УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, із середньою освітою, працюючої торговим агентом ТОВ «Сандора», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2015 року слідчий СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зміну підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що 03 липня 2014 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з метою розпиття спиртних напоїв, прийшли до житлового будинку АДРЕСА_2 , де сіли на лавку, розташовану напроти входу до під`їзду будинку, у якому консьєржем працював раніше незнайомий їм ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись поблизу вказаного будинку, вживали спиртні напої та в цей же день, приблизно о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до під`їзду будинку та почали справляти природні потреби. В цей час, із вказаного під`їзду будинку, вийшов ОСОБА_9 , який останнім зробив зауваження. В свою чергу, ОСОБА_8 відразу підійшов до ОСОБА_9 та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, почав висловлюватись в адресу останнього нецензурною лайкою, чим провокував потерпілого до конфлікту та виникнення неприязних відносин. Одночасно, ОСОБА_9 , з метою попередження агресивної поведінки раніше незнайомих йому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , і можливості здійснення особистого захисту, повернувся до кімнати консьєржа, розташованій у вказаному будинку, де взяв дерев`яну палицю. В цей час, у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , дочекавшись потерпілого на вулиці, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_9 , та бажаючи їх настання, висловлюючись нецензурною лайкою, почали підходити до останнього. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 і бажаючи настання смерті останнього, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_6 , наніс почергово руками два удари ОСОБА_9 в область нижньої частини голови. Одночасно, ОСОБА_6 , маючи з ОСОБА_8 єдиний злочинний намір, спрямований на позбавлення ОСОБА_9 життя, утримуючи в руці предмет, який має колюче-ріжучі властивості, обійшла потерпілого зі спини та різко нанесла вказаним предметом останньому близько 17 ударів в область лівого надпліччя та задньої поверхні тулуба.

В свою чергу, ОСОБА_9 , намагаючись чинити опір злочинним діям ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , наніс останньому один удар дерев`яною палицею в область спини. Після чого, ОСОБА_8 , маючи з ОСОБА_6 єдиний злочинний намір, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , схопив останнього за руку та вириваючи у останнього дерев`яну палицю, за допомогою ОСОБА_6 , повалив потерпілого на землю.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілого і бажаючи настання смерті останнього, сумісно з ОСОБА_8 , нанесла ОСОБА_9 приблизно 5-6 ударів предметом, що має колючо-ріжучі властивості, в область життєво-важливих органів людини, а саме: грудної клітини і живота потерпілого. Після чого, ОСОБА_6 схопила обома руками шнурок із металевим ключем, що знаходився на шиї потерпілого та висловивши погрозу вбивством потерпілому, почала останнім здавлювати шию ОСОБА_9 , при цьому передбачала настання смерті останнього, свідомо допускала і бажала цього. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи здавлювати вказаним шнурком шию ОСОБА_9 , почала із силою, протискувати до рота потерпілого, металевий ключ, який знаходився на шнурку, чим спричинила останньому фізичний біль та завдала тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , нанесла правою взутою ногою близько 16 ударів в область обличчя, шиї та в область життєво-важливого органу людини, а саме: в область голови потерпілого. Одночасно, ОСОБА_8 , діючи сумісно та злагоджено із ОСОБА_6 , наніс потерпілому один потужній удар дерев`яною палицею в область життєво-важливого органу людини, а саме в область голови останнього, від якого ОСОБА_9 втратив свідомість.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 і бажаючи настання смерті останнього, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , нанесла предметом, що має колюче-ріжучі властивості потерпілому ще декілька ударів по різним частинам тіла. В цей час ОСОБА_8 знаходився поруч із ОСОБА_6 та спостерігав за навколишнім середовищем з метою попередити останню про появу сторонніх осіб, чим сприяв реалізації їх сумісного злочинного наміру, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 , переконавшись, що потерпілий ОСОБА_9 не виявляє ознак життя, з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинений ним та ОСОБА_6 особливо тяжкий злочин, відтягнув останню від потерпілого та залишивши потерпілого в безпорадному стані, з місця вчинення злочину разом із ОСОБА_6 намагався зникнути, однак невдовзі були затримані мешканцями вказаного будинку.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 довести свій злочинний намір до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, так як ОСОБА_9 була надана своєчасна медична допомога.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі, та будучи обізнаною про відповідальність за вчинення нею даного кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого ОСОБА_9 , шляхом висловлювання погроз та підкупу, а також враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, крім того неодноразово порушила правила обраного їй запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, захисника та підозрюваної, які просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1515/Е від 27 жовтня 2014 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 178-2014/о від 10 квітня 2015 року потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження.

У той же час, у своєму клопотанні про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, слідчий посилається на те, що обвинувачена підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання слідчого про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 183, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У клопотанні слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: