АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/2663/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2107/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0001593 за апеляційними скаргами заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 та прокурора Куп`янської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одружену, не працюючу, яка має малолітню дитину, уродженку м. Куп`янськ, Харківської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Іркутськ РФ, не працючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджена за сукупністю злочинів,передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до 1 року 6 місяців обмеження волі та від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно вироку, 24 червня 2015 року, приблизно о 24.00 годині, в м. Куп`янську Харківської області, ОСОБА_7 , знаходячись в якості гостя в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_11 , після спільного вживання спиртних напоїв разом із ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_12 скориставшись тим, що потерпілий заснув, таємно викрала з гаманця ОСОБА_12 пластикову банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_12 , з метою зняття коштів з даної картки.

Крім того, 25 червня 2015 року, близько 00.00 год., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викравши банківську картку «ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я потерпілого ОСОБА_12 , знаючи пін-код до неї, та отримавши можливість розпоряджатися викраденою банківською карткою на власний розсуд, направилась до ОСОБА_8 , повідомила йому, що викрала банківську картку у ОСОБА_12 , запропонувала йому зняти грошові кошти з викраденої картки, передала банківську картку, повідомила пін-код останньому. Після чого ОСОБА_8 , погодившись на вищевказану пропозицію ОСОБА_7 , за домовленістю із останньою, направився до банкомату «ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Куп`янськ, вул. 1 Травня, 16, де, знаючи пін-код до банківської картки, зняв з банківської картки «ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала потерпілому ОСОБА_12 , грошові кошти в загальній сумі 5 000 грн., розпорядившись ними разом із ОСОБА_7 на власний розсуд, та заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор Куп`янської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 просить вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх доводів вказує на неврахування судом першої інстанції обмежень , зазначених ч.3 ст. 61 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій, яка має дитину віком до 14 років, та просить ухвалити новий вирок яким визнати винною ОСОБА_7 у скоєнні вказаних злочинів та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850грн.), а за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Просить застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, та покласти на неї зобов`язання, передбачені п.п.3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ОСОБА_9 просить вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості. Вказує, що суд, призначаючи покарання обвинуваченим не в повній мірі врахував , що вони вчинили умисний корисливий злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працюють. Крім того судом першої інстанції не було враховано обмежень , зазначених ч.3 ст. 61 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_7 , яка має дитину віком до 14 років

Тому просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченим та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень та призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850грн.), за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та покласти на неї зобов`язання, передбачені п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 просить визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, та покласти на нього зобов`язання, передбачені п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора області, просив скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, призначивши більш суворе покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі в межах санкцій статей Кримінального Кодексу України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням; обвинувачену ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти апеляційних скарг та обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти необхідності призначення йому більш суворого покарання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.404 КПК України в межах апеляційних вимог, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою в межах визнаного доведеним обсягу обвинувачення, об`єктивно дослідивши обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень,правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 357 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, а дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно встановив дані про її особу раніше не судиму, непрацюючу, позитивно охарактеризовану за місцем проживання, пом`якшуючу обставину щире каяття, обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Проте судом, як і органом досудового розслідування, не було належним чином з`ясовано наявність на утриманні у обвинуваченої дитини. Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 має доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якої не позбавлена батьківських прав.

З урахуванням цього, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при обранні покарання не було дотримано вимог ст. 61 КК України, що обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років, а тому суд неправильно призначив їй покарання за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно встановив дані про його особу в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого, непрацюючого, перебуваючого на обліку у лікаря-нарколога, формально охарактеризованого за місцем проживання, пом`якшуючу обставину щире каяття, обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, конкретні обставини справи попередня домовленість співучасників, технічний розподіл функцій кожного, які свідчать про негативну соціальну спрямованість обвинувачених, корисливу мотивацію їхньої поведінки.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області про невідповідність призначеного покарання особам обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність щодо обвинуваченої ОСОБА_7 є обґрунтованими, а тому вирок в частині призначення покарання необхідно скасувати та ухвалити новий вирок в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_14 , колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості та середньої тяжкості, дані про особу винної, наведені вище, пом`якшуючі обставини - щире каяття обвинуваченої та обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу , а за ч.2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкції статей КК України. При цьому колегія суддів не погоджується із доводами апелянта про необхідність призначення покарання за ч.2 ст.. 185 КК України в запропонованих ним межах санкції. Остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити за правилами ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі. Виходячи із ступеня тяжкості скоєних обвинуваченою злочинів, даних про особу винної, яка раніше не була судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні дитину, щиро розкаялась в скоєному, колегія суддів приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання з випробуванням за правилами ст.. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст.. 76 КК України - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, наведені вище, пом`якшуючі обставини - щире каяття та обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, дотримуючись засад індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області вважає надто суворим призначити покарання за ч.2 ст.. 185 КК України в запропонованих прокурором межах санкції вказаної статті.

Виходячи із ступеня тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, даних про особу винного, який вважається несудимим, перебуває на обліку у лікаря-нарколога ,пройшов курс лікування від наркотичної залежності, щиро розкаявся в скоєному, колегія суддів приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням за правилами ст.. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст.. 76 КК України - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407,413,414, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 та прокурора Куп`янської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 задовольнити частково .

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 9 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначення їм покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 850 грн., за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення.Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий-суддя -

Судді-