Справа № 761/9812/14-к
Провадження №1-кп/761/478/2014
В И Р О К
іменем України
14 квітня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002031 від 27 березня 2014 року, з угодою про визнання винуватості від 28 березня 2014 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мгнастирище Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
Так, згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_3 є засновником суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи: товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Леонор (, юридична адреса: м. Київ, вул. Нагірна, 13/2).
Дане підприємство було зареєстроване в органах державної влади з метою прикриття незаконної діяльності невстановленими слідством особами за співучастю у формі пособництва ОСОБА_5 , а також згодою і безпосередньою участю ОСОБА_3 .
Зокрема, у жовтні 2012 року ОСОБА_5 вступив у попередню змову з невстановленими слідством особами та запропонував ОСОБА_3 зареєструвати на ім`я останнього для прикриття незаконної діяльності невстановлених слідством осіб, без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, в органах державної влади суб`єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ Леонор. Домовившись про підписання у нотаріуса статуних та інших документів пов`язаних з реєстрацією підприємства, ОСОБА_5 пообіцяв виплатити ОСОБА_3 за вчинення цих дій грошову винагороду. Тим самим ОСОБА_3 сприяв у незаконному створенні суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.
Усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих ОСОБА_5 , та усвідомлюючи, що підприємство реєструється з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, ОСОБА_3 погодився на таку пропозицію.
Приблизно в кінці жовтня 2012 року в денний час ОСОБА_3 , реалізуючи злочинний умисел, з невстановленою слідством особою прибув до нотаріальної контори, розташованої по вул. Солом`янській, буд. №5 в м. Києві, усвідомлюючи, що реєструє суб`єкт господарської діяльності з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, у присутності приватного нотаріуса підписав завчасно підготовлені невстановленими особами: довіреність; протокол загальних зборів учасників ТОВ Леонор; статут ТОВ Леонор (); реєстр нотаріальних дій, після чого передав статут невстановленій слідством особі, тобто вчинив дії направлені на реєстрацію суб`єкта підприємництва.
В подальшому ОСОБА_3 , під керівництвом та безпосереднім сприянням ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи, відкрив розрахунковий рахунок ТОВ Леонор № НОМЕР_1 у АТ Фінростбанк (МФО 328599).
Підписання ОСОБА_3 статуних документів ТОВ Леонор дало змогу невстановленим слідством особам 29.10.2012 року здійснити реєстрацію підприємства в Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації за номером 0043629.
Протягм 2012-2013 років на рахунок ТОВ Леонор від підприємств реального сектору економіки були перераховані кошти, як оплата за начебто виконані роботи (послуги), поставку товарів, хоча підприємницьку діяльність фактично не здійснювали.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27, ч.1 ст.205 КК України, а саме, своїми умисними діями, які виразились у співучасті, в формі пособництва, у незаконному створенні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.
Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на пособництво невстановленим особам в реєстрації фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, цього ж дня ОСОБА_3 , в приміщенні нотаріальної контори, розташованої по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що реєструє суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи мети вести будь-яку фінансово-господарську діяльність даного підприємства підписав документи в яких містились за відомо не правдиві відомості, зокрема протокол №1 Загальних зборів учасників ТОВ Леонор від 18.10.2012 року, рішенням якого встановлено, що ОСОБА_3 вніс до Статутного капіталу даного підприємства грошові кошти у сумі 2000 гривень та статут ТОВ Леонор складає 2000 гривень, що є за відомо неправдивою інформацією, оскільки жодних грошових коштів ОСОБА_3 до статутного капіталу товариства не вносив.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме, своїми умисними діями, які виразилися у співучасті, в формі пособництва, у підготовці документа, який видається підприємством, що має право видавати такі документи, і який надає право з метою використання його іншою особою.
Відповідно до угоди про визнання винуватості від 28 березня 2014 року, укладеної між прокурором ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні

№ 002031, з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України. При цьому, підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме, обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.
При цьому, суд переконався, що ОСОБА_3 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.
Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, погоджену сторонами угоди у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; обмеження волі на строк 1 рік. Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно до ст..75 КК України покарання призначити з іспитовим строком 1 рік та покласти на останнього обов`язки передбачені ст.. 76 КК України.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч. 5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд
з а с у д и в :

угоду про визнання винуватості, укладену 28 березня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002031 від 27 березня 2014 року, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строк на 1 (один) рік.
Остаточне покарання ОСОБА_3 визначити з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1