АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1935/15 Справа № 202/5975/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001120, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кашка Камінського району Киргизстану, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

12 лютого 2015 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року та остаточно призначене покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованості засудження обвинуваченого ОСОБА_7 , порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

В обґрунтування доводів апеляції прокурор зазначає, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.65, 67 КК України, ст.374 КПК України та роз`яснень, що містить постанова Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при ухваленні вироку в його мотивувальній частині не зазначено обставину, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочину; не зазначено яку саме ступінь тяжкості злочину суд враховує при призначенні обвинуваченому покарання. Крім того, у резолютивній частині вироку суд не зазначив порядок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічної експертизи, які складають 614 грн. 40 коп., а також не визначений порядок отримання копії вироку.

Просить у мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначити обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , рецидив злочинів, а також що обвинувачений вчинив злочин середнього ступеню тяжкості. Крім того, зазначити у резолютивній частині вироку рішення про відшкодування процесуальних витрат та порядку отримання копії вироку.

Згідно з вироком суду обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 25 червня 2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 35 по вул.Косіора у м.Дніпропетровську, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи за 150 грн. один медичний шприц об`ємом 5 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 1,5 мл. для особистого вживання без мети збуту, який помістив у праву кишеню одягнутих на ньому спортивних штанів та незаконно зберігав без мети збуту.

В цей же день, 25 червня 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , зберігаючи при собі раніше ним придбану рідину коричневого кольору у медичному шприці об`ємом 5 мл., проходячи біля будинку № 29 по вул.Косіора у м.Дніпропетровську, був затриманий працівниками міліції, які в період часу з 23 години 48 хвилин до 00 години 10 хвилин 26 червня 2015 року за добровільною згодою ОСОБА_7 , в присутності двох понятих, провели його особистий огляд, в ході якого було виявлено та вилучено один медичний шприц об`ємом 5 мл., в якому знаходилась речовина коричневого кольору масою 1,3623 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0504г., який незаконного придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у повному обсязі та просила змінити мотивувальну та резолютивну частину вироку суду першої інстанції із зазначених в апеляції підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Статтею 372 КПК України визначено вимоги щодо змісту вироку суду. За вимогами п.3 ч.1 ст. 409, ст. 412 КПК України підставою для зміни вироку (ухвали) суду є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, якими є такі порушення вимог цього Кодексу, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Перевіркою доводів апеляційної скарги прокурора колегією суддів встановлено, що прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні злочину, кваліфікацію його дій та вид і розмір призначеного покарання. Разом з тим наголошує на необхідності зазначити у мотивувальній частині вироку обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів та вказати про те, що ОСОБА_10 вчинив злочин середньої тяжкості. Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, згідно з якими при призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття у вчиненні злочину. Колегією суддів встановлено, що рецидив злочину як обставина, що обтяжує покарання, судом не врахована. Але з доводами прокурора, який не оскаржує міру покарання, колегія суддів погодитись не може, оскільки прокурор належним чином не обґрунтував яким чином неврахування судом рецидиву злочинів як обставини, що обтяжує покарання, вплинуло на законність та обґрунтованість вироку суду. Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність вказати, що ОСОБА_10 вчинив злочин середньої тяжкості, не ґрунтуються на вимогах закону, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував при призначенні покарання тяжкість вчиненого злочину.

Не вбачає колегія суддів підстав і для задоволення доводів апеляційної скарги прокурора щодо зміни резолютивної частини вироку та зазначення рішення про відшкодування судових витрат і порядку отримання копії вироку. Із вироку суду вбачається, що місцевий суд при ухваленні судового рішення дійсно порушив вимоги статті 374 КПК України, не зазначив у резолютивній частині вироку порядок отримання копії вироку. Але, на думку колегії суддів, ці порушення не є істотними, оскільки не порушують прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, не перешкодили та не могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому не є підставами для зміни вироку суду.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат. Вказана вимога закону судом при ухваленні вироку не виконана, у зв`язку з чим доводи прокурора про відсутність в резолютивній частині вироку рішення суду про відшкодування процесуальних витрат колегія суддів вважає обґрунтованими. Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 537, 539 КПК України, якщо судом першої інстанції не вирішені питання, в тому числі, про визначення розміру і розподілення судових витрат, вони вирішуються судом, який ухвалив вирок, в порядку його виконання за клопотанням (поданням) прокурора. Таким чином, вирішення питання, зазначеного в апеляційній скарзі, законодавцем віднесено до компетенції суду першої інстанції, який ухвалив вирок, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає. За вимогами ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної вили. Оскільки судом першої інстанції не приймалось рішення щодо зазначених в апеляційній скарзі процесуальних витрат, суд апеляційної інстанції не має підстав для його перегляду.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно зі ст. 412 КПК України, під час апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська ОСОБА_9 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Індустрільаного районного суду м.Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, - в той же строк з дня отримання ухвали апеляційного суду.

Судді:
______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4