Справа № 211/7667/14-к
Провадження № 1-кп/211/129/15
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

представника ССД ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальні провадження №№ 0004224, 0002244 по обвинуваченню

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українки, громадянки України, учениці 9-В класу комунального закладу освіти «Криворізький багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Надхнення», не судимої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 та частиною 2 статті 186 КК України,

в с т а н о в и в:
15 листопада 2013р. о 13 год. 40 хвил. на лавочці біля кабінету № 53 комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» по вул. Революційній, 71 в м. Кривому Розі неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_4 та неувагою малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно викрала з зовнішньої бокової кишені портфеля мобільний телефон марки «Samsung GT-S5360» вартістю 950 гривень з сім-картою вартістю 25 гривень, в чохлі 50 гривень та захисній плівці 50 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 1075 гривень.

20 серпня 2014р. о 18 год. біля магазину «Гарилівські курчата» по вул. Косіора, 96 в м. Кривому Розі у ОСОБА_6 раптово виник намір на відкрите викрадення чужого майна для виконання якого вона підійшла до престарілої ОСОБА_10 , 1937 року народження, і вирвала в неї з руки поліетиленовий пакет, в якому знаходилися гаманець вартістю 50 гривень з мобільним телефоном марки «Нокіа 1202» вартістю 300 гривень з сім-картою вартістю 20 гривень, 5 ключів від квартири вартістю 150 гривень, гроші в сумі 30 гривень, всього на суму 550 гривень.

Але довести свій намір до кінці вона не змогла по незалежним він неї причинам, так як через кілька метрів від місця вчинення злочину була затримана свідком ОСОБА_11 .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчинені кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що в листопаді 2013р. вона була в лікарні та на лавочці з портфелю, що стояв біля хлопчика викрала мобільний телефон, який потім продала.

В серпні 2014р. вона на зупинці по вул. Косіора побачила бабусю, в якої з руки вирвала пакет і побігла, але її затримали.

Крім визнання вина обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_11 , матеріалами кримінальних проваджень.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в листопаді 2013р. вона з малолітнім сином прийшла в лікарню. Син залишився на лавочці, біля нього вона залишили портфель, в якому був мобільний телефон. Коли вона повернулася, то виявила, що телефон зник. Син казав, що поруч з ним була дівчинка. Потім вона через деякий час побачила цю дівчинку, то була ОСОБА_12 , яка визнала, що викрала телефон та продала його.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 20.08.2014р. він на вул. Косіора вийшов з магазину, почув крики бабусі і потім побачив дівчинку, яка бігла. Він затримав цю дівчинку, яка плакала, благала відпустити її, казала, що нічого не брала. В неї знайшли телефон та гроші.

Вина підсудної підтверджується також:

- заявами про вчинення кримінальних правопорушень (т.1 а.с.22, т.2 а.с.6);

- протоколами оглядів місць події де вчинялися правопорушення (т.1 а.с.29-30, т.2 а.с. 9-10);

- протоколом огляду викраденого майна (т.2 а.с.11-12);

- протоколами впізнання потерпілими обвинуваченої (т.1 а.с.61, т.2 а.с.40-41).

Дії обвинуваченої судом кваліфікуються за епізодом викрадення майна ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за епізодом викрадення майна ОСОБА_10 за частиною 2 статті 15 та за частиною 2 статті 186 КК України за ознаками: замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Згідно висновкам судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 виявляє легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності зі значним поведінковим порушенням, за своїм психічним станом не здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В період часу, до якого відноситься інкримінуєме їй правопорушення, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходилася, виявляла легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності зі значним поведінковим порушенням, за своїм психічним станом не здатна в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.2 а.с.82-89).

На підставі вказаної експертизи Німеровська визнається судом обмежено осудною і суд вважає необхідним застосувати до неї примусові заході медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені злочини відноситься до тяжких частина 2 ст. 186 КК України та до середньої тяжкості - частина 1 ст. 185 КК України.

Пом`якшуючими обставинами є визнання вини та щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, вчинення злочину в стані обмеженої осудності, обтяжуючих не встановлено.

Згідно свідоцтву про народження ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 51 копія свідоцтва про народження), раніше не притягався до кримінальної відповідальності (т.1 а.с. 64,65 запити), за місцем проживання, навчання характеризується посередньо, як особа з не стабільним емоційним станом, перебуваюча постійно в стані збудження, легко піддіється під вплив сторонніх осіб, з однокласниками свариться, товариських стосунків не підтримує, виховується в неповні родині з матір`ю, бабусею (т.1 а.с.53), на обліку у нарколога не перебуває (т.1 а.с.60).

При призначенні покарання суд враховує, те, що підсудна є неповнолітньою і тому їй не можуть бути призначені такі покарання, передбачені частиною 1 ст. 185 КК України як штраф, громадські чи виправні роботи. Тому суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання. Враховуючи пом`якшуючи покарання обставини, суд вважає можливим призначити Неміровській покарання нижче від нижньої межі, передбаченої частиною 2 статті 186 КК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_6 винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 15 та частиною 2 статті 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, за частиною 2 статті 15 та частиною 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, відповідно до ст. 69 КК України, строком на два роки.

Відповідно до ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.ст.75,104 КК України від відбування покарання ОСОБА_6 звільнити, якщо вона протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладенні на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання.

Визнати ОСОБА_6 обмежено осудною та застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Речові докази мобільний телефон «Нокіа 1202» з сім-картою, 5 ключів від квартири, гроші в сумі 30 (тридцять) гривень, які зберігаються в потерпілої ОСОБА_10 , залишити в неї.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1