АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/35/16 Справа № 194/1959/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

06 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-
встановила:
Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2015 року задоволено клопотання прокурора Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 години 59 хвилин 20 лютого 2016 року.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад сім років, раніше судимий за скоєння умисних тяжких злочинів, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, та зазначив, що обставини, вказані у клопотанні прокурора у сукупності свідчать про існування ризиків, а саме, що підозрюваний буде продовжувати злочинну діяльність, а також може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник підозрюваного посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. При цьому захисник зазначає, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносилися не вповноваженою на те особою, незаконно розпочате досудове розслідування призвело до незаконного затримання ОСОБА_8 , із порушеннями КПК України. Причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена. Жодного підтвердження на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ст.177 КПК України у клопотанні прокурора не вказано.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Апеляційним переглядом встановлено, що 21 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786 були внесені матеріали досудового розслідування. Дані до реєстру були внесені слідчим, як і передбачено КПК України, а не виконуючим обов`язки слідчого, як на те посилається адвокат.
24 грудня 2015 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, при цьому у протоколі затримання підстави вказані, як і час та місце складання протоколу. Ніяких даних про затримання ОСОБА_8 у іншому місці та у інший час, як на те вказує в апеляції адвокат, немає.
25 грудня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
25 грудня 2015 року прокурор Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.
Як вбачається з наданих матеріалів, суд дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, наявність ризиків передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, що знаходячись на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, скоїти інше кримінальне правопорушення, як особа, яка раніше неодноразово судима, в тому числі і за розбій та знову вчинила особливо тяжкий злочин.
Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Також, слідчим суддею враховано обставини відповідно до вимог ст.178 КПК України - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, те, що він раніше судимий за скоєння умисних тяжких злочинів, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.
У зв`язку із зазначеним доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Разом з тим, слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали скористався своїм правом, з урахуванням вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області: