13.01.2016
Справа № 494/1762/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2016 м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови №000041 від 14.12.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
25.12.2015 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_5 про скасування постанови №000041 від 14.12.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії.
Скаргу обґрунтувала тим, що по відношенню до неї було скоєно кримінальне правопорушення судово-медичним експертом Березівсько - Миколаївського МВ БСМЕ ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи по кримінальним провадженням №0000290 та №0000439 не правильно визначила розмір спричинених тілесних пошкоджень, приховала факт лікування отриманої травми, приховала факт скоєного кримінального правопорушення по відношенню до скаржника. У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_5 звернулася з заявою від 02.08.2014 року до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, в якій просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєне правопорушення. Скаржик вказала, що відомості по її заяві до ЄРДР внесені не були, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися зі скаргою до Комінтернівського районного суду Одеської області. 16.12.2014 року ухвалою слідчого судді вищезазначену скаргу було задоволено. 30.01.2015 року до ЄРДР було внесено відомості по кримінальному провадженню №000042, але витяг з ЄРДР скаржник не отримувала. 25.03.2015 року постановою слідчого вказане кримінальне провадження було закрито. 05.05.2015 року ухвалою Березівського районного суду Одеської області було скасовано постанову слідчого від 25.03.2015 року про закриття кримінального провадження №000042, але 14.12.2015 року постановою слідчого вищезазначене провадження знову було закрито. Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_5 в діях слідчого вбачає неправомірну бездіяльність по невнесенню відомостей про вчинене правопорушення до ЄРДР. У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_5 просить задовольнити її скаргу на постанову слідчого №000041 від 14.12.2015 року про закриття кримінального провадження, відмінити вказану постанову та зобов`язати слідчого, прокурора внести відомості до ЄРДР.

Згідно протоколу розподілу справ між суддями у неавтомитчному розподілі вказана скарга надійшла до провадження слідчого судді ОСОБА_1 25.12.2015 року та передана до розгляду 28.12.2015 року.
Ухвалою суду від 29.12.2015 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_5 та призначено судовий розгляд на 05.01.2016 року.
У судовому засіданні 05.01.2016 року ОСОБА_5 під час розгляду її скарги заявила відвід слідчому судді ОСОБА_1 та вийшла із залу судових засідань без пояснень до закінчення судового засідання.
Ухвалою суду від 06.01.2016 року у задоволені заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_1 по справі №494/1762/15-к відмовлено.
З вказаною ухвалою слідчий суддя ознайомлений 11.01.2016 року та призначено судове засідання на 12.01.2016 року по вказаній скарзі.
У судове засідання 12.01.2016 року ОСОБА_5 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, про що свідчить телефонограма. Справу відкладено на 13.01.2016 року, однак заявниця також 13.01.2016 року у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, про що свідчить телефонограма.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, заяви ОСОБА_5 та її поведінка під час розгляду справи лише свідчить про те, що остання виключно намагається чинити тиск на суд, з метою прийняття рішення на її користь, з метою зміни складу суду, порушення розумних строків розгляду справи, перешкоджання з`ясування обставин у справі.
Таким чином, слідчий суддя розглядав скаргу за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.
Прокурор та слідчий СВ Березівського ВП Комінтернівського ГУ НП в Одеській області заперечували проти задоволення скарги, вважаючи скаргу заявника необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що слідчий та прокурор діяли у відповідності до вимог діючого законодавства.
Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, ознайомившись з матералами кримінального провадження №0000002,вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України (1996 року) передбачено: «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб…». Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України зі змінами та доповненнями (далі КПК України). Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Постанова про закриття кримінального провадження №000041 винесена слідчим 14.12.2015 року. Скарга ОСОБА_5 подана до суду 25.12.2015 року. У скарзі зазначено, що вона отримала вищевказану постанову про закриття кримінального провадження 17.12.2015 року, а тому суд дійшов висновку, що скарга подана у строки визначені статтею 304 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України):

Пунктом 1 частиною першою статті 303 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України): «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурор а: …рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником…».
Судом встановлено та учасниками судового процесу підтверджуються, що кримінальне провадження №000041 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України закрито, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Аналіз наданих суду матеріалів, в сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні дозволяє слідчому судді дійти висновку, що оскаржувана заявником постанова є обґрунтованою та правомірною, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000041, ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 від 05.05.2015 року по справі №494/522/15-к скаргу ОСОБА_5 задоволено частково: скасовано постанови про закриття кримінального провадження №000041 та № 000042 та зобов`язано вирішити питання щодо об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень в одне провадження (а.с.11-13).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «EL-MASRI ПРОТИ КОЛИШНЬОЇ ЮГОСЛАВСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ МАКЕДОНІЯ» від 13 грудня 2012 року пунктом 183 передбачено: «…Розслідування серйозних звинувачень у жорстокому поводженні повинно бути швидким і ретельним. Це означає, що органи влади повинні завжди робити серйозну спробу з`ясувати те, що сталося, і не повинні покладатися на поспішні чи необґрунтовані висновки для закриття свого розслідування або в якості підстави для свого рішення... Вони повинні вжити всі доступні їм розумні заходи для фіксації доказів, які стосуються інциденту, у тому числі, серед іншого, покази очевидців та криміналістичні докази…».
Так, в ухвалі суду від 05.05.2015 року зазначено, що постанови про закриття кримінального провадження №000041 та № 000042 є передчасними, оскільки, по перше: слідчим не надана належна правова оцінка додатково внесених в амбулаторну книгу скаржниці відомостей щодо кольору синців, не допитано лікаря; по-друге, слідчим не враховано посилання експертів Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, які проводили комісійну судово-медичну експертизу 13 березня 2015 року №428, які зазначили, що є протиріччя щодо кольору синців, виявлених у скаржниці, що у свою чергу випливає на давність та підстави їхнього отримання. При цьому таке протиріччя на думку експертів має бути усунуто шляхом допиту лікаря, що проводив лікування скаржниці, що також слідчим зроблено не було. По-третє, у матеріалах кримінального провадження містяться численні посилання скаржниці на порушення проти судово-медичного експерту, яка виносила висновки з якими не погоджується скаржниця, кримінальних проваджень за різними статтями Кримінального кодексу України. Але у постановах слідчого, правова оцінка зазначеним обставинам не надано, не вказано з яких підстав слідчим було прийнято рішення залишити їх поза увагою. По-четверте, скаржниця не була повторно допитана.

Відповідно до пункту 195 у рішенні по справі «Ранцев проти Кіпру і Росії» заява №25965/04 від 07.01.2010 року встановлено: «Судом мають ураховуватися такі фактори як характер заявлених скарг, наявність у заяві питань, аналогічних питанням, які вже вирішені Судом у попередніх справах, характер і масштаб заходів, вжитих Урядом-відповідачем у контексті виконання рішень, винесених Судом у будь-якій з таких попередніх справ, а також наслідки цих заходів для даної справи…».
У судовому засіданні 13.01.2016 року слідчий пояснив, що він виконав вимоги ухвали слідчого судді від 05.05.2015 року та усунув недоліки, здійснивши відповідні процесуальні дії.

Пунктом 143 рішення Європейського суду з прав людини по справі « JANOWIEC І ІНШІ ПРОТИ РОСІЇ » (Заяви №№ 55508/07 і 29520/09) передбачено: «Суд також вважає, що посилання на процесуальні дії слід розуміти у значенні, притаманному процесуальному змісту Конвенції, а саме, дій, вжитих у рамках кримінального, цивільного, адміністративного або дисциплінарного провадження, здатного призвести до встановлення і покарання винних осіб або до присудження компенсації потерпілій стороні...».
Частинами 2 та 3 статті 28 КПК України передбачено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1)складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини по справі Яременка проти України (Заява № 32092/02) встановлено: «…Якість доказів також слід взяти до уваги, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони були отримані, сумнівів щодо їх надійності та акуратності. Хоча проблеми із справедливістю не завжди виникають, якщо отримані докази не підтверджуються іншими матеріалами, слід відзначити, що якщо докази є дуже сильними і немає ризику їх ненадійності, необхідність у підтверджуючих доказах є, відповідно, меншою.».

Так, згідно матеріалів кримінального провадження №000041 вбачається, що 14.07.2015 року постановою прокурора Прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_3 об`єднано матеріали кримінального провадження за №000041, №0000286, № 000042 та присвоєно номер №000041.

Щодо допиту ОСОБА_5 , то слідчий пояснив, що вона була допитана в якості свідка 06.03.2015 року. Після винесення ухвали слідчого судді по справі №494/522/15-к від 05.05.2015 року, вона була додатково допитана 12.06.2015 року, про що відображено у постанові про закриття кримінального провадження від 14.12.2015 року.
Водночас, зазначив, що ухвалою слідчого судді по справі №494/360/15-к від 10 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Березівського РВ ГУМВС України ОСОБА_8 про частковезадоволення клопотання по кримінальному провадженню №0000041 в порядку ст.303 КПК України, якою остання просила визнати її потерпілою по вказаному кримінальному провадженню та пред`явити підозру ОСОБА_6 .

Окрім цього, слідчий вказав, що ним був допитаний свідок ОСОБА_6 який на протязі 8 років працює лікарем-експертом Березівсько-Миколаївського МВ БСМЕ, про що відображено у вищевказаній постанові.
Також, слідчим 12.06.2015 року допитаний свідок лікар-травматолог КЗ «Березівська ЦРЛ» Негарі Маджіж.
З огляду на вищенаведене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим Березівського ВП, з урахуванням вимог ухвали слідчого судді від 05.05.2015 року по справі №494/522/15-к, - повно, усестороннє та об`єктивно проведені відповідні процесуальні дії, якими встановлено відсутність у діянні експерта ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, а тому прийнята постанова від 14.12.2015 року про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та правомірною.
Щодо інших посилань заявника на необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, то суд вважає за недоцільне надавати детальну відповідь, оскільки Європейський суд з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Водночас, посилання ОСОБА_5 у скарзі від 25.12.2015 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР відносно судово-медичного експерту за ст..356,367,384,396 КК України є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою суду по справі №494/522/15-к від 05.05.2015 року встановлено: «… Приймаючи рішення по даній скарзі вважаю, що відсутні підстави для зобов`язання посадових осіб Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області вносити відомості до ЄРДР відносно судово-медичного експерту за ст..356,364,367,384,396 КК України. Рішення по діям судово-медичного експерта і відповідна у разі наявності і підстав кваліфікація його (експерта) дій мають прийматись у межах досудового розслідування, що проводе слідчий…».
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню через вищенаведені доводи.
Керуючись ст.ст. 306, 307, 309, 376 КПК України , слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_5 про скасування постанови №000041 від 14.12.2015 року про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження №0000041 повернути Березівському ВП Комінтернівського ВП ГУНП України в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 14 січня 2016 року о 14:00 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1