АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/4193/15-к
Провадження №11-кп/791/898/15 Головуючий у 1-й інст.: ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
Іменем України
12 листопада 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: Арського .Г.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001229 у залі суду в м. Херсоні за апеляційними скаргами з доповненням обвинуваченого та захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 26 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Херсона; громадянина України; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше неодноразово судимого:

- 25.02.2012 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України на 5 років позбавлення волі; звільненого 10.06.2014 року за актом амністії;

- 19.08.2014 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 1ст. 125; ч. 2 ст. 125 КК України на 200 годин громадських робіт;

- 04.02.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 389; ст. 71 КК України на 2 місяці 15 днів арешту;

- 18.03.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 70 КК України на 3 місяці арешту,-

засуджено за ст.121 ч.1 КК України - на 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання за попереднім вироком, остаточно ОСОБА_8 призначене покарання 6 ( шість) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання - 02 березня 2015 року. Зараховано в строк покарання відбуте ОСОБА_8 повністю покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 18.03.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави за проведення експертиз - 669,73 гривень; на користь держави в особі КЗ « Херсонська обласна клінічна лікарня» - 8462,10 гривень витрат на лікування потерпілого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на його користь 33814,64 гривень матеріальної шкоди та 100000 моральної шкоди, а всього 133814,64 гривень.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 02 березня 2015 року близько 14.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кафе « Курінь», розташованому по вул. Карла Маркса,43-а у м. Херсоні, в ході раптово виниклого конфлікту після спільного розпивання спиртних напоїв, умисно наніс ОСОБА_9 руками та ногами не менше п`яти травматичних удари по голові та тілу, в результаті чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та в лівий бічний шлуночок головного мозку, закритого перелому кісток носа, крововилив правої лобно скроневої області, садно в лобовій області зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, та тілесні ушкодження у вигляді забою нижніх часток легенів та нирок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неправильним вирішенням цивільного позову. Зазначає, що ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони, оскільки під час бійки потерпілий ОСОБА_9 схопив зі столу пляшку пива та наніс йому удар по голові. Вважає, що покази свідків, які були допитані судом, мають суттєві протиріччя в частині початку конфлікту, бійки між потерпілим і обвинуваченим та нанесення тілесних ушкоджень пляшкою пива. Вважає, що ОСОБА_8 заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження при перевищенні ним меж необхідної оборони, а тому його дії слід кваліфікувати за ст.124 КК України. Також вважає, що стягнення моральної шкоди на користь потерпілого у розмірі 100 тис. гривень є занадто великим. Просить вирок суду першої інстанції змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони та зменшити суму стягненої моральної шкоди.

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_8 вказує на незаконність вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; істотними порушеннями вимог КПК України. В обґрунтування своїх вимог приводить такі доводи: з початку першого допиту 02.03.2015 року звертав увагу слідчого, що його покази можуть підтверджуватися відеозаписом з камер спостереження в кафе « Курінь», але прокурором у першому судовому засіданні була надана інформація, що відеозапис витребувати неможливо,оскільки на час скоєння злочину камери відео спостереження були несправні; що ініціатором бійки був сам потерпілий, а він від нього захищався; крім того, вказує, що його допит у Суворовському РВ УМВС в Херсонській області при затриманні був проведений за відсутності захисника, хоча участь захисника, вважає, є обов`язковою у зв`язку з тим, що згідно довідки, наданої Херсонським обласним наркологічним диспансером, йому встановлено діагноз:розлади психіки та поведінки у зв`язку з вживанням психоактивних речовин; вважає, що іншим порушенням його права на захист є відмова слідчого надати йому захисника при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження при закінченні досудового розслідування, мотивуючи це тим, що захисник вже ознайомився з матеріалами провадження без його участі; наголошує на тому, що судові засідання проведені без участі потерпілого; вважає, що суд першої інстанції, не проводячи безпосереднього допиту потерпілого, поклав в основу обвинувачення ( вироку) покази свідків, не об`єктивно оцінивши їх. Приводить і інші доводи. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України та призначити йому справедливе покарання.

Інші учасники судового процесу апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши суддю доповідача; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до слідуючого.

Викладені у вироку висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним злочину за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував доказами, які зібрані з додержанням вимог КПК України, а саме: показами свідка ОСОБА_10 про те, що працює в кафе « Курінь» офіціанткою і знає ОСОБА_8 як відвідувача. У той день до них заходив ОСОБА_8 , пив пиво і пішов, затим зайшов ОСОБА_9 заказавши поїсти та трохи спиртного. Повернувся ОСОБА_8 , заказавши горілки, підсів до столика ОСОБА_9 , де вони спокійно розмовляли, а потім почали сперечатися, ОСОБА_8 відсів, пив пиво і знову сів за стіл до ОСОБА_9 , який став просити, щоб той пішов від нього геть або він викличе міліцію, але ОСОБА_8 почав ображати ОСОБА_9 , на що той встав і замахнувся пляшкою, яку ОСОБА_8 відбив, після чого вони впали на підлогу та почали битися, ОСОБА_8 підвівся і вдарив ОСОБА_9 пляшкою два рази по голові та продовжував бити спочатку руками по тілу, нанісши більше двох ударів, а потім наніс ногами більше трьох ударів по голові і тулубу потерпілого. ОСОБА_9 весь час лежав і не опирався. ОСОБА_8 відійшов, а потім знову підійшов і вдарив потерпілого ногою в голову. Фактично бійки не було, а було побиття потерпілого ОСОБА_8 ( а. п. 60;62); показами свідка ОСОБА_11 про те, що працює у кафе « Курінь» барменом. У цей день до них прийшов ОСОБА_8 , який пив пиво і горілку, а потім пішов. Прийшов ОСОБА_9 , заказавши поїсти та трохи спиртного. Повернувся ОСОБА_8 і підсів до ОСОБА_9 , де вони розмовляли, потім Арський почав ображати ОСОБА_9 , а той замахнувся на нього пляшкою. Вони піднялися, впали на підлогу , ОСОБА_8 схопив пляшку і почав нею бити потерпілого по голові, а той намагався захищатися, потім ОСОБА_8 бив руками і ногами потерпілого по голові та тулубу, після чого потерпілий втратив свідомість ( а. п. 83;85); показами свідка ОСОБА_12 , про те, що по березень 2015 року працював офіціантом у кафе « Курінь». В цей день зранку прийшов ОСОБА_13 , який вживав спиртне, потім пішов. Прийшов потерпілий, замовивши поїсти і випити. ОСОБА_12 уходив, а коли повернувся, то побачив, як ОСОБА_8 бив потерпілого пляшкою по голові, потім по голові та тулубу спочатку руками, а затим ногами. Навіть коли потерпілий втратив свідомість, ОСОБА_8 продовжував його бити ( а. п. 84;85); показами свідка ОСОБА_14 про те, що у кафе « Курінь» працює кухарем, почула з залу крики, вийшла і побачила, що потерпілий лежав на підлозі, а ОСОБА_8 бив його ногами в область грудної клітини. Обличчя лежачого чоловіка вже було в крові. Пішла на кухню, а коли вийшла, побачила, що потерпілий лежав без свідомості, а ОСОБА_8 замахнувся на того ножем ( а.п. 61;62); протоколами пред`явлення особи для впізнання від 03.03.2015 04.03.2015 року, у ході яких вказані вище свідки впізнали ОСОБА_8 як особу, яка 02.03.2015 року близько 14.30 годин у кафе « Курінь» спричинила іншому клієнтові тілесні ушкодження ( а.п. 138- 143); протоколом ОМП від 02.03.2015 року, в ході якого було оглянуто місце скоєння злочину, приміщення кафе « Курінь», розташоване по вул. К. Маркса, 43-а у м. Херсоні, де на підлозі виявлені сколки від пляшки пива; у приміщенні кафе встановлено відео спостереження, яке на час скоєння злочину було відключене ( а. п. 131а-132); висновком експерта № 73 від 27.03.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 , не виключено 02.03.2015 року, були спричинені тілесні ушкодження у виді забою головного мозку важкого ступеня, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та в лівий бічний шлуночок головного мозку, закритого перелому кісток носа,крововилив правої лобно скроневої області, садно в лобовій області зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя та тілесні ушкодження у виді забою нижніх часток легенів та нирок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.п. 135-136).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони колегія суддів не може прийняти до уваги, так як з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 без дозволу сів за стіл до потерпілого, почав його ображати, вони впали на підлогу і почали битися, ОСОБА_8 підвівся і вдарив потерпілого пляшкою два рази по голові та продовжував бити ОСОБА_9 руками по тілу, а потім ногами по голові та тулубу, доки потерпілий не втратив свідомість та фактично бійки не було, а було лише побиття потерпілого обвинуваченим ОСОБА_8 . Крім того, у ході судового слідства ОСОБА_8 всі нанесені ним тілесні ушкодження потерпілому визнав. А при проведенні амбулаторної судово психіатричної експертизи щодо ОСОБА_8 , останній без будь якого примусу, у довільній формі розповідав, що « ударил потерпевшего 2 раза по голове, не смог себя остановить… бил его лежащего на полу ногами, что теперь будет, не знаю, если удастся переквалифицировать статью на 124, будет хорошо, если нет… ( а.п. 185). Посилання апелянта, на те, що покази свідків мають суттєві протиріччя, не знаходять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження, бо як вбачається, свідки, допитані у судовому засіданні, пояснили, що ОСОБА_8 дійсно бив потерпілого по голові та тулубу руками та ногами, навіть коли той вже втратив свідомість та обвинуваченому взагалі нічого не загрожувало. Доводи апелянта про завищену суму моральної шкоди в розмірі 100 тис. гривень, що має бути стягнена з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу. Так, при визначенні даної суми, суд першої інстанції правильно врахував характер отриманих потерпілим моральних страждань, те, що в результаті отриманих травм ОСОБА_9 безповоротно втратив здоров`я, ставши інвалідом та позов в цій частині задовольнив частково. Таке рішення, як вважає колегія суддів, є розумним, виваженим та справедливим. При цьому суд виходив із обставин скоєного злочину та матеріального стану обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що прокурором не прийняте до уваги його звернення про надання копії відеозапису з камер спостереження, які знаходяться в кафе« Курінь», є безпідставними, оскільки в проміжок часу з 20.02.2015 року по 03.03.2015 року, камери спостереження в приміщенні кафе « Курінь» перебували в несправному стані в зв`язку з технічними несправностями, про що в матеріалах провадження маються відповідні документи ( а.п. 69-70).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дорученням від 02.03.2015 року ОСОБА_8 після повідомлення про підозру у скоєному злочині, в цей же день було призначено захисника ОСОБА_7 ( а.п. 155), тому посилання обвинуваченого на те, що було порушено його право на захист, не підтверджується матеріалами провадження. Згідно висновку амбулаторної судово психіатричної експертизи № 154від 19.03.2015 року, ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням не страждає, виявляє вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками. А в період часу, яке цікавить слідство, у нього не було будь якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними ( а.п. 182-185). Також з матеріалів провадження вбачається, що карета « швидкої допомоги» 02.03.2015 року до приміщення Суворовського РВ ХМУ УМВС Херсонської області не викликалася, був виклик на «103» до ОСОБА_8 , медичним оглядом встановлено попередній діагноз: « Гіпертонічна хвороба II ступеню. Алкогольне сп`яніння» ( а.п. 126-127), була надана медична допомога. Посилання обвинуваченого на те, що судові засідання були проведені без участі потерпілого без поважних причин та що його участь є обов`язковою, не знаходять свого підтвердження, оскільки у кожне судове засідання, в тому числі й підготовче, потерпілий належним чином викликався ( а.п. 13;18; 26-28; 21-23; 42;50; 67; 89; 95; 115;151), але не з`являвся з поважних причин, оскільки хворів і весь час перебував на лікуванні, що підтверджується медичними документами ( а.п. 92; 108; 117;119), а із виписки з медичної стаціонарної карти потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що він не може самостійно рухатися, важко вимовляє слова, у нього погана пам`ять, трапляються запаморочення. Його інтереси представляв представник ОСОБА_15 . Тому неучасть потерпілого у судовому засіданні також не є порушенням права на захист обвинуваченого.

Інші ж доводи, на які посилається в апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_8 , є неспроможними та не спростовують наявності та беззаперечності факту вчинення останнім вказаного злочину у зазначений час та місці, при вказаних вище обставинах.
Вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційних скарг, які це заперечують являються безпідставними.

Таким чином, вказані докази, які були судом належним чином перевірені та оцінені у сукупності, повністю підтверджують винуватість ОСОБА_8 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні потерпілому ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_8 за ст. 121 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дав оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_8 в тій частині, що винним себе в умисному тяжкому тілесному ушкоджені потерпілому не визнав, бо захищався, як таким, за допомогою яких він намагається уникнути покарання за скоєний злочин.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, стан здоров`я, правильно зробивши висновок, що його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, обставин справи, суд призначив ОСОБА_8 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду має бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України,колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 26 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Судді ( підписи) ОСОБА_2

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_16 Черства