Справа № 361/6889/15-к
Провадження № 1-кп/361/45/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
14 січня 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, тимчасово офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не отримував, міра запобіжного заходу на даний час не обиралась, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 08.05.2015р. Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.309ч.1 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України іспитовий строк 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185ч.2;185ч.3 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, в тому числі за грабіж, знову вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за корисливі злочини та маючи не погашену в установленому порядку судимість 07 червня 2015 року, приблизно о 14-й годині, перебуваючи біля приміщення комп`ютерного клубу в АДРЕСА_2 , через скло металопластикових дверей побачив, велосипед марки «Giant MTX2255DS», який вирішив викрасти.
В послідуючому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшов до коридору зазначеного приміщення клубу, де впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, таємно викрав велосипед марки «Giant MTX2255DS» вартістю 3450 гривень, з яким з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму вартості велосипеда.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 , вчинив злочин.
Крім цього, 18 червня 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , вступив у злочинну змову з невстановленою особою на таємне викрадення чужого майна з даного будинку.
Після планування та розподілення ролей спрямованих на вчинення крадіжки, ОСОБА_6 залишився біля даного будинку, спостерігаючи за навколишньою обстановкою щоб раптово, поблизу, не з`явились сторонні особи, а невстановлена особа, відчинивши вхідні двері будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , проникла до даного будинку, звідки таємно викрала велосипед марки «Crosser Life», вартістю 4089,98 грн. та велосипед марки «Authar Kinetik», вартістю 3650 грн., з якими вони, обоє, залишили місце вчинення кримінального злочину, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 7739 гривень 98 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив злочин.
Матеріали кримінального провадження щодо невстановленої особи - ОСОБА_9 виділені в окреме провадження.
В підготовчій частині судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 3800 гривень матеріальної шкоди, а в судовому процесі розмір позову зменшив до 3450 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст.185ч.2; 185ч.3 КК України. та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку велосипедів.
Зокрема, вказав, що після звільнення з місць позбавлення волі офіційно працевлаштуватись не міг, обмежувався тимчасовими заробітками. Проживав з батьками, які є інвалідами і отримують невелику пенсію.
07 червня 2015 року зайшов до комп`ютерного клубу по вул..Грушевського в м.Бровари пограти в ігри. В коридорі побачив велосипед і в зв`язку з грошовою скрутою вирішив його викрасти. Щоб ніхто не почув на руках виніс його на вулицю, потім сів і поїхав. На вулиці М. ОСОБА_10 продав незнайомому чоловікові за 700 гривень, половину з яких потратив на продукти харчування, а решту витратив на власні потреби.
18 червня 2015 року він зі своїм знайомим ОСОБА_11 ішов на Порошинку і по дорозі через ОСОБА_12 побачили неогороджений будинок і відсутність людей. Білоус попробував вхідні двері, які відкрились, не були закриті на замок. Білоус зайшов в приміщення і подав йому велосипед зеленого кольору, а сам взяв велосипед червоного кольору. На велосипедах поїхали в різних напрямках. В подальшому він велосипед продав наглядно знайомому за 1500 гривень. Велосипед, що був у ОСОБА_11 здали в ломбард на Троєщині за 2500 гривень. Виручені гроші поділили між собою. Коли до нього приїхали працівники міліції він про все зізнався. Також працівники міліції йому показали відео з камер нагляду про крадіжку двох велосипедів. Що відеокамери були в комп`ютерному клубі і будинку він не знав.
За себе розповів, що раніше був судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Інших злочинів не вчиняв.
Цивільний позов він визнає повністю і готовий його відшкодовувати.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо вчиненого ним таємного викрадення чужого майна є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, прокурором, потерпілим зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю доказів, які були зібрані по справі і на досліджені яких обвинувачений та інші учасники процесу не наполягали, оскільки не оспорювали фактичні обставини справи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах.
Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення грабежу, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.2 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення грабежу, повторно вчинив крадіжку майна та знову таємно, повторно, викрав чуже майно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тим самим вчинив злочин і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.3 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції інкримінованих злочинів, що один із злочинів відноситься до злочинів середньої тяжкості, а інший до тяжких, особу винного, який посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1ч.1ст.66 КК України.
Обтяжуючою покарання обставиною, відповідно до ст.67 КК України в діях ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання відповідно до санкцій ч.2ст.185; ч.3ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, правову позицію прокурора про необхідність реального відбуття покарання обвинуваченим, яку підтримав потерпілий, приходить висновку про необхідність його засудження до покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям, оскільки він інкримінований злочин вчинив, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за аналогічні злочини, та в період іспитового строку, а тому призначення іншого виду покарання, не буде відповідати характеру скоєних злочинів, його суспільної небезпеки, відношенню обвинуваченого до скоєного, не буде належним чином сприяти його виправленню та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Суд переконаний, що покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням суд не вбачає.
На підставі ст.71 КК України, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за даним вироком, вважає за необхідне приєднати до цього покарання частково не відбуте ним покарання відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року за яким його було засуджено за ст.309ч.1 КК України до двох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Згідно п.10ст.56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Потерпілий ОСОБА_4 визнаний судом цивільним позивачем по цій справі, а тому відповідно до вимог ст.ст.61,128 КПК України має право підтримувати цивільний позов.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що підлягає до задоволення цивільний позов, заявлений в підготовчій частині судового розгляду потерпілим ОСОБА_4 про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 3450 гривень, яку повністю визнав обвинувачений ОСОБА_6 , і така сума належним чином підтверджується наданими суду документами.
Речовий доказ DVD диск необхідно зберігати при матеріалах справи, два велосипеди вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8 .
На підставі ч.2ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави передбачені ст.118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта за проведення експертиз в розмірі 368грн.28коп.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 під час судового розгляду не обирався, але на даний час з урахуванням того що йому призначається покарання у виді позбавлення волі та враховуючи думку прокурора про обрання особистого зобов`язання, суд вважає, що такий необхідно до набрання вироком законної сили обрати у виді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду по викликах; 2) не відлучатися із м.Бровари Київської області; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання перерахованих обмежень або їх порушення до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ч.2ст.185; ч.3ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ст.185ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки;
- за ст.185ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ст.70ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за попереднім вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2015 року у виді 6-ти місяців позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6(шість) місяців.
До набрання вироком законної сили відповідно до вимог ст.ст.176,177 КПК України обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду по викликах на судові засідання; 2) не відлучатися без дозволу суду із м.Бровари Київської області; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи, а також роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання перерахованих обмежень або їх порушення до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.
Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання по цьому вироку після набрання ним законної сили з послідуючим його поміщенням до Київського СІЗО УДПС України в м.Києві та Київській області та направленням в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не отримував, на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3450(три тисячі чотириста п`ятдесят) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не отримував, на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 368 грн.28коп.(триста шістдесят вісім гривень 28 копійок) за проведення експертиз №5-05/288 від 07.08.2015р.
Речовий доказ DVD диск необхідно зберігати при матеріалах справи, два велосипеди вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8 та дозволити після набрання вироком законної сили ними користуватись та розпоряджатись.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1