Ухвала

іменем україни

17 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурораОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000393, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_7 в інтересах дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_6 , в зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, вважаючи судові рішення по справі необґрунтованими та немотивованими. Вважає, що матеріали кримінального провадження слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

На касаційну скаргу прокурора від захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 надійшли письмові заперечення.

Як убачається з вироку суду, ОСОБА_6 обвинувачувалася органом досудового розслідування в тому, що будучи завідуючою господарством комунального закладу «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» Василівської районної ради Запорізької області у порушення пунктів 13 .2, 14.2, 15.2, 15.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, пунктів 2.2, 2.3, 3.1, 3.5, 3.8, 3.9, 3.l1, 5.1 посадової інструкції завідуючої господарством від 01.09.2008 та пунктів 10.1, 10.2, 10.3 наказу директора комунального закладу «Дніпрорудненська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів «Талант» Василівської районної ради Запорізької області № 126 від 1 вересня 2011 року неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, працюючи у шкільному навчальному закладі, не вжила заходів по заміні каналізаційного покриття, що 2 липня 2012 року, близько 11:00 години призвело до падіння в колодязь, дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в результаті падіння отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, заподіявши істотної шкоди їх здоров`ю та спричинивши тяжкі наслідки, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Заслухавши доповідь суді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення, в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, ці вимоги закону при перегляді кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними.

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурор ставив питання про скасування вироку щодо ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, неналежною оцінкою доказів сторони обвинувачення, істотними порушеннями кримінального процесуального закону, що призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з недоведеністю у вчиненні зазначеного злочину. На обґрунтування своїх доводів прокурор зазначав, що поза увагою суду залишились фактичні обставини, які свідчать про наявність у діях обвинуваченої складу інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому прокурор посилався на показання свідків: ОСОБА_11 про те, що для обслуговування каналізаційних колодязів і люків необхідно укласти договір на обслуговування мережі або передати на обслуговування мережі в оренду водоканалу. Крім того, згідно правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, відповідальність за експлуатацію внутрішніх мереж несе юридична особа на території якої перебувають мережі; ОСОБА_12 про те, що станом на липень 2012 року внутрішньо майданчикові мережі водопостачання та водовідведення школи № 3 на балансі водоканалу не перебували. Відповідальність за мережі водопостачання та водовідведення несе юридична особа на території якої вони розташовані. За час його роботи в водоканалі, за період з 2009 року по 2013 рік запитів від школи на заміну або ремонт люків не надходило; ОСОБА_13 про те, що нею як спеціалістом з питань комунального майна Дніпропетровської міської ради здійснювалась підготовка проекту рішення Дніпрорудненської міської ради про передачу комунальної власності на баланс школи. Крім того свідок пояснювала, що мережі водопостачання входять до складу нерухомого майна.

Зазначені докази не були проаналізовані в сукупності з іншими доказами, а саме посадовою інструкцією завідуючого господарством, актом приймання-передачі Дніпрорудненськоїбагатопрофільної спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, інструкцією з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ затвердженої наказом Державного казначейства України № 64 від 17 липня 2000 року, в редакції яка діяла на час спірних правовідносин, з якої вбачається, що основні засоби в установах обліковуються за місцем їх зберігання (місцезнаходженням) та в бухгалтерії за інвентарними об`єктами. Надвірні приміщення, огорожі та інші надвірні споруди, що обслуговують будівлю (сарай, паркан, колодязь) становлять разом з нею один інвентарний номер. Крім того, відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - басейну середньої школи № 3, зовнішні комунікації холодного та гарячого водопостачання, каналізації прийняті в експлуатацію в лютому 1998 року за актами прийомки, будівельно-монтажні роботи виконанні у відповідності з проектом та будівельними нормами, в тому числі по мережі водозабезпечення та каналізації. Відповідно до висновків будівельно-технічної експертизи оглядовий колодязь є елементом системи каналізації.

Тобто, на обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор навів конкретні доводи, які мали бути ретельно перевірені апеляційним судом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги зазначив суть апеляційних доводів, проте їх з достатньою повнотою не перевірив, не провів ретельного аналізу і оцінки доказів, на які посилався прокурор, в їх сукупності.

Колегія суддів апеляційного суду, не погодившись із апеляцією прокурора, в повній мірі не навела мотиви прийнятого рішення.

Наведене свідчить про істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило апеляційному суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 419 КПК України, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового апеляційного перегляду слід повно та всебічно перевірити доводи поданої на вирок апеляції, врахувати інші доводи касаційної скарги прокурора, і в залежності від встановленого, постановити законне рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3