Справа № 286/359/16-к
У Х В А Л А
12 лютого 2016 року м. Овруч
Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ :
16.12.2015 слідчим СВ Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, капітаном міліції ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Свою постанову слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 має у власності житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами АДРЕСА_1 і на нього виконавчою службою Овруцького районного управління юстиції може бути накладено арешт, з метою подальшої реалізації майна для погашення заборгованості по аліментах. Однак, слідчим не з`ясовано в якій частині це майно належить ОСОБА_5 і чи може державний виконавець без участі ОСОБА_5 провести всі виконавчі дії спрямовані на звернення стягнення на це майно та його примусову реалізацію. Відповідно постанова винесена передчасно. Зареєстрована вона на пошті 27.01.2016, а тому вона не могла оскаржити її у встановлений законом строк.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши та перевіривши матеріали справи на підставі яких було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Досудове розслідування проводиться у формі досудового слідства.
В ст. 223 КПК України законодавець закріпив, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
З зазначеної заяви ОСОБА_5 від 30.10.2015 вбачається, що він дійсно відмовився від належної йому частини будинку на користь дітей, при цьому оговоривши, що не буде мати ніяких претензій до будинку.
Проте, в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що на даний час будинок не подаровано. Крім того, ОСОБА_5 не дає їй з дітьми проживати і в належній їй частині будинку.
Зазначені обставини слідчим не перевірено.
Копія повідомлення (а.с. КП64) свідчить, що копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_3 16.12.2015. Однак, підтвердження в матеріалах кримінального провадження про отримання її останньою відсутнє. Копія конверта з відбитком штампа на ньому підтверджують пояснення заявника, що відправлено постанову лише 27.01.2016. Відповідно з врахуванням часу на пересилку ОСОБА_3 не могла отримати та оскаржити її у встановлений строк.
Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора,
2) зобов`язання припинити дію,
3) зобов`язання вчинити певну дію,
4) відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

ОСОБА_1