В И Р О К
іменем України
"23" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

за участю потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0004286 від 25 березня 2015 року за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

09.12.2002 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ст.ст.185ч.2, 185ч.3 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

15.06.2005 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

14.08.2008 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ст.309ч.1 КК України на 6 місяців арешту;

02.04.2009 року вироком Київського районного суду м.Києва за ст.309ч.2 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

21.05.2015 року вироком Деснянського районого суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Пржевальськ Киргизстану, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, розлученого, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.08.1998 року вироком Харківського районного суду м.Києва за ст.142ч.3 КК України на 7 років позбвлення волі з конфіскацією майна;

20.02.2012 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ст.ст.15ч.2, 185ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

03.10.2012 року вироком Деснянського районого суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 26 червня 2014 року з місць позбавлення волі відповідно до ухвали Березанського міського суду Київської області від 18.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 в гостях у знайомої ОСОБА_7 , де з дозволу останньої мав залишитись на ніч, при цьому у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належало ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні вищезазначеної квартири, таємно, повторно викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_7 , а саме: монітор, системний блок, клавіатуру та музичні колонки, загальною вартістю 1000 ривень, електричну м`ясорубку, вартістю 710 гривень, блендер, вартістю 700 гривень, грошові кошти у розмірі 5000 гривень, мікрофон, вартістю 300 гривень та інструменти, загальною вартістю 5000 гривень, а всього, викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно на загальну суму 21710 гривень, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 21710 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 20 квітня 2015 року, приблизно о 01 годині 15 хвилин, знаходячись по вулиці Старосільській, 1 у м.Києві, вступили між собою в попередню змову з метою повторного таємного викрадення чужого майна з кіоску «Електротовари».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , використовуючи викрутку, яку мав при собі, розбив скло у вищезазначеному кіоску, після чого проник в приміщення кіоску, при цьому ОСОБА_9 , в свою чергу знаходився поруч біля приміщення кіоску та спостерігав за оточуючою обстановкою з метою попередження ОСОБА_8 про появу можливої небезпеки. В цей час, ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки, знаходячись в приміщенні кіоску «Електротовари», став передавати ОСОБА_9 чуже майно, що нележало потерпілому ОСОБА_10 , а саме: 3 комплекти по 2шт. автомобільних тканевих килимків, вартістю по 300 гривень 00 копійок кожен; 1 комплект з 4-х автомобільних гумових килимків, вартістю 450 гривень 00 копійок кожен та автомобільний блок управління газової системи, вартістю 1500 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 2850 гривень 00 копійок, при цьому ОСОБА_9 , в свою чергу, поклав вказане майно до багажного відділення автомобіля таксі, на якому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приїхали на вищезазначене місце події з метою вчинення крадіжки.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 в цей час, залишаючись в приміщенні кіоску, від`єднав та перемістив до розбитого вікна кіоску, приготувавши для виносу, наступне майно, що належало потерпілому ОСОБА_10 , а саме: телевізор «Хонда», вартістю 3000 гривень 00 копійок; 6 комплектів автомобільних чохлів для сидінь, вартістю по 350 гривень 00 копійок кожен, а всього на загальну суму 5100 гривень 00 копійок, однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції, в той час, як ОСОБА_8 знаходився в прищенні кіоску «Електротовари», а ОСОБА_9 неподалік кіоску біля автомобіля, на якому вони приїхали на вищезазначене місце події з метою вчинення крадіжки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно, 24 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, він знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 в гостях у своєї знайомої ОСОБА_7 , де з дозволу останньої збирався залишитись на ніч. Знаходячись в приміщенні зазначеної квартири, він вирішив вчинити крадіжку майна ОСОБА_7 . З цією метою, скориставшись відсутністю останньої та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно викрав монітор, системний блок, клавіатуру, музичні колонки, електричну м`ясорубку, блендер, грошові кошти у розмірі 5000 гривень, мікрофон та інструменти, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. Крім того, він разом зі знайомим ОСОБА_9 20 квітня 2015 року, приблизно о 01 годині 15 хвилин, знаходячись по вулиці Старосільській, 1 у м.Києві вирішили вчинити крадіжку з кіоску «Електротовари», що розташований за вказаною адресою. З цією метою, він, використовуючи викрутку, яку мав при собі, розбив скло у вищезазначеному кіоску, після чого проник в приміщення кіоску, при цьому ОСОБА_9 , в свою чергу знаходився поруч біля приміщення кіоску та спостерігав за оточуючою обстановкою. Далі, він з метою вчинення крадіжки, знаходячись в приміщенні кіоску «Електротовари», став передавати ОСОБА_9 через розбите вікно чуже майно, що нележало, як з`ясувалось в подальшому потерпілому ОСОБА_10 , а саме: 3 комплекти автомобільних тканевих килимків, 1 комплект автомобільних гумових килимків та автомобільний блок управління газової системи, при цьому ОСОБА_9 , в свою чергу, взяв вказане майно та поклав до багажного відділення автомобіля таксі, на якому вони приїхали на місце події. Продовжуючи свої він, ОСОБА_8 , в цей час, залишаючись в приміщенні кіоску, від`єднав та перемістив до розбитого вікна кіоску, приготувавши для виносу телевізор та 6 комплектів автомобільних чохлів для сидінь, однак, закінчити крадіжку не вдалось, оскільки вони були затримані працівниками міліції, в той час, як він, ОСОБА_8 , знаходився в прищенні кіоску «Електротовари», а ОСОБА_9 неподалік кіоску біля автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні також визнав, вищезазначені обставини підтвердив та дав аналогічні за змістом обвинуваченому ОСОБА_8 показання про те, за яких обставин разом з останнім, діючи за попередньою змовою повторно, намагались викрасти 20 квітня 2015 року, приблизно о 01 годині 15 хвилин, з кіоску «Електротовари» по вулиці Старосільській, 1 у м.Києві майно, що належало, як виявилось в подальшому потерпілому ОСОБА_10 переліком, кількістю та вартістю, що зазначена в обвинувальному акті.

Свою винність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялися, послались на те, що вчинили злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. При цьому пояснили, що зробили для себе відповідні висновки, а також зазначили, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згодні повністю фактичні обставини справи не оспорювали. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20000 гривень та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Дані обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю підтверджується їх показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по епізоду повторного таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, цивільного позову, а також протоколів огляду місць події, висновків судово-дактилоскопічних експертиз, документів на викрадене майно, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не оспорювали фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованих їм злочиних дій знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, що належало потерпілій ОСОБА_7 , вчинене повторно.

Крім того, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, оскільки вони своїми злочинними діями вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, при цьому виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочиних дій, дані про особу кожного з обвинувачених, зокрема: ОСОБА_8 не працює, не одружений, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий; ОСОБА_9 не працює, за місцем колишнього відбування покарання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше неодноразово судимий, має незадовільний стан здоров`я через захворювання на ВІЛ-інфекцію 3-ї клінічної стадії.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття обвинувачених.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , судом не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, вчинених кожним з обвинувачених, вищезазначених даних про особу кожного з них, які не працюють, раніше неодноразово судимі вчинили нові корисливі злочини, маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, схильні до вчинення злочинів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали, продовжили злочинну діяльність, а тому вважає, що виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив злочини, за які засуджується по даній справі до постановлення вироку Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2015 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Речові докази по справі: вилучені у ОСОБА_8 клітчасту сумку, блендер з насадками, дві пластикові коробки, клавіатуру, мікрофон, міксер та мясорубку, які передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_7 слід залишити у власності та розпорядженні останньої; три квитанції з ломбарду слід зберігати при матеріалах справи як джерело доказів; блок управління газобалонною системою, три пари автомобільних килимків з тканини, один комплект автомобільних килимків з резини у кількості 4-х штук, які належать потерпілому ОСОБА_10 та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід повернути потерпілому ОСОБА_10 ; викрутку, шкіряні перчатки та кепку, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід знищити; телевізор «Хонда», шість картонних коробок з комплектами автомобільних чохлів на сидіння, які передані на зберігання під розписку володільцю потерпілому ОСОБА_10 слід залишити у володінні та розпорядженні останнього.
Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 процесуальні витрати у розмірі 982 гривні 08 копійок на користь держави за проведення судово-дактилоскопічних експертиз в дольовому порядку по 491 гривні 04 копійки з кожного (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_8 на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 20000 гривень та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень підлягає задоволенню як такий, що визнаний обвинуваченим ОСОБА_8 та знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ці злочини:

-за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, менш суворого покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 21 травня 2015 року у виді 2 (двох) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної Пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обчислювати з моменту затримання з 20.04.2015 року.

Речові докази по справі: вилучені у ОСОБА_8 клітчасту сумку, блендер з насадками, дві пластикові коробки, клавіатуру, мікрофон, міксер та мясорубку, які передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_7 слід залишити у власності та розпорядженні останньої; три квитанції з ломбарду слід зберігати при матеріалах справи як джерело доказів; блок управління газобалонною системою, три пари автомобільних килимків з тканини, один комплект автомобільних килимків з резини у кількості 4-х штук, які належать потерпілому ОСОБА_10 та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід повернути потерпілому ОСОБА_10 ; викрутку, шкіряні перчатки та кепку, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУМВС України в м.Києві слід знищити; телевізор «Хонда», шість картонних коробок з комплектами автомобільних чохлів на сидіння, які передані на зберігання під розписку володільцю потерпілому ОСОБА_10 слід залишити у володінні та розпорядженні останнього.
Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 процесуальні витрати у розмірі 982 гривні 08 копійок на користь держави за проведення судово-дактилоскопічних експертиз в дольовому порядку по 491 гривні 04 копійки з кожного (отримувач коштів: УК у Дніпровському районі м.Києва 24060300, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві, код банку отримувача: 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ):38012871, рахунок отримувача: 0005).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_8 на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 20000 гривень та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди 20000 гривень та на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: