Справа № 1019/702/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1268/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24 28.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 жовтня 2015 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційної скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_7 засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року за ч.1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією гральних автоматів.

Після набрання зазначеного вироку законної сили, з 06.07.2012 року, штраф засуджений ОСОБА_7 не сплатив та ухилявся від явки до виконавчої служби та до суду для вирішення даного питання.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року несплачену суму штрафу, згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 203-2 КК України, відповідно до вимог ч.5 ст. 53 КК України замінено на позбавлення волі, і визначено ОСОБА_7 строк покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією гральних автоматів набрав законної сили. ОСОБА_7 зазначений штраф не сплатив та ухилявся від явки в суд для вирішення даного питання. Оскільки місце проживання та місце знаходження ОСОБА_7 не було відомо, ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 року, останнього було оголошено в розшук. Враховуючи норми ст. 26 КВК України та ч.5 ст. 53 КК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність замінити засудженому ОСОБА_7 розмір штрафу, визначеного вироком суду, як основне покарання на позбавлення волі з розрахунку 1 день позбавлення волі за 8 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року щодо нього скасувати як незаконну та необґрунтовану. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав йому можливості в повній мірі здійснити свій захист та надати необхідні документи і характеристики для повного, всебічного і об`єктивного прийняття рішення.

Крім цього, судом невірно зазначено в ухвалі про те, що злочин за яким його засуджено є особливо тяжким, оскільки на час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, він, відповідно до вимог ст.12 КК України був злочином невеликої тяжкості.

Також, судом не враховано, що у разі призначення штрафу, як основного покарання, за вчинення злочину невеликої тяжкості, заміна несплаченої суми штрафу на покарання у виді позбавлення волі законодавством не передбачена. Крім того апелянт зазначає, що приймаючи рішення суд не з`ясував питання того, чи є підстави для розстрочки виплати штрафу та не врахував, що на утриманні засудженого перебувають батьки пенсіонери, які проживають у прифронтовій зоні.

В запереченнях на апеляційну скаргу засудженого прокурор зазначає, що з доводами апеляційної скарги не погоджується, а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, оскільки постановляючи ухвалу, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 не навів доказів щодо поважності ухилення від явки до суду, невиконання вироку, свого матеріального стану, а також не надав достовірних доказів щодо місця свого проживання та реєстрації. В зв`язку з цим, прокурор просить ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу засудженого підтримав частково, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити, оскільки судом розглядалося дане питання з власної ініціативи суду;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 407, 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 203-2 КК України до штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією гральних автоматів.

Того ж дня ОСОБА_7 отримав копію вироку, про що в матеріалах кримінальної справи є відповідна розписка (Т.1 а.с. 160-162).

Зазначений вирок суду набрав законної сили та був звернений до виконання.

Однак, ОСОБА_7 вказаний штраф сплачено не було, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження (т.1 а.с. 269-290).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Згідно вимог ст.ст. 4, 5 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року встановлено, що ОСОБА_7 в період з 05.06.2011 року по 26.06.2011 рік та 25.10.2011 року по 05.11.2011 рік здійснював організацію грального бізнесу, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 203-2 КК України (в редакції закону від 22.12.2010 року), за що був засуджений до штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією гральних автоматів.

Санкція ч.1 ст. 203-2 КК України (в редакції від 22.12.2010 року) передбачає покарання за зайняття гральним бізнесом у виді штрафу в розмірі від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції закону від 01.09.2001 року), злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, є злочином невеликої тяжкості.

Тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 203-2 КК України, за яким засуджено ОСОБА_7 , є злочином невеликої тяжкості.

Згідно вимог ч.5 ст. 53 КК України (в редакції від 15.04.2008 року), у разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо гуманізації відповідальності за правопорушення у сфері господарської діяльності» № 4025-VI від 15.11.2011 року, який набрав чинності 17.01.2012 року, до ст. ст. 12, 53, 203-2 КК України були внесені відповідні зміни, які судом першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 4, 5 КК України, помилково враховані при винесенні оскаржуваної ухвали.

Так, санкція ч.1 ст. 203-2 КК України, з урахуванням змін, внесених законом № 4025-VI від 15.11.2011 року, який набрав чинності 17.01.2012 року, передбачає покарання за зайняття гральним бізнесом у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією грального бізнесу.

Відповідно до ст. 12 КК України (зі змінами від 15.11.2011 року, які набрали чинності 17.01.2012 року), злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є особливо тяжким злочином.

Тобто відповідно до вимог ст. 12 КК України (в редакції від 15.11.2011 року, яка набрала чинності 17.01.2012 року), кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 203-2 КК України є особливо тяжким злочином.

За змістом абз. 2 ч.5 ст. 53 КК України (в редакції від 15.11.2011 року, яка набрала чинності 17.01.2012 року) у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: 1) від одного до п`яти років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості; 2) від п`яти до десяти років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину; 3) від десяти до дванадцяти років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення особливо тяжкого злочину.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року несплачену суму штрафу згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 203-2 КК України замінено на позбавлення волі, з посиланням на вимоги ч.5 ст. 53 КК України, з урахуванням змін, внесеними законом України № 4025-VI від 15.11.2011 року і визначено ОСОБА_7 строк покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

При цьому, судом не було враховано, що внесенні законом України № 4025-VI від 15.11.2011 року зміни погіршують становище засудженого ОСОБА_7 , і в силу вимог ст. ст. 4, 5 КК України не мають зворотної дії в часі.

Тобто, судом першої інстанції був застосований закон, який не підлягає застосуванню, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.5 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року, якою несплачену суму штрафу згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 203-2 КК України замінено на 3 роки 5 місяців позбавлення волі, підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26.08.2015 року, якою несплачену суму штрафу згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.06.2012 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 203-2 КК України замінено на 3 роки 5 місяців позбавлення волі - скасувати, а провадження по справі - закрити.

СУДДІ: ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4