10.2013, 7 дисків, які долучались до протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

мобільний телефон LGGX-3009 та 2 картками мобільних операторів МТС та Київстар, мобільний телефон Motorola с 350 з батареєю та карткою мобільного оператора МТС необхідно повернути ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , та призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з видачею дозвільних документів на строк 2 (два) роки з конфіскацією особистого майна, окрім житла.

Позбавити ОСОБА_8 спеціального звання - 13 рангу державного службовця в межах шостої категорії посад визначених Законом України « Про Державну службу».

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_8 з дня затримання та поміщення до Сумського слідчого ізолятору.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 361-2 КК України, за ч. 4 ст. 368 КК України за епізодом отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_16 та виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 368 КК України та виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 366 КК України та виправдати у зв`язку із відсутністю події злочину.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 368 КК України та виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 368 КК України та виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_16 відмовити в задоволенні цивільного позову про стягнення майнової та моральної шкоди в сумі 49000 грн. з ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати в сумі 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. в дохід держави.

Грошову заставу в сумі 97 760 грн., яка 24 жовтня 2013 року була внесена ОСОБА_118 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Сумській області на рахунок № НОМЕР_5 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_119 .

Зняти арешт з автомобіля Nissan Qashgai, н.з. НОМЕР_2 , автомобіля Opel Astra, н.з. НОМЕР_3 , причепа ПГАІ, н.з. НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_9 .

Речові докази:

зразок спеціальної речовини (люмінофор), яка є додатком № 2 до протоколу огляду предметів від 30.07.2013, яким помічені грошові купюри, що вручались ОСОБА_16 , - знищити;

зразок спеціальної речовини (люмінофор), яка є додатком № 2 до протоколу огляду предметів від 30.07.2013, яким помічені грошові купюри, що вручались ОСОБА_17 , - залишити в матеріалах кримінального провадження;

1 оптичний диск освідування ОСОБА_45 , 23 диски DVD-R, які долучені до протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 15.10.2013, 7 дисків, які долучались до протоколів за результатами проведення негласного розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон LGGX-3009 та 2 картками мобільних операторів МТС та Київстар, мобільний телефон Motorola с 350 з батареєю та карткою мобільного оператора МТС - повернути ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя