19.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/7536/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м . Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001288 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого незакінчену вищу освіту, одруженого, виховуючого малолітнього сина, 2009 року народження, працюючого наладчиком обладнання в ПП «Москаленко», раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 27 лютого 2013 року, близько 14.00, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні автомийки, розташованої по вул. Криворізькій, 112 в м. Дніпропетровську, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських мотивів почав висловлюватися нецензурною лайкою в адресу присутніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та погрожувати фізичною розправою.

ОСОБА_8 , якому належить вказана автомийка, зробив зауваження ОСОБА_9 з приводу його хуліганських дій, а ОСОБА_9 , продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, завдав потерпілому ОСОБА_9 удар рукою в область потилиці, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в потиличній області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоровя понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність свою не визнав та пояснив, що, дійсно, вживши спиртні напої, заходів на вказану автомийку, де працював його знайомий ОСОБА_7 , з метою поцікавитись вартістю мийки автомобіля. Коли він знаходився в приміщенні автомийки, раніше незнайомий йому ОСОБА_4 почав кричати, що він робить у приміщенні, а також став висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою та хапати його за рукав, у відповідь на що він вирвав свою руку та відштовхнув його від себе. В ході конфлікту вони обидва висловлювались на адресу один одного нецензурною лайкою. Після цього на вимогу ОСОБА_4 вони відійшли у підсобне приміщення, де ОСОБА_4 став наносити йому удари обома руками, від чого він впав та схопився за одежу останнього. В цей час в підсобне приміщення стали збігатись працівники автомийки та розтягнули їх, а він покинув територію автомийки. Коли він знаходився за місцем проживання, його затримали працівники міліції.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 винність свою не визнав, його винність у злочині, вчиненому за викладених обставин, підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що у вказаний час помітив на території належної йому автомийки, розташованої по АДРЕСА_2 , раніше незнайомого ОСОБА_5 , який знаходився в зоні роботи апарату з високим тиском. Він запитав у працівників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чи є присутній власником будь-якого з автомобілів, на що вони відповіли, що не є, та вони його не знають. Він попросив ОСОБА_5 , який знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, покинути приміщення автомийки, на що той став поводитись агресивно, висловлюватись нецензурною лайкою та погрожувати розправою, а також почав хапати його за куртку, наносити удари та тягнути його в сторону службового приміщення. Коли ОСОБА_5 відтягнули він нього зазначені працівники автомийки та орендатор сусіднього кіоску ОСОБА_10 , а також інші громадяни, ОСОБА_5 , в той час, як він розвернувся, завдав йому удар в потиличну область голови кулаком, від якого він короткочасно втратив орієнтацію у просторі. Прийшовши в нормальний стан, він попросив ОСОБА_6 викликати працівників міліції, -

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння зайшов не територію автомийки, став заважати їм мити автомобіль, а коли ОСОБА_4 зробив йому зауваження, став висловлюватись нецензурною лайкою, провокував бійку, намагався затягнути ОСОБА_4 у підсобне приміщення, а коли його відтягнули, вдарив ОСОБА_4 кулаком в потиличну область голови, від чого останній втратив орієнтацію у просторі. Коли ОСОБА_4 попросив викликати працівників міліції, ОСОБА_5 покинув територію автомийки, -

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 27 лютого 2013 року, близько 14.00, він почув шум з території автомийки, розташованої по АДРЕСА_2 , поряд з його кіоском, та зайшовши на територію автомийки, біля підсобного приміщення побачив, як виводили ОСОБА_5 , який поводив себе зухвало, -

- показаннями свідка ОСОБА_11 , з яких вбачається, що 27 лютого 2013 року, близько 14.00, під час спільної прогулянки ОСОБА_5 зайшов на автомийку, а через деякий час вони з іншою знайомою почули звідти крики, та, зайшовши на автомийку, побачили, що ОСОБА_4 утримував ОСОБА_5 , який був у збудженому стані; відтягнули останнього та відвели додому, -

- показаннями свідка ОСОБА_12 , з яких видно, що 27 лютого 2013 року він знайомих її сина ОСОБА_5 вона дізналася про те, що він був затриманий працівниками міліції, -

- висновком судово-медичної експертизи № 1942е від 18 травня 2013 року, відповідно до якого, потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в потиличній області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоровя понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день) (Т.1, а.с. 29-30).

Аналізуючи докази, які зібрано у справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому.

Умисні дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 296 ч. 1 КК України.

Наведеними доказами спростовується твердження обвинуваченого про відсутність в його діях хуліганського мотиву; а встановлені у кримінальному провадженні зухвалість його поведінки у громадського місці, збуджений стан, намір спровокувати конфлікт з використанням малозначних приводів об`єктивно свідчать про наявність у нього умислу на вчинення хуліганських дій.

При цьому, показання допитаних у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не свідчать на користь заперечення обвинуваченим своєї вини, оскільки вони не були присутніми під час безпосереднього порушення ОСОБА_5 громадського порядку, а наступні відомі їм події узгоджуються з фактом вчинення останнім хуліганських дій та наслідками його поведінки.

Відсутність у ОСОБА_11 обізнаності про вживання ОСОБА_5 спиртних напоїв не виключає даного факту та не спростовує показання інших свідків і потерпілого про знаходження обвинуваченого з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, жодних фактичних обставин, які б спростовували вчинення ОСОБА_5 хуліганства, у кримінальному провадженні не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який не є тяжким; вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання; а також дані, що характеризують його особу, а саме, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.

З огляду на це, виходячи з обставин вчинення злочину та з урахуванням особи обвинуваченого, поряд з тим, що покарання ОСОБА_5 , яке відповідає характеру вчиненого діяння, має бути призначене у вигляді обмеження волі, суд вважає за можливе його виправлення без відбування покарання, в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди не підлягає розгляду, оскільки доводи позовної заяви про викрадення грошових коштів та заподіяння іншої шкоди, пов`язаної з цим фактом, не відповідають пред`явленому обвинуваченню та встановленим у судовому провадженні фактичним обставинам. Отже вирішити подібні позовні вимоги в межах даного судового провадження не є можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину, своєю поведінкою виправдає надану йому довіру та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1