н/п 1-кс/640/7759/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю заявника ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
встановив:
Вказує в клопотанні, що арештовані документи, майно не можуть відповідати ознакам доказів в рамках даного кримінального провадження, не підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Зазначає, що із клопотання слідчого та змісту ухвали єдино доцільним є арешт документів по взаємовідносинам ТОВ «Агро-Іст» з ПП «Віарт», які слідчий вважає фіктивними. Необхідність арешту інших вилучених предметів і документів не узгоджується з фабулою провадження та не відноситься до жодного з його фігурантів.
Зауважує також, що кримінальне провадження здійснюється не щодо «GRAIN CAPITAL LTD», ТОВ «Агрохолдінг інвест», ПП «Агроінтер», ТОВ «Агрохолдінг Схід», ФОП ОСОБА_9 , отже вилучення їх майна суперечить вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та його представник - захисник ОСОБА_5 доводи клопотання підтримали, просили вимоги задовольнити.
Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, вказуючи, що вилучене майно має доказове значення для досудового розслідування в межах даного кримінального провадження.
За змістом ст. 174 КПК України, власник або інший володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, наділений правом звернення під час досудового розслідування до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, якщо, на його думку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею досліджені обставини, що випливає із вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, щодо необґрунтованості, на думку заявника, накладення арешту на належне заявнику ОСОБА_4 майно, а також на майно, власниками якого (за твердженням заявника) є інші особи.
Зокрема, ОСОБА_4 зазначав в клопотанні та при його розгляді в судовому засіданні, що тимчасово вилученими під час обшуків, а потім арештованими були ноутбук його дружини, відеореєстратор з будинку дружини, його особисті щоденники та його дружини, що не мають відношення до їх трудової або комерційної діяльності, його особисті банківські картки як фізичної особи, з документами до них; квитанції по сплаті комунальних послуг, документи до відносинам з ТОВ «Оіл-Іст» і ТОВ «Агро-Іст» з контрагентами, що не фігурують у кримінальному провадженні; печатки та документи «GRAIN CAPITAL LTD», ТОВ «Агрохолдінг інвест», ПП «Агроінтер», ТОВ «Агрохолдінг Схід», ФОП ОСОБА_9 , які не згадуються в кримінальному провадженні; трудовий договір з ОСОБА_15 та трудові книжки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , що не є фігурантами кримінального провадження.
Крім того, в клопотанні про скасування арешту та в ході його розгляду в судовому засіданні ОСОБА_4 вказував, що арештованими були трудові книжки сторонніх осіб, власником яких він не може бути, також печатки і документи юридичних осіб, які є самостійними суб`єктами та власником майна яких він так само не може бути.
Дійсно, як зазначено вище, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2015 накладено арешт на перелічені в цій ухвалі майно, вилучене в ході проведення обшуків 07.10.2015 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 .
В даному судовому засіданні з пояснень ОСОБА_4 , допитаної в якості свідка ОСОБА_11 слідує, що у зазначеному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_11 , а також мешкає їх неповнолітня донька. Свідок ОСОБА_11 зазначила про вилучення в ході обшуку вказаного домоволодіння майна, документів, які не мають відношення до даного кримінального провадження, перелік яких викладено письмово та залучено в ході розгляду до справи (а.с. 81-83, 84).
Крім того, з пояснень в судовому засіданні при розгляді даного клопотання заявника ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється господарська діяльність певних товариств.
Як зазначено вище, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, діючи не як директор товариств, а від себе особисто як фізична особа. Проте, суду не надано жодної довіреності, статутних, інших документів, що уповноважували б заявника ОСОБА_4 , представляти інтереси товариств, фізичних осіб підприємців, інших фізичних, юридичних осіб, фактично в інтересах яких подано клопотання, з визначенням обсягу повноважень. Так само заявник, крім іншого, просить повернути печатки, документи, майно інших суб`єктів господарювання, фізичних осіб, не підтверджуючи документально, яке він особисто має відношення до них. З цих підстав не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_4 в зазначеній частині, оскільки в ст. 174 КПК України таким правом наділений, зокрема, власник або інший володілець майна.
Крім того, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення клопотання та скасування арешту майна в зазначеній частині, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вказані в клопотанні документи, предмети, комп`ютерна техніка, на які ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2015 накладено арешт, за винятком тих, що вказані нижче, мають значення для досудового розслідування, можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні, та необхідність в їх арешті на теперішній час не відпала.
Крім того, слідчим ОСОБА_6 в ході досудового слідства допитана свідком ОСОБА_12 , не працевлаштована, яка пояснила, що фактично виконує обов`язки по веденню бухгалтерії підприємств, що підпорядковані ОСОБА_4 при цьому, остання пояснила, що нею проводилося оформлення документів по взаємовідносинах із ПП «Віарт» на підставі документів, що надавалися ОСОБА_4 при цьому зазначені операції носили безтоварний характер, поставок від ПП «Віарт» в дійсності не було, а де останній придбав фактично товарно-матеріальні цінності, що оформлювались таким чином, їй невідомо. Також свідок повідомила, що обробляє бухгалтерію виключно по взаємовідносинах в межах України, відношення до діяльності не резидентів не має, операціям в офшорних зонах займається особисто ОСОБА_4 (протокол допиту свідка від 07.10.2015 а.с. 61-64).
Так само слідчим ОСОБА_6 в ході досудового слідства допитаний свідком ОСОБА_9 , який пояснив, що не має жодного відношення до ведення господарської діяльності, на прохання свого зятя ОСОБА_4 надав власні документи для оформлення його в якості посадової особи ТОВ «Агро-Іст». Після чого ОСОБА_12 зареєстроване вказане товариство, а ним підписані необхідні документи. Одразу після реєстрації ним були передані документи та печатка ОСОБА_16 , з того часу він ним не розпоряджається і не бачив. На прохання ОСОБА_4 підписував в офісі документи, в зміст яких не вдавався. Після року перебування на номінальній посаді директора, ОСОБА_4 повідомив йому, що ТОВ «Агро-Іст» необхідно закрити та відкрити ТОВ «Оіл-Іст», на що він знов погодився. Після чого був оформлений на посаду у вказаному товаристві, фактично не маючи до нього жодного відношення. Він не розпоряджався коштами, рахунками та печаткою підприємства, не укладав угоди, підписував документи на вказівку ОСОБА_4 , який фактично керував діяльністю вказаних фірм. Він ніколи не займався зовнішньо економічною діяльністю (протокол допиту свідка від 08.10.2015 а.с. 65-70).
Однак, при розгляді даного клопотанні допитані за клопотанням ОСОБА_4 в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 директор та бухгалтер ТОВ «АГРО-ІСТ» та ТОВ «ОІЛ-ІСТ», дали протилежні пояснення своїм же свідченням згідно вказаних протоколів допитів, та суперечливі один одному свідчення, які містили розбіжності щодо здійснення господарської діяльності товариств, в тому числі щодо фактичного місця знаходження товариств (точної адреси), кількості займаних приміщень (кімнат), форми організації юридичної особи, робочого часу працівників, оплати праці, доступу до документів, сейфу, розташування робочих місць, розподілу обов`язків, способу отримання інформації щодо поставок товару, компетенції на укладання договорів, ведення переговорів, вміння користування комп`ютером, тощо.
Вказані обставини мають бути перевірені органом досудового розслідування шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих дій.
Доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2015 відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту документів, предметів, комп`ютерної техніки, за винятком тих, що вказані нижче. Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1