Справа № 749/1034/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/113/2016
Категорія - ст. 366 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000138 , за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2015 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, проживаюча в АДРЕСА_1 , громадянка України, з вищою освітою, вдова, непрацююча, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима,

засуджена за ст. 366 ч. 1 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням на 1 рік права обіймати посади чи займатись діяльністю пов`язаною з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати по проведеної почеркознавчої експертизи в сумі 613,8 грн. на користь держави.

Вироком суду ОСОБА_7 визнанана винною у тому, що працюючи на посаді інспектора відділу кадрів ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів», та виконуючи відповідні адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, будучи службовою особою, умисно, склала і видала завідомо неправдиві офіційні документи, чим вчинила службове підроблення.

Так, ОСОБА_7 в період з 21. 02. 2014 року по 22.04.2014 умисно складала та видавала завідомо неправдиві офіційні документи, зворотні талони до направлення на роботу на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . При складанні вищевказаних зворотніх талонів до направлення на роботу обвинувачувана підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу. В подальшому обвинувачувана передала вказані неправдиві документи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 для подальшого його використання останніми за призначенням,

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_18 покарання за ст. 366 ч. 1 КК у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленям на 1 рік права обіймати посади чи займатись діяльністю пов`язаною з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків. З матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення вироку обвинувачена мала утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому у відповідності до ст. 61 ч. 3 КК України їй не може бути призначено покарання у виді обмеження волі.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу.

Обвинувачувана ОСОБА_7 визнала свою вину. Просила росрочити виконання вироку, посилаючись на те, що вона не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, отримує невелику пенсію по втраті годувальника.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , працюючи на посаді інспектора відділу кадрів ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів», та виконуючи відповідні адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі обов`язки, будучи службовою особою, умисно, склала і видала завідомо неправдиві офіційні документи, чим вчинила службове підроблення.

Так, 21.02.2014 ОСОБА_7 знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів», що розташований за адресою: Чернігівська область, м. Щорс по вул. 30 р. Перемоги, 31а умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду тістороба з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_8 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_8 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_8 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

26.02.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду пекаря з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_9 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_9 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_9 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

27.02.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду пекаря з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_10 . Тобто посвідчила факт його працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_10 фактично працевлаштований не був, ніякої роботи не виконував та заробітну плату не отримував. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_10 для подальшого його використання останнім за призначенням, тим самим видавши його.

12.03.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду пекаря з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_11 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_11 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_11 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

13.03.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду пекаря з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_12 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_12 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_12 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

13.03.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно, склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду пекаря з місячним окладом 1744 грн. на ім`я ОСОБА_13 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_13 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_13 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

20.03.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду кондитера з місячним окладом 1514 грн. на ім`я ОСОБА_14 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_14 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. Разом з тим ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_14 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

22.04.2014 ОСОБА_7 , знаходячись на робочому місці в службовому кабінеті умисно, склала та видала зворотний талон до направлення на роботу до ПАТ «Щорський завод продовольчих товарів» на посаду кондитера з місячним окладом 1514 грн. на ім`я ОСОБА_15 . Тобто посвідчила факт її працевлаштування, хоча в дійсності ОСОБА_15 фактично працевлаштована не була, ніякої роботи не виконувала та заробітну плату не отримувала. ОСОБА_7 при складанні вищевказаного зворотного талону до направлення на роботу підробила підписи головного бухгалтера ОСОБА_16 та керівника підприємства ОСОБА_17 і засвідчила печаткою заводу, який передала ОСОБА_15 для подальшого його використання останньою за призначенням, тим самим видавши його.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 повністю визнала свою вину у умисному складанні та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, зворотних талонів до направлення на роботу на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Вонак пояснила, що підтримує всі показання дані нею на досудовому слідстві, погоджується з обставинами викладеними в обвинувальному акті.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядалось в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Доведеність вини обвинувачуваної та правильність кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, судом правильно кваліфіковані за ст. 366 ч. 1 КК України.

Судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначене основне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Однак, судом не було враховано, що у відповідності до ч. 3 ст. 61 КК обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотринадчцяти років. З матеріалів справи вбачається, що момент ухвалення вироку ОСОБА_7 має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 .

Враховуючі наведене колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурората скасувати вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинувачуваній покарання у виді штрафу, з позбавленням права обіймати посади чи займатись діяльністю пов`язаною з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих обов`язків.

Обвинувачувана ОСОБА_7 на даний час не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, отримує невелику пенсію по втраті годувальника.

Тому, з врахуванням майнового стану обвинувачуваної, на підставі ст. 53 ч. 4 КК України колегія суддів вважає необхідним розсрочити на 10 місяців виплату обвинувачуваній ОСОБА_7 штрафу рівними частинами.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419, 420 КПК України судова колегія,-

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити, вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 визнати винною та призначити покарання за ст. 366 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., з позбавленням на 1 рік права обіймати посади чи займатись діяльністю, пов`язаною з виконанням адміністративно господарськиї та організаційно розпорядчіх обов`язків.

На підставі ст. 53 ч. 4 КК України розсрочити обвинувачуваній ОСОБА_7 виплату штрафу на 10 місяців з виплатою по 170 грн. щомісяця.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4