Справа №642/9343/15-к
Провадження 1-кп/642/727/15
Ленінський районний суд м.Харкова
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, неодружений, непрацюючий, з вищою освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий на підставі вимог ст..89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
06 жовтня 2015 року приблизно о 22 годині 40 хвилин, точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебував у залі очікування Північного терміналу Південного вокзалу в м.Харкові, що розташовано за адресою: м.Харків, Привокзальна Площа, 1, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , який спав на стільці у залі очікування, поруч з яким лежала барсетка чорного кольору, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_5 , таємно шляхом вільного доступу викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: барсетку тканеву, чорного кольору, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якій знаходилось наступне: посвідчення ТЗ № НОМЕР_1 Державної адміністрації залізничного транспорту України на Південній залізниці на ім`я ОСОБА_5 , кредитна картка «Сбербанк Росії» № НОМЕР_2 з написом «Andriy Chemichov», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, кредитна картка «Сбербанк Росії» № НОМЕР_3 з написом «Andriy Chemichov», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, кредитна картка «Ощадбанку» № НОМЕР_4 з написом « ОСОБА_6 », яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, кредитна картка «Сбербанк Росії» № НОМЕР_5 з написом « ОСОБА_6 », яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, проїзну картку Харківського метрополітену, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, приміський квиток безкоштовного проїзду на Південній залізниці, виданий на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_6 , грошові кошти у сумі 200 гривень, номіналом 100 (сто) гривень, серійний номер № АА1251155, та 100 (сто) гривень, серійний номер № АЕ 8007770, дисконтну картку магазину «Люксоптика», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, флеш-накопичувач пам`яті «GOOD RAM, FREZA», розміром 8 ГБ, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму..

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Переконавшись у правильності розуміння учасниками кримінального провадження змісту вказаних обставин, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлень права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за статтею ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.
Обираючи міру покарання обвинуваченій у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного їй злочину, дані особистості:
Обставин, що пом`якшують покарання, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При викладених обставинах, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також з урахуванням впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та попередження скоєння злочинів обвинуваченою в майбутньому.
Тому суд вважає, що до обвинуваченого, має бути застосована в якості міри покарання, яке є єдиним та допустимим покаранням в силу закону у вигляді арешту.

Питання по речовим доказам, суд вважає вирішено.

Керуючись ст. ст.373, 374, 395 КПК України: -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні злочину за ст.185 ч.1 КК України призначив покарання у вигляді 1(один) місяць арешту з відбуттям покарання в закладі кримінально-виконавчої системи.

Строк відбуття покарання рахувати з часу поміщення ОСОБА_4 до закладу кримінально-виконавчої системи

Копія вироку негайно надати ОСОБА_4 прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області, через Ленінський районний суд м.Харкова - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1