Бахмацький районний суд Чернігівської області
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2011 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Приліпка В.М.

з участю секретаря Петренко О.Г.

прокурора Лисуна С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м.Бахмач, Чернігівської області, вул. Сухобокова, 5/1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, утриманців не має, працюючої приватним підприємцем, не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ст.172 ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець, ОСОБА_1, використовуючи найману працю, грубо порушила законодавство про працю.

Так, ОСОБА_1, являючись фізичною особою-підприємцем, для здійснення підприємницької діяльності - роздрібна торгівля продовольчою групою товарів з приватного вантажного автомобіля ГАЗ-52 державний знак 016-46 *МН на території ринку „Колос" м.Бахмач, умисно, грубо порушуючи вимоги п. 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, згідно якого трудовий договір з фізичною особою укладається з обов'язковим додержанням письмової форми та ст. 24-1 КЗпП, якою передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання, з початку червня 2006 року використовувала працю фізичної особи - ОСОБА_2 в якості продавця. При цьому письмовий трудовий договір з останнім не уклала і в Бахмацькому районному центрі зайнятості його не зареєстрував. В подальшому ОСОБА_1, продовжуючи грубо порушувати законодавство про працю, а саме ст. 48 КЗпП, згідно якої роботодавець заводить на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів трудові книжки та заносить до них відомості про роботу, на працюючого ОСОБА_2 трудову книжку не завела та відомості про роботу останнього до неї не вносила.

Продовжуючи свої злочинний умисел, направлений на грубе порушення трудового законодавства, ОСОБА_1 після початку роботи ОСОБА_2, порушила вимоги ст. 57 КЗпП України, відповідно до умов якої, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності із законодавством, не встановила графіки роботи ( час початку та закінчення щоденної роботи), в порушення вимог ст. 67 КЗпП України не встановила вихідні дні, а також до початку роботи не роз'яснила ОСОБА_2 його права і обов'язки та не проінформувала під розсписку про істотні умови праці, чим порушила вимоги ст.29 КЗпП України.

Крім того, ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги ч.2 ст. ЗО Закону України «Про оплату праці», відповідно до умов якої власник зобов»язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці, не вела табелі обліку робочого часу ОСОБА_2 і як наслідок, не проводила достовірний розрахунок заробітної плати. Підсудна ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе у пред'явленому обвинуваченні по ч.І ст.172 КК України визнала повністю і пояснила, що дійсно з початку червня 2006 року вона використовував працю фізичної особи - ОСОБА_2 При цьому письмовий трудовий договір з останнім вона не уклала і в Бахмацькому районному центрі зайнятості його не зареєструвала. Також вона трудову книжку на ОСОБА_2 не завела те відомості про роботу останнього до неї не вносила, а також не встановила графіки роботи. До -початку роботи також вона не роз'яснила ОСОБА_2 його права і обов'язки та не проінформувала під розсписку про умови праці, наявність на робочому місці можливих небезбечних і шкідливих виробничих факторів, не проінструктувала останнього з техніки безпеки і не вела табелі обліку робочого часу. На даний час вона у скоєному щиро кається.

Аналізуючи докази по справі, суд вважає, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1 за ст.172 ч.І КК України кваліфіковані правильно, оскільки вона систематично на протязі тривалого часу обмежувала трудові права потерпілого ОСОБА_2, тим самим грубо порушила законодавство про працю.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд бере до уваги, що вчинений нею злочин є злочином невеликої тяжкості, від нього не настало тяжких наслідків. Злочин ОСОБА_1С вчинила вперше. Як особа, ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудної немає.

Обставини, які пом'якшують покарання ОСОБА_1С є його щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 покарання у

виді штрафу в мінімальному розмірі.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.172 КК України і призначити їй 510 (п"ятсот десять) гривень штрафу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: