АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/189/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/689/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.07.2014 року за № 0000408 та 08.01.2015 року за № 0000014, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області,

громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого,

не працюючого, раніше судимого:

- 05.12.1996 року Широківським районним судом Дніпропетровської області

за ч. 3 ст. 140, ст. 45 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

з іспитовим строком на 3 роки;

- 25.05.1998 року Широківським районним судом Дніпропетровської області

за ч. 1 ст. 213, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 10.06.2002 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2

ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 24.11.2005 року Широківським районним судом Дніпропетровської області

за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком

на 4 роки 6 місяців;

- 17.01.2006 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за

ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

- 14.11.2006 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3

ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 10 місяців;

- 02.12.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України

до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений умовно-достроково

27.06.2014 року на невідбуту частину покарання - 5 місяців 11 днів;

- 12.11.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1

ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком

на 3 роки 3 місяці,

проживаючого до арешту за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , не оскаржуючи висновок суду про визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

За ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та за ч. 2 ст. 263 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло; за ч. 2 ст. 263 КК України, за ознаками носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи неодноразово засуджений за умисні злочини, маючи незняті і непогашені судимості, повторно, 10.07.2014 року близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, знаходячись за запрошенням потерпілої ОСОБА_9 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останній, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки «Nokia-x200», вартістю 241 грн., стартовий пакет «Київстар», вартістю 10 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 251 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 12.07.2014 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, знаходячись за запрошенням потерпілого ОСОБА_10 в його будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Nokia C2-03», вартістю 450 грн., стартовий пакет «Київстар», вартістю 10 грн., велосипед «Салют», вартістю 160 грн., грошові кошти в сумі 280 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 900 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 16.09.2014 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 , де шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, викрав 9 курей (вартість 1 курки 75 грн.), загальною вартістю 675 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 30.09.2014 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, знаходячись за запрошенням потерпілого ОСОБА_12 у нього вдома за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить останньому, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Samsung SGH-B100», вартістю 248 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на зазначену суму. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 13.10.2014 року близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_13 , де шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, викрав: металеве відро об`ємом 10 л., вартістю 24 грн., металевий таз об`ємом 10 л., вартістю 122 грн., металеву каструлю об`ємом 10 л, вартістю 153 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 299 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 28.10.2014 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_12 , де перебував в гостях. Побачив на території цього домоволодіння велосипед марки «Аїст», який належить ОСОБА_14 , після чого у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілої та інших очевидців, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав зазначений велосипед, вартістю 600 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 600 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 14.11.2014 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_15 , де перебував у неї в гостях, побачив в одній з кімнат вказаного домоволодіння мобільний телефон «Nokia X-200», який належить ОСОБА_16 . Після чого у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, тому він, скориставшись відсутністю потерпілої та інших очевидців, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав зазначений мобільний телефон, вартістю 256 грн., стартовий пакет «Київстар», вартістю 10 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 266 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 13.10.2014 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , яке належить ОСОБА_17 , де шляхом пошкодження дверей господарчої будівлі проник в середину, де таємно, з корисливих мотивів викрав граблі, вартістю 48 грн., телевізійний кабель, довжиною 30 м., діаметром 10 мм., вартістю 102,60 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 150,60 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 05.11.2014 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_18 , після чого шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку, де таємно, з корисливих мотивів викрав газову плиту «Норд», вартістю 630 грн., чавунну плиту двокамфорну, вартістю 163 грн., електричний обігрівач «Електрон», вартістю 240 грн., чим потерпілому заподіяв майнову шкоду на суму 1033 грн. Після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 08.10.2014 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю потерпілого та інших очевидців, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_12 , шляхом пошкодження навісного замка на вхідних дверях будинку проник в середину, де таємно, з корисливих мотивів намагався викрасти металеве одномісне ліжко, вартістю 329 грн., дві металеві каструлі, об`ємом 5 л. кожна, вартістю 197 грн. кожна, чим потерпілому ОСОБА_12 заподіяно майнову шкоду на суму 723 грн. Проте при спробі винести вказане майно з будинку ОСОБА_7 був зупинений ОСОБА_12 , у зв`язку з чим з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

25.12.2014 року в денний час доби ОСОБА_7 , знаходячись на території гаражного кооперативу «Восход» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, біля одного з гаражів побачив на землі ніж. Після чого у нього виник умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, реалізуючи який ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, присвоїв вищевказаний ніж та став носити його при собі без передбаченого законом дозволу.

08.01.2015 року близько 11 год. 30 хв. біля будинку № 49 по вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції, у якого при зовнішньому огляді в присутності понятих в лівій внутрішній кишені одягнутої на нього зимової куртки, був виявлений та вилучений ніж, який згідно висновку експерта № 53/03-6 від 12.01.2015 року є холодною зброєю колючо-ріжучої дії, який виготовлено саморобним способом по типу мисливських ножів, який ОСОБА_7 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

3а вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, та призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

- ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши повністю покарання, відбуте частково за попереднім вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішене.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 звертає увагу на те, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання не взяв до уваги те, що один з епізодів злочинів, які кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України вчинено 14.11.2014 року, та злочин, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, вчинено у період з 25.12.2014 року по 08.01.2015 року, тобто після ухвалення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання не застосовано положення ст. 71 КК України, які підлягають застосуванню, та призначено покарання лише із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, перший заступник прокурора Дніпропетровської області зауважує, що по епізодам злочинної діяльності, які вчинено до ухвалення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року та кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, окремо покарання не призначається та ч. 4 ст. 70 КК України по даним епізодам не застосовується.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити свій вирок; обвинувачений не заперечував проти апеляційної скарги та покладався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєних кримінальних правопорушеннях і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 1 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися

Що стосується доводів апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосування закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою скасування судового рішення в частині призначеного судом покарання, то вони заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Крім того, згідно роз`яснень, зазначених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК.

Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається з фактичних обставин кримінального провадження, один з епізодів злочинів, які кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, було вчинено обвинуваченим 14 листопада 2014 року, та злочин, кваліфікований за ч. 2 ст. 263 КК України, вчинено обвинуваченим у період з 25.12.2014 року по 08.01.2015 року, тобто після ухвалення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року.

Враховуючи роз`яснення, надані у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких за окремими епізодами злочинної діяльності, що не мають самостійної кваліфікації, покарання не призначаються, тому, відповідно, по епізодам злочинної діяльності, які вчинено до ухвалення вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року та кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України окреме покарання за ч. 4 ст. 70 КК України не застосовується.

За викладених обставин суду належало за вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, визначити покарання, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року, після чого визначене таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати повністю або частково до покарання, призначеного обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням нового вироку колегією суддів, відповідно до вимог ст. 420 КПК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень-злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості; наявність пом`якшуючої, у відповідності до ст. 66 КК України, покарання обставини, такої, як щире каяття; обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочину, та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання (т. 2 а.к.п. 4), та з урахуванням усіх зазначених обставин, приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, є позбавлення волі, визначених в межах санкції статей, і крім того, остаточне покарання обвинуваченому повинно бути обраним відповідно до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 10.07.2014 року за № 0000408 та 08.01.2015 року за № 0000014, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

ОСОБА_7 призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2014 року та остаточно призначити до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, що тримається під вартою - у той самий строк з дня отримання копії вироку.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4