АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/56/16 Справа № 694/99/15-к Категорія: ч.1 ст.289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.10.2015 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, учня ДНЗ «ПТУ №2 м. Ватутіно», не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

по матеріалам кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.11.2015 рокуклопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносноОСОБА_8 по матеріалам кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, повернуто прокурору та зобов`язано прокурора усунути виявлені недоліки в 15-денний термін з моменту проголошення ухвали.

Обґрунтовуючи ухвалу суд першої інстанції зазначив, що неповнолітній ОСОБА_8 після досягнення одинадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Однак в клопотанні слідчий вказує, що дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою та зазначає статус неповнолітнього ОСОБА_8 як свідка в кримінальному провадженні.

Не погодившись з ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.11.2015 рокупрокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5 ст.499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами передбаченими цим Кодексом. Таке досудове розслідування здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх.

За відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.500 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів внутрішніх справ, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно з вимогами ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Дослідженням встановлено, що висновки суду першої інстанції про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_8 по матеріалам кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки неповнолітній ОСОБА_8 перебуває у процесуальному статусі свідка, є необґрунтованими.

Під час досудового розслідування були встановлені достатні дані про те, що неповнолітній ОСОБА_8 який після досягнення одинадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у зв`язку з чим він не підлягає кримінальній відповідальності, але до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

В клопотанні слідчий просить застосувати примусові заходи виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_8 як до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку і до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а не як до неповнолітнього свідка у кримінальному провадженні.

Сам факт вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, підтверджується зокрема і показами самого неповнолітнього допитаного в якості свідка.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_8 в силу свого віку не є суб`єктом вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, то й статусу підозрюваного він набути не може.

На стадії підготовчого провадження суд повинен лише формально перевірити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеруна відповідність вимогам ст.291 КПК України.

Перевіркою встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_8 по матеріалам кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд першої інстанції не зазначивши будь-якої невідповідності вимогам зазначеної статті, необґрунтовано прийняв рішення про його повернення.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 291, 292, 314, 404, 405, 407, 409, 412, 498, 499 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.11.2015 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_8 по матеріалам кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді