Справа № 1-142/2010
Номер провадження 1-142/2010
ВИРОК

іменем України

01 липня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Задорожній В.Б.,

із участю: прокурора Паращака В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем тепломережі Новокалинівського ВУЖКГ Самбірського району, раніше не судимого, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем тепломережі Новокалинівського ВУЖКГ Самбірського району, раніше не судимого, -

- обидвох у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.10.2009 року в 16.30 годині у місті Новий Калинів Самбірського району Львівської області у приміщенні котельні Новокалинівського виробничого управління житлово-комунального господарства використали випадок відсутності свого товариша по роботі громадянина ОСОБА_1 і з кишені його курки таємно викрали належну останньому пластикову кредитну картку „Приватбанку №183775, яку в подальшому використали, та з банкомата №6469 в м. Новий Калинів Самбірського району о 18.04 та 18.06 годині 07.10.10р. здійняли з рахунку потерпілого кошти кожен по 200 гривень, спричинивши шкоду ОСОБА_1 всього на загальну суму 400 гривень.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро покаявся та суду показав, що 07.10.2009 року 16.30 год. він разом із співпрацівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в приміщенні котельні Новокалинівського ВУЖКГ і коли останній відлучився у магазин, то вони за ініціативи ОСОБА_3 потаємно викрали пластикову його картку, щоб частково зняти з неї кошти. Потім вони обидва о 18.00 годині того ж дня пішли до банкомату та кожен зняли по 200грн., а наступного дня підкинули на стіл у котельні банківську карту. Пізніше повідомили ОСОБА_1 на його запитання, що картки не брали і коштів з рахунку не знімали, а лише на початку травня 2010 року потерпілий йому висловив претензію, щоб повернути викрадені гроші. На даний час він все відшкодував і, в тому числі, нараховані банком відсотки за даний період на суму 490 гривень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і по суті предявленого обвинувачення пояснив аналогічне.

Крім визнання підсудними своєї вини в інкримінованому їм злочині, їх винність стверджується матеріалами кримінальної справи і фактичними обставинами, які ніким не оспорювались та, які не досліджувались у судовому засіданні відповідно до ст. 299 КПК України.

Аналізуючи докази матеріалів кримінальної справи в їх сукупності з показаннями підсудних, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2, ОСОБА_3, - обидвох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, а тому їх дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України та відповідають фактичним обставинам; вони повинні за це нести кримінальну відповідальність.

Із обєктивної сторони підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно і таємно заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4, спричинивши йому шкоду. Із субєктивної сторони підсудні посягали на чужу власність, на яке вони не мали права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Призначаючи підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину; також судом враховано особи винних, їх характеристики, сімейне становище, обставини вчинення злочину.

Обставинами, які помякшують покарання обидвом підсудним є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.

Розглядаючи кримінальну справу в межах предявленого обвинувачення підсудним, із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, слід призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для їх виправлення та попередженню нових злочинів. Беручи до уваги, що обидва підсудні раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, із врахуванням їх поведінки під час та після вчинення злочину; позиції потерпілого щоб суворо не карати, оскільки перед ним вибачилися та матеріального, морального характеру претензій не має; того, що на утриманні ОСОБА_2 є троє неповнолітніх дітей, а ОСОБА_3 двоє, - суд приходить до висновку, що їм слід призначити покарання не повязане з обмеженням волі та, недоцільно призначати арешт. Суд переконаний, що слід призначити покарання стосовно обидвох підсудних у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчиненню ними нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для призначення більш мякого покарання підсудним, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат у справі немає; речовий доказ пластикову кредитну картку слід вважати повернутою потерпілому, а роздруківку до кредитної картки - залишити при кримінальній справі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 2(два) роки позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2, ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 3, 4, ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ речовий доказ пластикову кредитну картку „Приватбанку №183775 вважати повернутою потерпілому ОСОБА_1, роздруківку до кредитної картки - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід підписку про невиїзд стосовно підсудних до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим протягом цього ж строку з дня отримання копії вироку.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику та він має силу оригіналу.

Суддя