Справа №11-48/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Борсая В.М., Пархоменко О.М.

з участю прокурора - Пирлик Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальну справу за апеляцією законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_2 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2009 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше судимий 30 липня 2009 року за ст. 185 ч. 2, 104 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2В*., а у разі відсутності у нього майна і заробітку, з законного представника ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 2800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 800 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також на користь товариства "Ломбард УМКВ і Компанія" в м., Шостка Сумської області 1057, 73 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2, а у разі відсутності у нього майна і заробітку, з законного представника ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ у Сумській області судові витрати 300 грн. 44 коп.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 7 вересня 2009 року біля 2 години з метою викрадення чужого майна через балкон проник в квартиру АДРЕСА_1, звідки таємно викрав системний блок компютера "Пентіум" вартістю 3073 грн., монітор вартістю 1299 грн., клавіатуру вартістю 100 грн., компютерну мишку вартістю 70 грн., гроші 2500 грн., фотоапарат вартістю 4306 грн., глиняну копілку вартістю 19 грн. та інше аналогічне майно, всього на загальну суму 12 742 грн.

У апеляції законний представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 просить помякшити призначене її сину покарання, оскільки він розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяну шкоду, працевлаштувався.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та доводи апеляції, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину підтверджена сукупністю зібраних у справі, правильно оцінених та обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів, що в апеляції, по суті, не заперечується.

Кваліфікація дій засудженого за ч. З ст. 185 КК України є правильною і теж не оспорюється.

З огляду на те, що ОСОБА_2 вчинив новий злочин до відбуття покарання, призначеного за попереднім вироком, а саме до закінчення іспитового строку при засудженні із застосуванням ст. 104 КК України, суд першої інстанції цілком правильно призначив остаточне покарання за сукупністю вироків, яке, у відповідності до вимог ст. 71 КК України, є більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Міру покарання суд обрав з дотриманням чинного законодавства з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу засудженого та всіх обставин справи, що помякшують та обтяжують покарання, в тому числі і тих, на які посилається ОСОБА_3 у своїй апеляції.

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку судом обрано саме таке покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, доводи якої про суворість покарання є необгрунтованими.

З огляду на це передбачених законом підстав для задоволення апеляції, зміни вироку суду і помякшення засудженій покарання немає.

Разом з тим, враховуючи, що суд першої інстанції при постановленні вироку не вирішив, у відповідності до вимог ст. ст. 81, 324 КПК України питання про речові докази, колегія суддів вважає за необхідне рекомендувати суду вирішити долю речових доказів в порядку ст. ст. 409, 411 КПК України.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2009 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.

Рекомендувати суду вирішити долю речових доказів в порядку ст. ст. 409,411 КПК України.

Судді -

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6