Провадження № 1-кс/161/4561/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 листопада 2015 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу володільця майна ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , що полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженні №0000236, внесеному до ЄРДР 27 квітня 2015 року, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Володілець майна ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою, зазначивши в ній обставини, при яких біля 1-шої години 20 хвилин 27 квітня 2015 року, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою М-19, сполученням Доманово-Ковель, з м. Ковель в напрямку смт.Ратно, в с. Видриниця Ратнівського району, під час роз`їзду із зустрічним транспортним засобом допустив зіткнення з скутером «Сабур» без державного реєстраційного знаку під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку.

Також в скарзі зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 та пасажир скутера ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці пригоди.

Даний факт був внесений до ЄДРД слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 27 квітня 2015 року під № 0000236 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, розпочато досудове розслідування.

Окрім того, в скарзі зазначено, що 27 квітня 2015 року автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 на прохання правоохоронних органів був вилучений за згодою ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом та поміщений на штрафмайданчик.

Будь-яких документів про вилучення автомобіля та визнання його речовим доказом по кримінальному провадженні слідчим надано не було.

На неодноразові усні прохання ОСОБА_6 повернути транспортний засіб під зберігальну розписку слідчим було відмовлено.

Також, зазначено, що 10 листопада 2015 року до слідчого ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 з клопотанням про надання копії пояснення ОСОБА_6 , яке він надавав про обставини ДТП та повернути автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

12 листопада 2015 року слідчий ОСОБА_5 задовольнив частково вище вказане клопотання в частині надання копії пояснення ОСОБА_6 , а в частині щодо повернення автомобіля марки «Тайота Авенсіс» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 відмовив,

мотивувавши тим, що автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який був вилучений в ході огляду місця події 27 квітня 2015 року за добровільною згодою власника ОСОБА_6 визнано його речовим доказом по кримінальному провадженню по якому триває досудове розслідування. Повернення автомобіля марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , на якому містяться пошкодження, які утворились внаслідок наїзду транспортним засобом під керуванням ОСОБА_6 на мотоцикл може призвести до виникнення перешкод для встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному проваджені.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з даним рішенням, не оспорюючи обставин ДТП, зазначаючи відсутність підстав для подальшого утримування його транспортного засобу на штрафному майданчику, посилаючись на ст. ст. 100, 167, 169, 171, 173, 303, 304, 307 КПК України, просить суд:

1. Визнати бездіяльність слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 яка полягає в неповернені тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки «Тайота Авенсіс» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 - незаконною.

2. Зобов`язати слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути ОСОБА_6 , тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який був вилучений 27 квітня 2015 року і зберігається на штрафмайданчику Ратнівського РВ Головного управління національної поліції у Волинській області.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 скаргу підтримав та в обґрунтування навів доводи, аналогічно тим, що зазначені в скарзі.
Окрім того, ОСОБА_4 пояснив, що під час огляду місця події він добровільно видав автомобіль слідчому, вважаючи що відає на невеликий термін, однак до даного часу з ним ніяких слідчих дій не проводять, а пошкоджений автомобіль на відкритому повітрі псується.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 дав пояснення, зазначивши обставини вилучення транспортного засобу зі згоди ОСОБА_6 , прийняття рішення ним про визнання транспортного засобу речовим доказом та визначенням місцем його зберігання до вирішення справи по суті.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи тим, що зазначений автомобіль визнаний речовим доказом та слідчим визначено місце його зберігання відповідно до ст.100 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та подані докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив наступні обставини та підстави щодо заявленої скарги.

27 квітня 29015 року відомості про дорожньо транспортну пригоду з участю водія ОСОБА_6 внесені до ЄДРД слідчим ОСОБА_5 під № 0000236 за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст.286 КК України (а.с.8).
27 квітня 2015 року автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 на прохання правоохоронних органів був вилучений за згодою власника ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом та поміщений на штрафмайданчик, що не оспорювали учасники судового розгляду (а.с.9).

27 квітня 2015 року старший слідчий ОСОБА_10 визнав автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 речовим доказом (а.с. 23).

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 на досудовому слідстві підозра не пред`явлена.

Таким чином, слідчий суддя встановив обставини вилучення в власника майна ОСОБА_6 транспортного засобу, та утримування його на штрафному майданчику тривалий час.
Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного, або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено :

-за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

-за ухвалою слідчого судді чи суду , у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

-у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171 , частиною шостою статті 173 цього кодексу.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України , що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1, 6 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 у порядку передбаченому процесуальним законом з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді не звертався, рішення про арешт майна слідчим суддею не ухвалювалося, а тому автомобіль марки «Тайота Авенсіс» д.р.з. НОМЕР_1 , підлягає негайному повернені ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч.1 ст.169 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді на дії чи бездіяльність на досудовому розслідуванні може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст.169 ч.1 п.4, 303 ч.1 п.1, ст.307 ч.2 п.3, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути на відповідальне зберігання до прийняття рішення по кримінальному провадженні ОСОБА_6 , вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Тайота Авенсіс» державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , який був вилучений 27 квітня 2015 року і зберігається на штрафмайданчику Ратнівського РВ Головного управління національної поліції у Волинській області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1