Єдиний унікальний номер 205/1056/16-к
Єдиний унікальний №205/1056/16-к
Провадження №1-кс/205/136/16
УХВАЛА
про накладання арешту на майно
10 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 розглянув клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003395, щодо накладання арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2014 року невстановлена особа, використовуючи підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та підроблені документи щодо придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, незаконно оформивши свідоцтво на право власності, шахрайським шляхом заволоділа майновими правами на ? частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке раніше належало ОСОБА_5 . Відповідно до експертної оцінки, станом на 29.10.2014р. вартість даного об`єкту нерухомості складала 141 950 гривень.

24.09.2015 Ленінським ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області за фактом шахрайства внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003395 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, в ході досудового розслідування, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив що, 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 належала його матері ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу від 21.01.1963, завіреного 2-ою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-201. Друга 1/2 частина того ж домоволодіння належала ОСОБА_7 .

Рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 453/3 від 22.10.1963, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 було дозволено будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 замість старого, який вже був непридатний для використання. У період з 1964 року по 1973 рік його мати, ОСОБА_5 і ОСОБА_7 на місці старого, зруйнованого будинку побудували новий. У зв`язку з чим, рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів № 223/29 від 27.04.1984 р.н. за гр. ОСОБА_5 , затверджено право власності на 1/2 ч. домоволодіння АДРЕСА_2 та повідомлено, що треба внести зміни в генплан через Міжміське бюро технічної інвентаризації. Але за життя гр. ОСОБА_5 цього не зробила і 31.01.2011 року вона померла. Після чого відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , але через фінансові труднощі ОСОБА_6 з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину звернувся до нотаріуса ОСОБА_8 тільки 24.01.2015 року. В ході чого йому стало відому, що 1/2 частину домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, було продано з торгів.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 52676976 від 05.02.2016 року на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 було встановлено, що:

- 21.10.2014 року гр. ОСОБА_4 придбано 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстровано в реєстрі за № 950 від 21.10.2014 року.

- 12.11.2014 року гр. ОСОБА_10 придбано 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно договору дарування, посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстровано в реєстрі за № 1051 від 12.11.2014 року.

- 21.10.2015 року гр. ОСОБА_11 придбано 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно рішення суду № 175/3746/15-ц від 02.10.2015 року, посвідчено Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

- 21.10.2015 року гр. ОСОБА_12 придбано 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно договору дарування, посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_13 , зареєстровано в реєстрі за № НАС 178916/р. № 1456 від 21.10.2015 року.

- 19.12.2015 року гр. ОСОБА_14 придбано 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі продажу, посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , зареєстровано в реєстрі за № 2943 від 19.12.2015 року.

Отримавши копії документів від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , було встановлено, що у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська знаходилась справа № 2-1327 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_16 боргу 121556,45 грн. та виконавчий лист по вищевказаній справі виданий 10.04.2010 року.

Але згідно інформації наданої Ленінським районним судом справ за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_5 про стягнення боргу в провадженні суду не перебувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та доданих до нього матеріалів, приходить до висновку, про те, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном ; 4)розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, зазначені вище вимоги закону слідчим не виконані, оскільки з наданого клопотання та матеріалів наглядового провадження не вбачається процесуальний статус гр. ОСОБА_14 на майно якої слідчий просить накласти арешт, отже, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість задоволення зазначеного клопотання.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, -

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , про накладання арешту на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

2. Ухвала слідчого судді може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія вірна: Суддя Секретар -