Справа № 489/4899/14-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/36/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

їх захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, з базовою середньою освітою, не працює, одружений, неодноразово судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рокитне Н.Водолазького району Харківської області, з середньою освітою, не працює, одружений, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, з середньою спеціальною освітою, працював електрорадіомонтажником ТОВ "Трієра-Шипярд", не одруженого, раніше неодноразово судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.05.2014 р., близько 02:45 год. ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку 52 по пр. Миру в м. Миколаєві, підійшли до ОСОБА_18 та із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилось у нанесені ОСОБА_18 побоїв, які не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій, а завдали фізичного болю, відкрито викрали майно останньої, а саме: шкіряний гаманець, грошові кошти та мобільний телефон марки "Nokia Asha 200", завдавши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1000 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того 03.06.2014 р., близько 19:20 год. ОСОБА_5 діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , підійшли до неповнолітнього ОСОБА_12 та з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ОСОБА_5 одного удару кулаком в живіт ОСОБА_12 , відкрито заволоділи майном ОСОБА_13 , яке знаходилось у користуванні ОСОБА_12 , а саме планшетом марки "Asus" вартістю 1777 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1777 грн.
З урахуванням вищевикладеного суд визнає ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Також, суд визнає ОСОБА_7 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того, суд визнає ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 відмовились від дачі показів в порядку ст. 63 Конституції України.
Вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинених злочинах, підтверджується доказами, дослідженими судом.
За епізодом викрадення майна ОСОБА_18 .
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2014 р., відповідно до якого, ОСОБА_18 просила прийняти міри до невідомих осіб, які 24.05.2014 р. близько 02 год. 45 хв. в дворі будинку АДРЕСА_5 напали на неї, побили та відібрали мобільний телефон, гаманець з банківськими картками та грошовими коштами.
Протоколом огляду місця події від 24.05.2014 р., відповідно до якого, було оглянуто ділянку місцевості між кафе "Діва" та кафе "Кебаб" по пр. Миру, 54 в м. Миколаєві.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2014 р., відповідно до якого, ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 24.05.2014 р. викрала її майно.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2014 р., відповідно до якого, ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 24.05.2014 р. відкрито викрала її майно.
Товарним чеком від 24.06.2014 р. встановлено, що вартість мобільного телефону "Nokia Asha 200" становить 671 грн.
За епізодом викрадення майна ОСОБА_13 .
Показами потерпілої ОСОБА_13 , яка показала, що 03.06.2014 р., у в вечорі, її онук ОСОБА_12 попросився вийти на вулицю з планшетом. Через 15-20 хвилин вона почула його крик, вибігла та побачила, що він тримався за живіт. Пояснив, що на нього напали троє чоловіків та забрали планшет. Вона разом з сином вийшли з будинку на дорогу та побачили двох чоловіків вдалині по вулиці, біля будинку АДРЕСА_6 . Її син побіг за ними з однієї сторони дома, а вона з іншої, але вони не знайшли їх. Жінка з будинку підказала, що троє чоловіків перестрибнули через паркан дитячого будинку та зникли. Охоронець дитячого будинку сказав, що бачив трьох чоловіків які перестрибнули через паркан на територію дитячого будинку, а потім зникли з його території перестрибнувши через паркан з іншої сторони. Після того вони повернулись додому та викликали міліцію, яка швидко приїхала, посадили їх з онуком у машину та поїхали навкруги району. Під час оперативно-розшукових дій, працівники міліції у онука питали як виглядали чоловіки які заволоділи планшетом, на що він повідомив їх зовнішній вигляд та після чого побачив їх біля кута будинку. Внаслідок вищевказаних дій обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були затримані працівниками міліції. Під час їх затримання, планшету в них не було. Після того, працівники міліції наказали їй та онуку іти додому, а через деякий час прийшов слідчий та сказав, що планшет знайшли. Показала, що за словами онука саме ОСОБА_19 закрив йому рота, вдарив та забрав планшет. Обвинувачені ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в цей час стояли поруч.
Показами потерпілого ОСОБА_12 , який показав, що 03.06.2014 р., коли він йшов додому з планшетом побачив трьох чоловіків, які стояли та подумав що вони на когось чекають. Після того як він пройшов повз них, до нього ззаду підійшов обвинувачений ОСОБА_19 , закрив рот та вдарив з метою викрадення планшету. В цей час біля нього стояв обвинувачений ОСОБА_20 , а ще далі стояв обвинувачений ОСОБА_21 . Обвинувачений ОСОБА_19 був одягнутий в костюм, обвинувачений ОСОБА_20 був одягнутий в штани та білий жакет, а обвинувачений ОСОБА_21 був одягнутий в штани та чорну куртку. Після того, вони втрьох почали бігти, під час чого обвинувачений ОСОБА_19 поклав планшет під піджак. Після того, він разом з працівниками міліції їздив навкруги району, під час чого він вказав на обвинувачених, які йшли від того місця де вони в нього викрали планшет та яких він одразу ж впізнав.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2014 р., відповідно до якого, ОСОБА_13 просила прийняти міри до невідомих осіб, які 03.06.2014 р. близько 19 год. 00 хв., знаходячись біля будинку № 102 по вул. Новобузькій, вдарили її онука ОСОБА_12 та забрали в нього планшет "Асус".
Протоколом огляду місця події від 03.06.2014 р., відповідно до якого, було оглянуто ділянку землі біля будинку АДРЕСА_7 . В ході огляду, ОСОБА_7 вказав на місцезнаходження планшету, який знаходився на вітках куща. Окрім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пояснили, що даний планшет вони раніше відібрали у невідомого малолітнього хлопця біля будинку АДРЕСА_4 . Під час огляду, було виявлено та вилучено планшет марки "Асус", чорного кольору в коричневому чохлі.
Протоколом огляду предмета від 04.06.2014 р., відповідно до якого, було оглянуто планшет чорного кольору в чохлі коричневого кольору, марки "Асус", серійний номер якого E1OKCY155899. В ході огляду предмета, потерпіла ОСОБА_13 заявила, що даний планшет належить їй та надала документи на нього. Після чого пояснила, що даний планшет знаходився в користуванні її онука ОСОБА_12 , який 03.06.2014 р. в нього викрили.
Фіскальним чеком № 6253 від 12.03.2014 р., відповідно до якого, вартість планшету "Асус" становить 1399 грн., вартість чохла "Лагода", коричневого кольору становить 129 грн. та вартість продажу пакету "Стандрат" до планшету становить 249 грн.
Постановою про визнання речовим доказом від 04.06.2014 р., планшет було визнано речовим доказом та повернуто потерпілій під розписку.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.06.2014 р., відповідно до якого, ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка 03.06.2014 р., разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насильства заволоділи планшетом марки "Асус".
Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинувачених за вказаним обвинуваченням, повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами потерпілих, протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду предмета. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинувачених у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів), в обсязі встановленому судом.
Обвинувачення в частині вартості викраденого шкіряного гаманця, сім картки оператора "Life" № НОМЕР_1 , кількості грошових коштів суд вважає недоведеним, оскільки така їх вартість та кількість не підтверджена жодним із досліджених судом доказів. Однак наявність заподіяної шкоди в сумі 1020 грн., як це зазначено в протоколі про прийняття заяви про вчинений щодо ОСОБА_18 злочин та товарний чек про вартість мобільного телефону "Nokia Asha 200" доводять заподіяння шкоди потерпілій на загальну суму 1000 грн., як це вказано в обвинувачені.
Окрім того матеріали кримінального провадження не містять доказів застосування до обвинувачених недозволених методів досудового розслідування.
Вивченням особистості ОСОБА_5 встановлено, що він із базовою середньою освітою, не працює, раніше судимий, одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом зловживання опіоїдами, характеризується негативно.
Вивченням особистості ОСОБА_7 встановлено, що він із середньою освітою, не працює, одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується негативно.
Вивченням особистості ОСОБА_6 встановлено, що він з середньою спеціальною освітою, працював, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, зловживання каннабіноїдами, алкоголем, в цілому характеризується задовільно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дані злочини, які є умисними, особистість обвинувачених.
Обставин, що пом`якшують покарання не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо малолітнього.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Також з метою виправлення ОСОБА_7 і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
З метою виправлення ОСОБА_6 і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Окрім того у кримінальному проваджені, потерпілою ОСОБА_18 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 1000 грн.
Відповідно до ст. 326 КПК України, якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду.
Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

З урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_18 в судове засідання не прибула, будь яких клопотань про розгляд позову за її відсутністю до суду не надходило, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов потерпілої ОСОБА_18 без розгляду.
Окрім того ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29.05.2014 р., близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_8 , підійшли до ОСОБА_14 та шляхом ривку, з шиї потерпілої відкрито викрали золотий ланцюжок вагою 10 г вартістю 2731,1 грн.
Після чого ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 2731,1 гривень.
Дії обвинувачених було кваліфіковано органами досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому у відповідності до ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

При цьому, жодним з досліджених судом доказів, поданих прокурором, не доведено, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно та за змовою групою осіб(епізод з потерпілою ОСОБА_22 ).

Надані прокурором докази, суд не вважає такими, що доводять вину обвинувачених у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

Так, в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_14 показала, що влітку вона йшла з роботи близько 15 год. 30 хв. в районі супермаркету "Копійка". Назустріч їй йшли двоє чоловіків, один з яких був одягнутий в синю футболку та сині шорти, з чорним волосся, а в другого було татуювання від зап`ястку до ліктя та був він одягнутий в білу сорочку, обоє були худорляві, середнього зросту, молодого віку. Коли вона порівнялась з ними, один з них похитнувся на неї, але пішов далі, ймовірно злякавшись людей на вулиці. Але через деякий час її ззаду схопили за золотий ланцюжок, вагою близько 3 г, з кулоном та з силою зірвали з шиї. Вона запам`ятала руку яка схопила її, на якій було чорно-біле татуювання від зап`ястку до ліктя.
Через два тижні, її викликали до районного відділу міліції, де запропонували впізнати особу, яка відкрито викрала її золотий ланцюжок з кулоном. При впізнанні вона заявила про те, що жодна з представлених осіб не є тим чоловіком, який зірвав з неї ланцюжок, але працівники міліції впевнювали її, що саме ОСОБА_21 викрав її ланцюжок. Коли вона спитала обвинуваченого чи він викрав її ланцюжок, останній зізнався, і тому вона підписувала протокол впізнання не дивлячись.
Також показала, що працівники міліції повідомили їй, що ланцюжок був зданий до ломбарду, а кулон втрачений, однак потерпіла наполягала на тому, що кулон був на ланцюжку і загубитись не міг.
Окрім того показала, що перед впізнанням працівники міліції показували їй осіб з татуюваннями на мобільному телефоні.
В судовому засіданні, ОСОБА_14 не впізнала жодного з обвинувачених, як особу яка зірвала з її шиї золотий ланцюжок з кулоном.
Свідок ОСОБА_23 показала, що її було запрошено працівниками міліції бути понятою при впізнанні особи. Її завели до зали, де в приміщенні знаходився інший понятий та працівники міліції. Після того, завели статистів, яких поставили у шеренгу, працівник міліції вийшов із зали та запросив потерпілу. Статистів записали до протоколу. Коли увійшла потерпіла працівники міліції спитали її, чи впізнає вона когось з присутніх і вона вказала на чоловіка, але на якого саме не пам`ятає. Протокол був заповнений в її присутності, відповідав дійсності, був нею прочитаний та підписаний. Також зазначила, що потерпілій на вигляд було близько 60 років.
Свідок ОСОБА_24 показав, що в кінці травня, проходив по вул. Васляєва, коли до нього підійшов працівник міліції та запропонував бути понятим. Погодившись, його завели до актового залу та пояснили що від нього необхідно, а саме підтвердити правдивість відомостей які будуть внесені до протоколу. Через деякий час зайшла інша понята та після неї статисти, яким запропонували стати в будь якому порядку. Після того завели потерпілу, та спитали чи впізнає вона когось. Подумав близько 20 секунд вона вказала на чоловіка який стояв першим, після чого між ними відбувся діалог та вона сказала, що був ще інший чоловік разом з ним. Після того, вони разом з іншою понятою поставили підпис в протоколі.
Також зазначив, що один з статистів відрізнявся від інших кольором волосся, а другий був помітно вищий за ростом інших.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.05.2014 р., ОСОБА_14 просила прийняти міри до двох невідомих чоловіків, які 29.05.2014 р. близько 16 год. 00 хв., шляхом ривку, зірвали з її шиї золотий ланцюжок з кулоном, спричинивши їй матеріальну шкоду на суму 6000 грн.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.05.2014 р. було проведено огляд ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_8 .
Листом ПТ "Ломбард "Діамантовий дім" № 16/06/14-1 від 16.06.2014 р., відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувався послугами ломбарду та 29.05.2014 р. отримав фінансовий кредит під заклад ювелірного виробу.
Листом від 20.03.2015 р. за вих. № 20/03/15-1 ПТ "Ломбард "Діамантовий дім" додатково повідомив, що закладено золотий ланцюг, який був пошкоджений.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.06.2014 р., ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 29.05.2014 р. знаходячись біля будинку № 101 по вул. Кірова в м. Миколаєві пограбувала її.
Відповідно до розпорядження № 4/100 від 29.05.2014 р. вартість 1 граму золота 585 проби в брухті становить 273,11 грн.
Аналізуючи вищезазначені докази суд ставиться скептично до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.06.2014 р. відповідно до якого ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 29.05.2014 р. вчинила щодо неї злочин, оскільки її ж показами наданими під час судового слідства (під присягою та будучи попередженою про кримінальну відповідальність) спростовується те, що ОСОБА_21 чи ОСОБА_19 вчиняли щодо неї злочин.
Покази понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 жодним чином не спростовують наданих потерпілою ОСОБА_14 показів.
Листи ПТ "Ломбард "Діамантовий дім" які містять інформацію щодо здачі 29.05.2015 р. ОСОБА_5 ювелірного виробу, а саме золотого пошкодженого ланцюжка не можуть доводити вину обвинувачених в інкримінованому злочині поза розумним сумнівом.
Надані прокурором листи про звернення ОСОБА_5 до ломбардів за період часу з 2013 по 2014 р.р. суд вважає неналежними доказами.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно до приписів ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Враховуючи, що жодний з досліджених судом доказів по цьому епізоду не доводить вину обвинувачених поза розумним сумнівом, в межах висунутого обвинувачення, суд усі сумніви щодо доведеності вини обвинувачених тлумачить на їх користь, та вважає необхідним обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за цим епізодом виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченими.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2014 р., призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_5 покарання рахувати з 03.06.2014 року.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_7 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.07.2014 р., призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_6 покарання рахувати з 04.06.2014 року.

ОСОБА_15 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (епізод з потерпілою ОСОБА_14 ) та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_17 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (епізод з потерпілою ОСОБА_14 ) та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Речові докази: планшет "Asus" повернути власнику.
Цивільний позов ОСОБА_18 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моментувручення їй копії судового рішення.
Суддя