Справа № 11- 819-2007 р. Головуючий
у 1 -й інстанції: Крутій Ю.П.,
Категорія: ст. 309 ч.2 КК України Доповідач апел. інст. :Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Царюка В .В.,

суддів. Салтовської І.Б., Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Багірової
В.А.

29 листопада
2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1, на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 жовтня 2007 року, яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець М.
Миколаєва, з неповною середньою
освітою, проживаючий в АДРЕСА_1, судимий:

29.01.1997
року Ленінським районним судом М. Миколаєва за ч.3 ст. 81 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на 3 роки, звільнений
умовно-достроково на 1 рік і 9 місяців,
04.09.1998 року, згідно постанови
Білозерського районного суду Херсонської області від 13.08.1998 року;

20.07.
1999 року цим же судом, за ч.3 ст. 140 КК України з застосуванням ст. 43 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на 5 років, звільнений
15.05.2004 року за відбуттям покарання;

10.11.2004
року цим же судом, за ч.2 ст. 185 КК України (КК України 2001 р.)до
покарання у виді позбавлення волі на 2 роки,
23.12.2005 року, звільнений
умовно - достроково на 7 місяців і 8 днів ;

19.12.2006
року цим же судом, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на 2 роки, звільнений
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов'язків відповідно
до п.11. 3, 4 ст. 76 КК України ,

-
засуджений за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волів на
строк 2 роки;

- за
ч.2 ст.
309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки і 3
місяці;

- за ст. 395 КК України до покарання у виді 6
місяців арешту.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого.,
покарання більш суворим, призначено
покарання у виді позбавлення волі на 2 роки і три місяці.

На
підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 19 грудня 2006 року і
остаточно ОСОБА_1 визначено покарання у виді позбавлення волі на 2 роки і 9
місяців.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 визнаний винним в
тому, що 12 березня 2007 року приблизно
в 14 год. 40
хв., в районі перехрестя вулиць
Херсонське Шосе і Свірідова в м.
Миколаєві, поруч сміттєвого баку
незаконно придбав(знайшов на землі) 30 штук 5, 6 мм. спортивно-мисливських патронів кільцевого
запалювання і 4 шт. 9-мм. патронів до
пістолета Макарова, придатних до
стрільби, що є боєприпасами які зберігав
і носив при собі без передбаченого законом дозволу.

15
березня 2007 року приблизно в 14 год.30 хв. на розі вулиць Херсонське шосе і
Свірідова в м. Миколаєві, ОСОБА_1
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
за вчинення адміністративного правопорушення був затриманий працівниками
міліції, а вищевказані боєприпаси у
нього були виявлені і вилучені.

13
квітня 2007 року постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва,
ОСОБА_1 був встановлений адміністративний нагляд на строк 1 рік, та встановлені обмеження :- заборона виходу
(з квартири) будинку з 22 год.
до 6 год. ; -
заборона виїзду за межі м. Миколаєва по
власним питанням без відома начальника Ленінського РВ УМВС ; - реєстрація в
Ленінському РВ УМВС 1, 10, 20 числа кожного місяця з 17-00 год. до 19-00 год з документом що
посвідчує особу; - заборона перебувати в
місцях де реалізуються спиртні напої на розлив.

ОСОБА_1, був ознайомлений з правилами
адміністративного нагляду та попереджений про кримінальну відповідальність за
порушення правил адміністративного нагляду в тому числі і за самовільне
залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_1, 28 квітня 2007 року самовільно залишив місце проживання
за адресою АДРЕСА_1, про що не повідомив
працівникам міліції які здійснювали адміністративний нагляд і став проживати у
громадянки ОСОБА_2 по адресу АДРЕСА_2,
тим самим ухилився від адміністративного нагляду. За час відсутності за
місцем проживання,

ОСОБА_1 на відмітку в ОВС не з'являвся, чим порушив вимоги встановленого у
відношенні нього адміністративного нагляду.

28.07.
2007 року приблизно в 20-00 год., ОСОБА_1 ,
повторно, перебуваючи поруч
будинку № 22 по вул. Кірова, в м.
Миколаєві, у невстановленої особи
незаконно без мети збуту придбав особливо небезпеч ний наркотичний засіб -
канабіс, вагою 8, 5 грам, який незаконно зберігав при собі з метою
власного вживання, однак , 31.07. 2007
року приблизно в 20 год.
10 хв. поруч будинку №2 , по вул.
Піонерській в м. Миколаєві, ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, був затриманий працівниками
міліції, а наркотичний засіб придбаний
ним раніше, був у нього вилучений.

Засуджений
ОСОБА_1, в апеляції, як вбачається з її змісту не оспорює
правильність встановлення фактичних обставин вчинених ним злочинів і
кваліфікації його злочинних дій судом,
просить вирок змінити та пом'якшити покарання, вважає що призначене покарання через
суворість не відповідає тяжкості вчинених злочинів та даним про його
особу, посилається на повне визнання
вини, щире каяття, що він мав роботу , сім'ю а також на те що у нього на утриманні
перебуває похилого віку хвора мати , яка
потребує його нагляду. Проте, апелянт
оспорює висновок суду про те, що він
вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння,
вказуючи що дана обставина не знайшла свого підтвердження під час
досудового слідства і в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь
судді, думку прокурора Багірової
В.А., про залишення вироку без
зміни, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає,
з таких підстав.

Висновки
суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1,
у вчиненні ним зазначених у вироку злочинів за вказаних у вироку
обставин відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами і є обгрунтованими.

Довід
ОСОБА_1, що в судовому засіданні не
знайшла підтвердження обставина що злочин він вчинив в стані алкогольного
сп'яніння, є безпідставним, оскільки спростовується поясненням самого
ОСОБА_1 в судовому засіданні який повністю визнав вину в пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених
ст. ст. 395, 263 ч.1,
309 ч.2 КК України. ОСОБА_1 також затверджував, що 13.03. 2007 року зранку він вживав спиртні
напої в кафе на розі вул. Свірідова і
Херсонське шосе, в 14 год. 20 хв. він
вийшов з кафе але був затриманий працівниками міліції за адмінправопорушення та
доставлений в Ленінський РВ УМВС , де в
присутності понятих у нього були вилучені патрони(т.2, а.с.
60-67, протоколу судового
засідання).

Крім
того, з дослідженого в судовому
засіданні протоколу про адміністративне затримання № 021944( т.2, а.с.
5) вбачається, що ОСОБА_1 вчинив
правопорушення передбачене ст. 178 КУпАП ,
про що підсудний як вбачається з даних протоколу судового
засідання, погоджувався (т.2, а.с. 65).

Суд
першої інстанції на підставі ретельно досліджених у судовому засіданні
доказів, дійшов обгрунтованого висновку
про доведеність вини ОСОБА_1, і його дії правильно кваліфікував: -за ч.
1 ст.
263 КК України як незаконне придбання,
зберігання і носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу;
- за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне
придбання, зберігання наркотичних
засобів без мети збуту, вчинене
повторно; - за ст. 395 КК України як порушення правил
адміністративного нагляду, тобто, самовільне залишення особою місця проживання
з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно
до п.3ч. 1 ст. 65 КК України суд при
призначенні покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину
, особу винного й обставини , що пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно з
роз'ясненнями, що містяться в абзаці 2
п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 зі
змінами внесеними постановою Пленуму від 10 грудня 2004 року №18 «Про практику
призначення судами кримінального покарання»,
при обранні покарання у кожному конкретному випадку суд зобов'язаний
враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину , дані про особу винного та обставини справи
, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Як видно
з матеріалів справи і вироку, що суд
першої інстанції призначив ОСОБА_1 покарання відповідно до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням ступеня
тяжкості вчинених злочинів, два з яких
згідно кваліфікації злочинів за ст. 12 КК України відноситься до середньої
тяжкості, а інший до невеликої тяжкості
та даних про особу винного, посередню
характеристику з місця проживання та обставину яка пом'якшує покарання, щире каяття,
і обставину яка обтяжує покарання-вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив злочини у період іспитового
строку не відбувши покарання за попереднім вироком, тому суд,
обгрунтовано , до покарання за
новим вироком відповідно до вимог
ст. 71 КК України частково приєднав
покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2006 року.

Призначене
покарання ОСОБА_1, колегія суддів визнає
необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових
злочинів, а тому підстав для зміни
вироку та пом'якшення покарання як того просить апелянт, не вбачається.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону , які могли б тягти скасування чи зміну
судового рішення , перевіркою матеріалів
справи не встановлено.

Керуючись ст .
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 04 жовтня 2007 року у відношенні ОСОБА_1, залишити без зміни.