Справа № 591/526/15-к Провадження № 1-кс/591/156/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, в якому просить відсторонити ОСОБА_5 від посади слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області строком на 2 місяці.
Оскільки підозрювана, перебуваючи на посаді, може негативно вплинути на процес розслідування, зокрема шляхом впливу на свідків та учасників провадження, знищення документів, слідчий в поданому кдопотанні просить відсторонити її від займаної посади.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази подані сторонами, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до наказу УМВС України в Сумській області № 159 ос від 25.07.2013 року (а.с.19) ОСОБА_5 призначено на посаду слідчого слідчого відділу Сумського МВ УМВС України в Сумській області.
З метою проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні 26 січня 2014 року створено групу слідчих, до якої 27.01.2014 року включено ОСОБА_5
27.01.2014 року близько 18.00 год., перебуваючи у приміщенні СВ СМВ УМВС України в Сумській області за адресою м. Суми, вул. Першотравнева, 21, ОСОБА_5 виготовила на офіційному бланку Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.341 КК України.
Прокурор вважає, що до вказаного повідомлення про підозру було внесено завідомо неправдиві відомості та в такий спосіб притягнуто до кримінальної відповідальності завідомо не винної особи.
Під час розгляду клопотання суд повинен врахувати, зокрема, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 157 КПК України).
Достатність доказів або наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (Рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).
Суд виходить з того, що поняття «достатності доказів» є відмінним від їх достовірності.
Достатність доказів утворюють належні, допустимі докази. При чому, із усіх можливих фактичних даних належними можуть бути лише ті, які знаходяться в необхідному зв`язку з обставинами, які підлягають доказуванню.
Визначення допустимості пов`язано з вирішенням питання про те, чи передбачено законом дане джерело відомостей про факти, чи дотримано вимог його виявлення, закріплення і як вплинули на достовірність відомостей процесуальні порушення, якщо вони були допущені.
Визначення належності та допустимості того чи іншого джерела не означає визнання отриманих від нього відомостей достовірними.
Одночасно, суд зобов`язаний перевірити, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).
В даному випадку, в ході вирішення питання про застосування заходу забезпеченя кримінального провадження, а не запобіжного заходу перевіряється обгрунтованість підозри щодо самого факту, події злочину, а не обгрунтованість підозри у вчиненні даного злочину конкретною особою.
Тобто, при перевірці такої обгрунтованості суд повинен перевірити обставини настання події злочину та причетність особи до обставин кримінального правопорушення.
Доказів порушення порядку збирання доказів слідчому судді не надано.
Надані слідчим докази вказують на ті обставини, що ОСОБА_5 підписувала повідомлення про підозру (а.с.24, 25), вчиняла слідчі дії відносно ОСОБА_8 , тобто мали місце фактичні обставини, які вказують на можливу причетність підозрюваної до вчинення злочину.
Також слідчий суддя враховує, що на даній стадії процесу недопустимою є оцінка достовірності наданих прокурором доказів, аналіз наявності в діях підозрюваної складу злочину, з`ясування умислу, мотивів вчинити злочин або інших елементів його складу.
Оскільки, досвід роботи на посаді слідчого, характер виконуваної роботи, обсяг владних та процесуальних повноважень (ст.40 КПК України), високий рівень навичок та умінь ведення процесуальної діяльності, вища юридична освіта, обізнаність відносно процедури досудового розслідування, надають достатньо підстав вважати щодо можливості їх використання ОСОБА_5 з метою захисту своєї позиції в рамках даного кримінального провадження.
Суд враховує, що слідчий може надавати обов`язкові доручення щодо вчинення процесуальних дій працівникам оперативних підрозділів, котрі є учасниками даного кримінального провадження, проводити спільно з іншими слідчими в групі слідчих розслідування інших крмимінальних справ.
Тому, доведеними суд вважає також і наявність ризику, щодо можливого протиправної поведінки підозрюваної, пов`язаної з його перебуванням на посаді, а також можливості впливу на інших учасників провадження.
Наявність наведених ризиків підтверджується і обставинами кримінального правопорушення, а саме, щодо вчинення протиправних дій пов`язаних саме із займаною посадою.
Тобто, відсторонення підозрюваної від займаної посади виправдовують потреби досудового розслідування.
Стороною захисту в судовому засіданні, на виконання наданих їй змагальних та диспозитивних повноважень не спростувала позицію органу досудового розслідування жодними доказами.
Вирішуючи питання щодо можливих негативних наслідків в результаті відсторонення ОСОБА_5 від посади для третіх осіб, суд виходить з наданих нею пояснень, а саме ОСОБА_5 повідомла, що є не заміжньою, дітей, утриманців не має, батьки працевлаштовані, інвалідами не являються.
Тому, суду не доведено настання негативних наслідків для третіх осіб, норми КПК України не пов`язують можливість застосування відсторонення від посади з негативними наслідками для самої підозрюваної.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором та слідчим доведено, що такий захід необхідний для запобігання протиправній поведінці підозрюваного, відповідно до ст.ст. 154, 157 КПК України клопотання слідчого клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154-157 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити.
Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та за місцем роботи підозрюваної.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту вручення її підозрюваному, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1