Справа № 484/3401/15-к 16.12.2015 16.12.2015 16.12.2015

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002272

за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоархангельськ Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Заступник прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням в доход держави 10 % від суми заробітку.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненим від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до 6 місяців виправних робіт.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність через незастосування закону, який підлягає застосуванню. Зазначив, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді виправних робіт, не визначив розмір стягнення із заробітної плати, що є необхідним згідно ч. 1 ст. 57 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
20 липня 2015 року близько 15 год., за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно схопив лівою рукою свою матір - ОСОБА_8 , за праве плече та, прикладаючи певні зусилля, здавив його пальцями, в результаті чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді крововиливу, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив залишити вирок без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України, є правильними, і апелянтом вирок в цій частині не оспорюється.

Вирок суду в частині звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, теж не оспорюється.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 у виді виправних робіт, суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 57 КК України, із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Згідно роз`ясненням п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання у виді виправних робіт, суд зобов`язаний визначити розмір відрахувань із заробітку або грошового забезпечення засудженого. Відсутність вказівки на цей розмір є підставою для скасування вироку.

Однак суд не дотримався зазначених вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, оскільки, призначивши покарання у виді виправних робіт, в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, суд не встановив розмір відрахування в доход держави.

За таких обставин, є обгрунтованими доводи апелянта про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність через незастосування закону, який підлягає застосуванню.

В зв`язку з цим, вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 409, п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України, з ухваленням нового вироку в цій частині.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 420 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 , - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням в доход держави 10 % із суми заробітку.

На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_6 звільненим від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік, та відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України з покладенням наступних обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3