печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2013 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: Кирилюк І.В.,
при секретарі:Гурніку А.І.,
за участю:
представника особи, яка подала скаргу:ОСОБА_3.,
слідчого:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенського Р.О. від 31.05.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 26.03.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_4) звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенського Р.О. (далі - слідчий) від 31.05.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 26.03.2013 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що за його повідомленням 26.03.2013 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633, проте, 31.05.2013 року вказане кримінальне провадження було закрито. ОСОБА_4 не погоджується з постановою про закриття кримінального провадження, оскільки вона є передчасною. Так, слідчим об'єктивно не проведено жодної слідчої дії в межах досудового розслідування, а саме, відсутні протоколи допиту свідків, потерпілого, очних ставок, докази проведення негласних слідчих дій.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2013 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенського Р.О. від 31.05.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 26.03.2013 року та справу призначено до судового розгляду.

02.10.2013 року на адресу суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0002633.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, за рішенням слідчого судді здійснювалось фіксування кримінального провадження технічними засобами.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_3. підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду провадження за скаргою повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали провадження за скаргою, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0002633, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.

26.03.2013 року за заявою ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

31.05.2013 року старшим слідчим СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенським Р.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 26.03.2013 року закрито у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, ст. 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Об'єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов'язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 92 КПК України, обов'язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_6, який на підставі довіреності від ОСОБА_4 представляв інтереси останнього, допитано потерпілого ОСОБА_4, відібрано пояснення ОСОБА_7, який на підставі договору безготівкової позики одержав від ОСОБА_4 грошові кошти, що ним не заперечується.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що, відповідно до ст. 40 та ч. 2 ст. 93 КПК України, не визначено чіткого обов'язку сторони обвинувачення (органу досудового розслідування, слідчого) стосовно відібрання пояснень в конкретно визначених осіб при здійснені досудового розслідування.

Відповідно до ст.. 94 КПК України, слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, проведено необхідний обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення та слідчим надано аналіз всім одержаним доказам у кримінальному провадженні у їх сукупності. Проаналізувавши всі одержані докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, слідчий дійшов висновку, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникли цивільні правовідносини, доводи ОСОБА_4 щодо того, що в діях ОСОБА_7 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зібраними доказами не підтверджуються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, старший слідчий СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенський Р.О. діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, керуючись законом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенського Р.О. про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 190 КК України у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення є обґрунтованою та законною. Правові підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

За таких обставин, скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві Грузенського Р.О. від 31.05.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002633 від 26.03.2013 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва у визначеному чинним законодавством порядку.

Слідчий суддя І.В.Кирилюк