АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження №11/791/345/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року квітня місяця 02 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою заяву засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

- засудженого: 21.12.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

- ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.06.2014 року за ст. 6 Закону України " Про амністію в 2014 році" невідбуту частину строку покарання скорочено на половину,

задоволено та звільнено його від подальшого відбування основного покарання на весь строк, що залишився 1 рік 5 місяців 22 дні.

Задовольняючи заяву, суд послався на фактичне відбуття засудженим необхідної для умовно-дострокового звільнення частини призначеного покарання, його позитивні характеристики, наявність заохочень та працевлаштування.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали районного суду так як суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, ОСОБА_7 працює лише декілька місяців, характеристика свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, має лише 3 заохочення, що вказує на те, що засуджений не довів своє виправлення. З цих підстав просить постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні заяви засудженого.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши думку прокурора який не підтримав їх апеляційні вимоги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів проходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

На думку колегії висновок суду відповідає матеріалам провадження і вимогам діючого законодавства.

Згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і за тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку призначеного судом покарання.

Суд при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог закону, а твердження апеляційної скарги прокурора, що суд не врахував характер, суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину не відповідають його вимогам, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, що засуджений відбув визначену ст.81 КК України частину строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як правильно зазначив суд, ОСОБА_7 не порушує режиму відбування покарання, характеризується позитивно, працює, тричі заохочувався адміністрацією колонії за поведінку.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора, що засудженим не відшкодовуються завдані його злочином збитки колегія судів не бере до уваги оскільки, відповідно до матеріалів провадження вчиненим ним злочином збитки не нанесено, а виконавчі листи на стягнення витрат за проведення судових експертиз до установи відбування покарання не надходили.

Відсутність даних щодо участі засудженого у диференційованій програмі виховного впливу, не є підставою для відмови йому в умовно-достроковому звільнені.

Крім того, відповідно до матеріалів ОСОБА_7 з 02.09.2014 року перебуває на дільниці соціальної реабілітації де з самого початку працевлаштований, до своїх обов`язків ставиться добре, а також поза графіком роботи приймає участь у роботах по благоустрою дільниці, на заходи виховного впливу реагує добре, у скоєному злочині розкаюється, що спростовує довід прокурора про його підвищену суспільну небезпечність і небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Враховуючі наведене, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: (три підписи)
згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2 .