Справа №: 398/3138/15-к
ВИРОК
Іменем України
"12" січня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у селищі Димитрове міста Олександрії Кіровоградської області, українки, громадянки України, неодруженої, проживаючої у кв. АДРЕСА_1 , маючи на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебувала з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 . У цей час ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, під час якої висловлювався грубою нецензурною лайкою до ОСОБА_6 та до ОСОБА_7 та в подальшому наніс один цілеспрямований удар долонею правої руки в область лівої часини обличчя ОСОБА_7 . ОСОБА_6 помітила, що відносно її матері безпідставно застосовується фізична сила, так як вона знаходилася поруч у коридорі квартири. Остання взяла кухонний ніж, який був на кухні та, тримаючи його у правій руці, нанесла один удар в область ребер лівого боку ОСОБА_5 . Згідно висновку судово-медичного експерта №218 від 18.05.2015 року, ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва, з пошкодженням лівої легені, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння. ОСОБА_5 особисто звернувся до МКЛПЗ Олександрійської міської лікарні №1.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтвердила обставини злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що злякалася, коли ОСОБА_5 вдарив її матір, так як це було не вперше. Вказала, що дійсно взяла ножа та нанесла один удар, не усвідомлюючи куди його наносить. Зазначила, що щиро кається у скоєному.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 визнала винуватість у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обвинуваченій судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченої.

Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд, вислухавши обвинувачену, яка свою провину визнала в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачена дала згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченої, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самою підсудною, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині доведена повністю та згідно ст. 337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого нею, її особистість, так як вона характеризується позитивно, раніше не судима, а так само обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують провину обвинуваченого суд відносить - щире каяття, визнання провини, той факт, що вона має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням декількох пом`якшуючих обставин вини обвинуваченої, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної можливе без ізоляції її від суспільства і вважає за можливе застосувати покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Цивільний позов підлягає задоволенню щодо стягнення з ОСОБА_6 матеріальні збитки у розмірі 1 862 грн. 45 коп., оскільки обвинувачена визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Крім того, потерпілий просить міру покарання віднести на розсуд суду.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 127, 349, 366- 371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

НАГІБІНУ ЮЛІЮ ГЕННАДІЇВНУ визнати винною за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік та покладенням визначених ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 12 січня 2016 року.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Олександрійського місцевого бюджету матеріальні збитки понесені у зв`язку з лікуванням потерпілого у розмірі 1 862 грн. 45 коп. (одна тисяча вісімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Речові докази: 5 кухоних ножів, які були здані на зберігання ОСОБА_6 залишити їй в користування. Покривало біло-рожевого кольору, паперовий згорток з марлею та ніж які були здані на зберігання у кімнату для зберігання речових доказів в Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області, квитанція №1606, 1607 - знищити. Жіночу кофту, чоловічу куртку, чоловічі джинсові штани, які були здані на зберігання у кімнату для зберігання речових доказів в Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області, квитанція №1607 - повернути власникам.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: ОСОБА_11 НЕРОДА