Справа № 750/4552/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/670/2015
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001106 від 19.06.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , освіта середня, неодружений, не судимий, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 50 000 грн. на користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1 473,72 грн. процесуальних витрат.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з дня його затримання з 19.02.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - утримання під вартою у Чернігівському СІЗО УДПтС України у Чернігівській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , 19.02.2015 року, приблизно о 17.35, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар ножем в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення живота, проникаючого у черевну порожнину, з ушкодженням очеревини, правої долі печінки, діафрагми та нижньої долі правої легені, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №157 від 19.03.2015 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 23.15, ОСОБА_11 помер у приміщенні Чернігівської міської лікарні №2.

Смерть ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №157 від 19.03.2015 року, настала внаслідок масивної крововтрати, що стала результатом отриманого ним одного колото-різаного поранення живота, проникаючого у черевну порожнину, з ушкодженням очеревини, правої долі печінки, діафрагмі та нижньої долі правої легені.

До апеляційного суду надійшли аналогічні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 , в якій вони не оспорюють фактичні данні та доведеність вини ОСОБА_6 , просять вирок суду змінити в частині призначення покарання. Вважають, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення. Вважає, що суд при обранні виду та міри покарання не в повній мірі врахував дані про його особу, а саме: щире каяття та активне сприяння слідству у розкриттю злочину, проведення поховання ОСОБА_11 за свій рахунок. Вважають, що вказані обставини є достатніми для застосування до нього ст. 69 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених в них підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг та вказував, що судом першої інстанції враховані всі обставини на які посилаються апелянти та просив залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана належна юридична оцінка.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами події злочину правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином,активне сприяння розкриттю злочину, конкретні обставини справи, що злочин вчинено відносно особи, яка тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносила, вік потерпілого, наслідки, що настали від злочину, наявність цивільного позову у кримінальному провадженні, що моральна шкода за позовом не відшкодована, що обвинувачений пробачення у потерпілої не просив, що матір`ю обвинуваченого оплачено витрати на організацію та проведення поховання потерпілого, що присутня у судовому засіданні потерпіла не настоювала на суворій мірі покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, зокрема відсутність будь-яких осіб на його утриманні, матеріальний стан обвинуваченого, який офіційно не працював, його освіту, стан його здоров`я, відповідно даних, що надані прокурором та повідомлені самим обвинуваченим, формально позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах на обставини, які суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах про що вказано у вироку.

Відповідно до статті 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4