справа № 482/758/15-к В И Р О К
Іменем України
24 вересня 2015 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 05.05.1995 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ст.229-6 КК України1960р.) до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців в КВУ. Звільнений 30.05.1995 року по ухвалі Миколаївського обласного суду, внаслідок зміни вироку від 05.05.1995 року, покарання призначено умовним з іспитовим строком на 2 роки;
2. 01.04.1998 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81,42,43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці в КВУ. Звільнився 04.09.2000 року по відбуттю строку покарання;
3. 25.12.2002 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.188,70ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнився з КВУ 27.10.2006 року по постанові Миколаївського райсуду Миколаївської області від 19.10.2006 року, на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково, на не відбутий строк покарання 10 місяців 24 дні позбавлення волі;
4. 27.08.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185,70ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнився з КВУ 23.08.2013 року по відбуттю строку покарання,
5. 05.06.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15 ст.185, ч.3 ст.185, 395, 70ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки в КВУ;
6. 02.07.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, 70ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки в КВУ. Вирок суду набрав законної сили з 04.8.2015 року. Перебуває під вартою в СІЗО м. Миколаєва з 09.06.2015 року, про обвинувачення його в скоєні злочину, що передбачений ст.185ч.2 КК України;
2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.06.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, про обвинувачення в скоєні злочину, що передбачений ст.185ч.2 КК України.
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Представник потерпілої особи і цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
17 березня 2015 року, у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи попередню домовленість між собою про вчинення таємного викрадення кабелю зв`язку з опор повітряної лінії ПАТ «Укртелеком», узгодивши при цьому між собою місце, спосіб та засоби скоєння злочину, прибули в с. Новосафронівка Новоодеського району Миколаївської області.
Там, впевнившись в тому, що їх дії ніхто не бачить і будуть таємними, діючи умисно, протиправно, за попередньою змовою між собою, з корисливим мотивом, ОСОБА_3 за допомогою «кігтів» монтера вилазив на опору повітряної лінії, де за допомогою кусачок зрізав телефонний кабель ТППЄП 50*2*0,4, загальною довжиною 320 метрів, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змотали та заволоділи вищевказаним зрізаним кабелем телефонного зв`язку.
Заволодівши та утримуючи про собі викрадений телефонний кабель, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, а в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд, внаслідок чого заподіяли ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на суму 4838,02 гривні..
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний злочин, що передбачений ст.185ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, а ОСОБА_4 вчинив кримінальний злочин, що передбачений ст.185ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаних в суді обвинувачених, які повністю визнали свою провину в інкримінованому їм злочині та повністю визнали заявлений до них цивільний позов ПАТ «Укртелеком», а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він запропонував ОСОБА_4 вчинити це викрадення телефонного кабелю, на що останній погодився, після чого вони поїхали в с. Новосафронівка Новоодеського району, де вдвох зрізали з опор повітряної лінії телефонного зв`язку 320 метрів телефонного кабелю, який привезли додому, обпалили, а отриману внаслідок цього мідну проволоку здали на металобрухт в м. Миколаєві, а виручені від реалізації гроші розділили між собою порівну.
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, повністю підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_3 , визнавши як свою провину, так і заявлений до них цивільний позов, заявивши, що він вчинив неправильно, а тому просив суд суворо його не карати, посилаючись на те, що більше злочинів скоювати не буде.
Вислухавши покази допитаних обох обвинувачених, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченими своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.2 ст.185 КК України, їх вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмової заяви представника потерпілої особи про злочин, протоколу прийняття заяви про злочин, витягу з ЄРДР, протоколу огляду місця пригоди, документу (довідки-розрахунку вартості викраденого майна), дійсно вбачається, що з опор повітряної лінії кабельного телефонного зв`язку ПАТ «Укретелком» в с. Новосафронівка Новоодеського району в ніч з 17 на 18 березня 2015 року було викрадено 320 метрів телефонного кабелю вартість якого складає 4838,02 гривні.
З обставин викладених в письмовій заяві обвинуваченого ОСОБА_4 , протоколу огляду предмета від 02.04.2015 року, вбачається, що останній добровільно видав працівникам міліції «кігті» за допомогою яких вони вилазили на опори лінії зв`язку і зраділи телефонний кабель, які були оглянуті працівниками міліції та визнані по справі речовими доказами, що були передані до камери зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС.
З обставин викладених у збережній розписці ОСОБА_3 вбачається, що виявлений працівниками міліції на місці вчинення злочину мобільний телефон, який належить ОСОБА_3 був після огляду повернутий обвинуваченому під збережну розписку.
З обставин викладених в протоколах проведених слідчих експериментів з обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що обставини, які вони повідали при допитах, повністю співпали з результатами огляду місця вчинення злочину та співпали з іншими фактичними даними цього скоєного викрадення телефонного кабелю.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченими своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинувачених, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинувачених, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу кожного обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обох обвинувачених в інкримінованому їм в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі їх признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковані за ст.185ч.2 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинувачених являється правильною, а тому дії обох обвинувачених, суд кваліфікує за ст.185ч.2 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно, а обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням особи кожного з обвинувачених встановлено, що вони являються працездатними громадянами України, але не мають постійної роботи, заробляють собі на прожиття тимчасовими заробітками, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебувають.
Обвинувачений ОСОБА_4 одружений, власних неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає з дружиною та її дочкою.
Обвинувачений ОСОБА_3 не одружений, проживає у сім`ї своєї сестри, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом залежності від опіоїдів.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у виді позбавлення волі по останньому набравшому законної сили вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2015 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахується з 09.06.2015 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 судимий 05.06.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій особі обвинуваченими в добровільному порядку на досудовому розслідуванні не відшкодована.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ними злочинного діяння, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинувачених до його скоєння та враховує обставини, що характеризують особу кожного з обвинувачених, участь та роль кожного з них у вчинені цього злочину, а також враховує їх матеріальний та сімейний стан та всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що як обтяжують, так і пом`якшують їм покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченими злочин відноситься до категорії середньої тяжкості і вчинений ними без зазначення обставин, що обтяжують їм покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд враховує повне визнання ними своєї провини, щире каяття, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ними діяння, та з урахуванням особи кожного з обвинувачених, не дають суду підстав, при призначені їм покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ними злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинувачених.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи кожного обвинуваченого, їх ролі та участі у вчинені цього злочину, обставин, що пом`якшують їм покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, обвинуваченим має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для їх виправлення, так і для попередження вчинення ними нових злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив цей злочин, до постановлення вироків Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2015 року та від 02.07.2015 року, то відповідно до ст.70 ч.4 КК України, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши йому в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2015 року.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив цей злочин, до постановлення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2015 року, то відповідно до ст.70 ч.4 КК України, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши йому в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2015 року.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу ОСОБА_4 та які значно пом`якшують його покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що каяття ОСОБА_4 у скоєному ним діянні являється дійсно щирим, а тому, вважає, що його виправлення і перевиховання все ж таки можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а з наданням йому можливості виправлення, на підставі ст.75 КК України, через звільнення його від відбування призначеного покарання, з випробуванням та із встановлення йому обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення та досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, спільними злочинними діями цих обвинувачених, внаслідок таємного викрадення чужого кабелю телефонного зв`язку, ПАТ «Укретелеком» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4838,02 гривень.
Пошкодження ліній кабельного зв`язку, внаслідок чого позивач поніс витрати на їх відновлення в розмірі 8362,67 гривень, про що заявляється в позовних вимогах та в зв`язку з чим нараховуються матеріальні збитки, не інкримінувалось в провину обвинуваченим, виходить за межі пред`явленого їм обвинувачення, а тому, відповідно до ст.337 КПК України, не можуть бути стягнуті судом при розгляді справи даного кримінального провадження, але не позбавляє позивача права на пред`явлення нового позову до обвинувачених, але в іншому порядку, а саме порядку цивільного судочинства.
Речовий доказ по справі: «кігті», як знаряддя злочину, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, відповідно до ст.100 КПК України, - підлягають конфіскації в дохід держави.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців з відбуванням покарання в КВУ закритого типу.
На підставі ст.70ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань по цьому вироку та по вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2015 року, де його було засудженого до позбавлення волі на строк 4 роки, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з відбуванням покарання в КВУ закритого типу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання, весь час перебування під вартою, з 09.06.2015 року по день набрання даним вироком суду законної сили.
До набрання даним вироком законної сили обвинувачений ОСОБА_3 не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
ОСОБА_4 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.70ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань по цьому вироку та по вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.06.2015 року, де його було засудженого до позбавлення волі на строк 3 роки, з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ПАТ «Укретелеком» задовольнити частково.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укртелеком», п/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805 - 4838,02 гривні в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, а в задоволені іншої частини заявленого розміру позовних вимог по даній справі кримінального провадження, - залишити без розгляду.
Речовий доказ по справі: «кігті», як знаряддя злочину, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області, - конфіскувати в дохід держави.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання їм такого запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченим запобіжного заходу на час до набрання вироком суду законної сили.
Врахувати, що обвинувачений ОСОБА_3 перебував під вартою в СІЗО м. Миколаєва, тимчасово, на підставі ухвали Новоодеського районного суду від 13.08.2015 року, як засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2015 року до позбавлення волі на строк 4 роки з відбуванням покарання в КВУ.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженими в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: