Справа № 667/9830/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України,

Встановив:
Згідно обвинувального акту від 14.12.2015 р. ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12.08.2015 р. близько 19-45, знаходячись за адресою м.Херсон, вул..Р.Люксембург,152 в стані алкогольного сп`яніння, навмисно спричинив легкі тілесні ушкодження слідчому СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області старшому лейтенанту міліції ОСОБА_5 , яка знаходилася в форменому одязі під час виконання службових обов`язків, передбачених ЗУ «Про міліцію», Наказом МВС України № 940 від 22.10.2012 та іншими нормативними актами, що регулюють діяльність правоохоронного органу під час несення працівником служби у складі слідчо-оперативної групи. Дії Стукаліна кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого було надано угоду від 22.12.2015 р про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідно до якої моральну шкоду потерпілій відшкодовано в повному обсязі та сторонами узгоджено покарання за вчинений ОСОБА_7 злочин за ч.2 ст.345 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком три роки та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України. Також зазначено, що наслідки укладення та затвердження такої угоди, а також її невиконання сторонам роз`яснені та зрозумілі.

Обвинуваченому в судовому засіданні роз`яснено його право на справедливий судових розгляд та наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст..473 КПК України. Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження такої угоди.

Суд, вислухавши думку сторін, розглянувши угоду та надані прокурором матеріали кримінального провадження, вважає, що угода не може бути затверджена з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України угода не є обов`язком для суду. Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умова суперечить вимогам закону.

Згідно положень ст..65 К України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Статтею 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З наданих прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, судимість не погашена, характеризується посередньо, як такий, що зловживає спиртними напоями. Таким чином, узгоджене сторонами покарання не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,372,474 КПК України, суд
Ухвалив:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 22.12.2015 р., укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає, повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.

СуддяОСОБА_1