Справа № 639/1019/14-к
Провадж. № 1-КС/639/136/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2014 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника особи, що подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про відмову у визнанні потерпілою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 14.01.2014 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному 14.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002740.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 посилалася на те, що злочином, відомості про який внесено за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002740, їй спричинено матеріальну та моральну шкоду, а висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові є безпідставними.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали вимоги скарги, посилаючись на зазначене вище.

Перевіривши доводи скарги ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження №0002740, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що 02.10.2013 року ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській з заявою, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності за ст. ст. 383, 384 КК України ОСОБА_6 , посилаючись на те, що останньою було здійснено завідомо неправдиве повідомлення органам внутрішніх справ про вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст.. 125 КК України та надано завідомо неправдиві показання в рамках проведення перевірки її заяви за матеріалами ЖРЗПЗ-5325/1 від 14.06.2012 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2014 року було зобов`язано СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочини, відображені в заяві ОСОБА_3 від 02.10.2013 року Б-1071.

14.11.2013 року відповідні відомості по заяві ОСОБА_3 від 02.10.2013 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002740.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 14.01.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою по вказаному кримінальному провадженню.

Надаючи правову оцінку зазначеній постанові, необхідно відзначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким очевидними та достатніми підставами є посилання заявника та встановлення обставин, що свідчать, зокрема про те, що кримінальним правопорушенням завдано шкоди іншій особі.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Ухвалюючи постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий виходив з того, що на даний час нічим не підтверджено доводи ОСОБА_3 , та не встановлено, що ОСОБА_3 було завдано шкоду діями ОСОБА_6 .

Разом з тим, слідчим не надано будь-якого судження та правової оцінки посиланням ОСОБА_3 на те, що діями ОСОБА_6 їй було завдано матеріальної шкоди, адже вона на протязі останніх 3-х років була змушена захищати свої права та інтереси у правоохоронних та судових органах, звертатися за юридичної допомогою до адвокаті та юристів, витрачати власні кошти на проїзд. Крім того, ОСОБА_3 вказувала на те, що їй було завдано моральної шкоди у зв`язку з тим, що вона безпідставно підозрювалась у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з нею перестали спілкуватись сусіди, знайомі, до її родини ставитися з підозрою, устрій її життя та життя її родини порушено.

У зв`язку з викладеним, постанову слідчого від 14.01.2014 року не можна вважати законною та обґрунтованою, у зв`язку з передчасністю її висновків.

З огляду на викладене, вважаю, що вимоги скарги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про відмову у визнанні потерпілою задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 14.01.2014 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному 14.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002740.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_7 Кісь

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя ОСОБА_1