Ухвала

іменем україни

17 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

при секретарі ОСОБА_9,

за участю прокурора ОСОБА_10,

захисника ОСОБА_11,

представника потерпілої ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_11 на вирок Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2014 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в Бобруйськ Республіки Білорусь, зареєстрований АДРЕСА_1 та проживає АДРЕСА_2, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Постановлено частково задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 10434, 14 грн. матеріальної шкоди, 150000 грн. моральної шкоди, 6901,2 грн. витрат на правову допомогу, а всього 167335, 34 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2, близько 22 год., перебуваючи за місцем свого проживання, на території подвір'я домоволодіння АДРЕСА_2, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вбивства ОСОБА_5, наніс останньому численні удари ножем в ліву частину грудної клітки спереду та ззаду, а саме: 15 колото-різаних поранень на передній, боковій та задній поверхні грудної клітки, 10 з яких не проникли в порожнини тіла, та 5 колото-різаних поранень, проникаючих у ліву плевральну порожнину.

ОСОБА_5, намагаючись втекти від ОСОБА_3, вибіг на проїжджу частину АДРЕСА_3 та помер.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано.

Призначено ОСОБА_3 за ч.1 ст. 115 КК України покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом'якшують покарання, а також на ст.69-1 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1081, 08 грн. судових витрат.

В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_12, посилаючись на невідповідність призначеного покарання особі ОСОБА_3 внаслідок суворості, просить судове рішення змінити. Зазначає про те, що наявні по справі пом'якшуючі обставини дають підстави призначити більш м'яке покарання, а тому просить призначити покарання в мінімальних межах, передбачених ч.1 ст. 115 КК України.

На касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 надійшли заперечення від представника потерпілої ОСОБА_4- ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу і просив залишити судові рішення без зміни, пояснення захисника, який підтримав подану касаційну скаргу та пояснення представника потерпілої, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не оспорюється.

При перевірці судових рішень з огляду на правильність застосування норм кримінального закону колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом'якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 після вчинення злочину намагався приховати сліди вчинених ним діянь, а злочин було розкрито після отримання інформації від інших осіб. Тому висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_3 обставини, яка пом'якшує покарання, такої як активне сприяння розкриттю злочину, є обґрунтованим.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство, тобто спричинив шкоду, яка є непоправною, також є обгрунтованим висновок апеляційного суду про відсутність по справі обставини, яка пом'якшує покарання, такої як добровільне відшкодування завданого збитку, або усунення заподіяної шкоди, що є обов'язковою умовою для застосування положень ст. 69-1 КК України.

Призначене судом апеляційної інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів прийшла до висновку, що вирок суду апеляційної інстанції відповідає положенням ст. 420 КПК України, а тому підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 433, 434, 436-438 КПК України , колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

підпис підпис підпис

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Згідно з оригіналом ОСОБА_13