№ 1-176/2007p.
ВИРОК

12 жовтня 2007
року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Патинки А.Г.

при
секретарі: Ратушній В.В.

з участю
прокурора: Гіберт І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Софіївка справу про
обвинувачення

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

українця,гр. України,

уродженця і жителя АДРЕСА_1
,

освіта середня-спеціальна, не одружений,

не працює, військовозобов'язаний,

раніше судимий:

9 листопада 2006 року Софіївським

районним судом Дніпропетровської області

по ч.3 ст. 185 КК України до 3 років

позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,-

по ч.1 ст. 122
КК України,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. скоїв
умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_2 . при наступних
обставинах:

30 липня 2006
року приблизно о 14 годині, знаходячись на проїзній частині дороги, навпроти
дому АДРЕСА_2 під час бійки, що відбулася на фоні особистих неприязних
взаємовіносин між ним та ОСОБА_2.,

навмисно наніс
удар дерев'яною палкою в область правої ноги ОСОБА_2., спричинивши останньому
тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки в
середній третині зі зміщенням осколків, які відносяться згідно заключения судово-медичної
експертизи №3915 "2809-06"

від5 грудня 2006
року до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий
розлад здоров'я

Будучи допитаним
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 . вину в скоєному визнав повністю і
пояснив, що 30 липня 2006 року між ним і ОСОБА_2 . виникла бійка в результаті
якої він палкою ударив ОСОБА_2 . по нозі.

Його пояснення
не протирічать висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_2.
(а.с.33;124), відтворенням обстановки і обставин події (а.с.49).

Дії підсудного
органами досудового слідства кваліфіковані по ч.1 ст.122 КК України, ніхто із
учасників процесу не оспорює кваліфікацію і суд вважає її вірною як умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Цивільний позов
не заявлений.

Призначаючи
покарання суду згідно зі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного
злочину, особи винного, який характеризується посередньо, розкаявся в скоєному,
скоїв злочин до винесення вироку по іншій справі.

Обтяжуючих вину
обставин у відношенні підсудного судом не встановлено.

Пом'якшуючою
обставиною суд враховує каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Із врахуванням
вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити покарання підсудному у
вигляді позбавлення волі на мінімальний строк.

Відповідно з ч.4
ст.70 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання по
вироку Софіївського районного суду від 9 листопада 2006 року 3 роки позбавлення
волі і примінити ст.75 КК України, звільнивши підсудного від відбуття покарання
з випробуванням, встановивши іспитовий строк, поклавши на нього обов'язки
передбачені ст.76 КК України. Таке

покарання
підсудному буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження
інших злочинів.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним по ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання 1 (Один) рік позбавлення
волі.

Відповідно до
ч.4 ст.70 КК України до призначеного судом покарання приєднати повністю
покарання призначене по вироку Софіївського районного суду від 9 листопада 2006
року 3 роки позбавлення волі і остаточно до відбуття призначити 4 (Чотири) роки
позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1
звільнити від покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2
(Два) роки, поклавши на нього відповідно зі ст.76 КК України обов'язки:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи

кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу засудженому залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський
районний суд в 15-ти добовий строк з часу його проголошення.