Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-224/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарях Бондаренко О.В.,

за участю прокурора Рифи Н.В. захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого згідно вироків Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2005 року за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки; від 26.03.2009 року за ч.1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки; від 11.06.2009 року за ч.1 ст. 122 КК України до одного року обмеження волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

07.07.2009 року, близько 02.00 години ночі, ОСОБА_2, разом ОСОБА_3, та ОСОБА_4, перебували поруч з супермаркетом "Сільпо", який розташований по вулиці Київський Шлях 76 в м. Бориспіль Київської області, де разом проводили свій вільний час та вживали спиртні напої. Після чого пройшлися по вул. Київський шлях в м. Борисполі та звернули увагу на транспортні засоби, що були залишені на ніч біля одного з будинків на вказаній вулиці. В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою прокататися по місту. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2, вступив в попередню змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запропонувавши останнім спільно незаконно заволодіти транспортним засобом, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дали свою згоду. Після цього вони повернулись до супермаркету "Сільпо", де ще раз вжили спільно спиртні напої, та цього ж дня, близько 03.00 години ночі, ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прийшли до будинку №89 по вулиці Київський Шлях в м. Бориспіль, поблизу якого знаходились належні громадянам транспортні засоби.

На даній ділянці місцевості ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 помітили припаркований автомобіль ВАЗ 21093, н.з. АА4693ВО, яким, як встановлено органами досудового слідства в подальшому, володіє на праві власності ОСОБА_5, і яким в подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_4 незаконно заволодіти, на що ОСОБА_4 також погодився.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2Б перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно та повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які також перебували в стані алкогольного спяніння, разом з ОСОБА_2 розбили невстановленими предметами скло правої задньої дверці автомобілю ВАЗ 21093, н.з. АА4693ВО, та відчинивши двері проник до салону автомобіля.

Після цього, ОСОБА_2, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, почергово сідали за кермо автомобіля ВАЗ 21093, н.з. АА4693ВО, спершу намагаючись його завести, а потім, зрозумівши, що завести вказаний транспортний засіб у них не вийшло, відштовхали останній до будинку №98 по вулиці Київський Шлях в м. Бориспіль Київської області, тим самим умисно та протиправно, тобто всупереч волі його власника та законного володільця, незаконно заволоділи належним ОСОБА_5 автомобілем ВАЗ 21093, н.з. АА4693ВО, з метою використання його для поїздок по вулицям міста Бориспіль.

Поблизу гаражів біля будинку №98 по вулиці Київський шлях в м. Бориспіль Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, шляхом пошкодження замку запалювання та з'єднання дротів запалювання, по черзі, намагались завести двигун вказаного транспортного засобу, але їм цього здійснити не вдалося з незалежних від них причин, а тому вони залишили автомобіль й пішли з місця події.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілій ОСОБА_5 була завдана матеріальна шкода на суму 185 гривень, що визначена у вартості розбитого автомобільного дверного скла та замка запалювання.

Такі дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України, як заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно та за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, як заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Під час розгляду даної кримінальної справи потерпілою ОСОБА_5 заявила цивільний позов про стягнення солідарно з підсудних суми завданого матеріального збитку в розмірі 185 грн. та 18000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно постанови суду від 22.03.2010 року матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_2 виділені в окреме провадження, оскільки останній в судові засідання не з'являвся з причин відбування покарання в Ірпінському виправному центрі за вчинений раніше злочин, а його доставка з цих підстав в судові засідання була неможливою, про що свідчили листи начальника цього центру.

Згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2010 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, а ОСОБА_4 за цією з статтею кримінального закону із застосуванням ст.ст. 69 та 75 КК України до 4 років позбавлення волі без конфіскації майна з відстрочкою виконання вироку на два роки.

Згідно цього ж вироку частково задоволено позов потерпілої ОСОБА_5 шляхом стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат в розмірі 486 грн. 77 коп. та про речові докази.

В судове засідання представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, не з'явився, клопотань та пояснень з цього приводу не надав, а тому судом прийнято рішення про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, цивільний позов ОСОБА_5 визнав в повному обсязі, та надали згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку. При цьому судом встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому заслухавши думку підсудного, захисника, прокурора й розяснивши їм положення ст. 299 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного, речові докази у справі, судові витрати та матеріали цивільного позову.

Підсудний ОСОБА_2 під час судового розгляду показав, що він приблизно 03.00 години 07.07.2009 року, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи в стані сильного алкогольного спяніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, прийшли до одного з багатоповерхових будинків по вул. Київський Шлях, м. Бориспіль. Біля будинку на автостоянці знаходилось кілька автомобілів. Спочатку пропозицію про викрадення автомобілю надав ОСОБА_2, а потім ОСОБА_3, на що інші погодились. Таким чином вони вирішили незаконно заволодіти автомобілем ВАЗ 2109 сірого кольору. ОСОБА_2 зазначив, що видавлювали скло автомобіля викрутками, де вони взялись чітко не памятає. Після того, як було розбито скло, вони проникли до транспортного засобу та по черзі намагались його завести, але зважаючи на те, що це в них не вийшло, в подальшому домовились відштовхати автомобіль від будинку на безпечну відстань, щоб спокійно його завести. Оскільки в подальшому завести транспортний засіб їм також не надалось можливим, під ранок вони залишити автомобіль та розійшлись по домівках. Зазначив, що вчинення своїх дій розумів частково, однак їх значення розумів, визнав також, що вчинив злочин в стані алкогольного спяніння. Цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі, зазначив про намір відшкодувати збитки, однак зважаючи на матеріальне становище здійснити його на даний час не має можливості. Просив також відносно нього обрати покарання не повязане з реальним позбавленням волі, оскільки у нього є мати похилого віку, яка потребує догляду та опіки.

Незначні відхилення від показів підсудного, наданих на досудовому слідстві, суд не вважає такими, які тягнуть за собою здійснення розгляду справи в повному обсязі, оскільки підсудний визнав обставини, які дають підстави для кваліфікації його дій за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Враховуючи покази підсудного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_2 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом повторно, оскільки був раніше судимим під час іспитового строку за вчинений попередній злочин, та за попередньою змовою групою осіб.

Щодо повторності злочину, то ОСОБА_2 вчинив злочин, маючи непогашену судимість за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки новий злочин вчинено ОСОБА_2 під час іспитового строку. Вказане підтверджується вироком суду від 26.03.2009 року (а.с. 198-199, том 1).

Призначаючи покарання підсудному судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, у звязку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі.

Визнання вини підсудним, щире каяття у скоєному, активне сприяння ним розкриттю злочину, суд визнає обставинами, які помякшують його відповідальність. Крім того, в якості помякшуючої відповідальність ОСОБА_2 обставини суд визнає також і з'явлення з повинною (а.с. 48, том 1).

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного по справі є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Санкцією ч.2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна чи без такої.

Підсудний перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра з приводу вживання алкогольних напоїв та перенесення черепно-мозкової травми (а.с. 194, том 1).

При цьому відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №670 від 15.07.2009 року (а.с. 89-91, том 1), ОСОБА_2 страждає на органічне ураження головного мозку з емоційно-вольовою нестійкістю та церебрастенічним синдромом, страждає на хронічний алкоголізм, однак на момент вчинення ним інкримінованих йому дій та на момент обстеження міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки на момент вчинення злочину перебував у стані простого алкогольного спяніння. Згідно висновку він потребує лікування від алкоголізму, а протипоказань до такого лікування у нього не виявлено.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_2 враховує окрім обставин, які помякшують та обтяжують його відповідальність також те, що він характеризується за місцем проживання посередньо, офіційно не працює, немає постійного доходу, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі відбував покарання у місцях обмеження волі та вчинив злочин в стані алкогольного спяніння.

Суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_2 без застосування реального покарання у виді позбавлення волі є неможливим.

З цих підстав суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 78, ст. 71 КК України, до призначеного покарання слід приєднати невідбуте ОСОБА_2 покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2009 року (а.с. 198-199, том 1), оскільки новий злочин вчинено підсудним під час перебування на іспитовому строці. З цих підстав суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ОСОБА_5, суд враховує вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2010 року, яким вирішено питання по вимогах ОСОБА_5, та вимоги ст. 291 КПК України щодо неявки цивільного позивача в судове засідання, а тому останній в частині вимог, предявлених до ОСОБА_2, - підлягає залишенню без розгляду з розясненням права на звернення до суду на загальних підставах.

Згідно матеріалів кримінальної справи арешт на майно підсудного не накладався.

Відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою 02.06.2010 року. На момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_2 утримувався в Київському слідчому ізоляторі у зв'язку з порушенням відносно нього іншої кримінальної справи, а тому суд вважає за необхідне рахувати підсудному строк відбування покарання саме з 02.06.2010 року.

При вирішенні питання про речові докази та судові витрати, суд враховує вимоги КПК України, та те, що відносно них питання розвязані раніше (а.с. 44-46, том 2).

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2009 року, що набрав законної сили, підлягає окремому виконанню (а.с. 200-201, том 1).

Керуючись ст.ст. 291, 322, 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 3 ст. 78 та ч. 2 ст. 71 КК України приєднати до призначеного ОСОБА_2 покарання невідбуте покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2009 року у виді трьох років позбавлення волі, шляхом частково приєднання, і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 (пяти) років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 02.06.2010 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишити попередній тримання під вартою і до вступу вироку в законну силу утримувати останнього в Київському слідчому ізоляторі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині вимог, заявлених до ОСОБА_2, - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_5 право на звернення до суду з цивільним позовом в загальному порядку, визначеному ЦПК України.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2009 року щодо ОСОБА_2 що набрав законної сили, - виконувати окремо.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції.

Суддя С.М.Вознюк