Справа № 1-9
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в
складі: головуючого судді Боднарук Б.В.

при
секретарі: Сташків О.С.

з участю прокурора: Нестор М.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козові справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
мешканця с. АДРЕСА_1, громадянина України, з освітою неповною середньою, не
одруженого, інваліда 3-ої групи, раніше не судимого, не працюючого, військовонезобов'язаного,

за ч. 2 ст. 286
КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2007 року, біля 22 години 30 хвилин, ОСОБА_1., в порушення п.
2.9. ПДР України вживши перед виїздом лікарський
препарат „Дімедрол”, який викликав у нього сонливість та вплинув на швидкість
реакції, керуючи вантажним автомобілем ZUК А06Н, д.н.з. НОМЕР_1 в порушення
п.п. 21.1, 31.1 ПДР України, рухався в темну пору доби та в
умовах недостатньої видимості (в дощову погоду) на технічно несправному автомобілі вулицею с.
АДРЕСА_1 зі швидкістю біля 50 км/год, перевозив в кабіні свого автомобіля, який
обладнаний сидінням для перевезення одного пасажира двох чоловіків - ОСОБА_2., жителя с. Вівся, який сидів
спереду, з правої сторони на пасажирському сидінні та ОСОБА_3, жителя с. Вівся, який сидів
спереду, з лівої сторони від
пасажирського сидіння,
на кришці мотора.

На вулиці
с. Вівся, біля господарства ОСОБА_4 в
автомобілі раптово згасло освітлення, проте, водій
ОСОБА_1. в порушення п. 2.3. ПДР України перебуваючи під впливом лікарських
засобів не справився з керуванням автомобіля і з'їхав на праве узбіччя та заїхав в браму
господарства ОСОБА_5.

Внаслідок зіткнення ліва створка брами деформувалася і металевий кутник,
який від'єднався від основи брами через передню праву частину кабіни проник в
салон автомобіля, а потім пройшов через праву ногу ОСОБА_2.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 131 від 23 жовтня 2007 року
внаслідок вказаної ДТП пасажир ОСОБА_2. отримав тілесні ушкодження у вигляді
наскрізного поранення правого стегна з частковим розривом сідничного нерва,
розривами правої стегнової артерії і вени та передньо-медіальної групи м'язів,
правого стегна.

Допитаний в судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро
розкаявся і пояснив, що у
нього з 2003 року є вантажний автомобіль „ZUК
А06Н”, який належить йому по дорученню. 11 липня 2007 року біля 22 години 30
хвилин він проїжджав вулицею с. Вівся. На
дворі падав дощ. Він під”їхав до магазину, який належить ОСОБА_6 і зайшов в
магазин, щоб взяти сигарет. В магазині він побачив ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Оскільки
падав дощ, то він запропонував їм, що підвезе
їх додому. Вони погодилися і сіли в автомобіль. Оскільки автомобіль
пристосований для перевезення лише одного пасажира спереду (там лише одне
сидіння), то ОСОБА_2 сів на сидіння, а Чернець Володимир сів на кришку мотора,
яка знаходиться в салоні, посередині кабіни. Він хотів купити додому горілки,
але в магазині ОСОБА_6 горілки не було, тому він ще заїхав в центральний
магазин, що в с.
Вівся. Однак магазин був зачинений. Тоді він
розвернув автомобіль і поїхав назад, щоби відвезти додому ОСОБА_3. та ОСОБА_2.
Ще коли він їхав біля центрального магазину в автомобілі вимкнулося світло. Це
ставалося вже не перший раз і щоби світло засвітилося потрібно було вдарити по
панелі приборів. Коли вимкнулося світло він зупинив автомобіль, вийшов на
вулицю, відкрив капот і ще дотягнув ремінь вентилятора. Потім він знову сів за
кермо автомобіля, вдарив по панелі приборів, світло знову засвітилося і він
поїхав. Ділянка дороги по якій він їхав не освітлювалася. Він їхав зі швидкістю
біля 50 км/год по правій смузі руху.
Склоочисники в автомобілі працювали, він їхав на
ближньому світлі фар. Коли від'їхав від
центрального магазину в автомобілі знову згасли фари. Він не справився з
керуванням автомобіля, з”їхав на праве узбіччя та виїхав
на заїзд господарства ОСОБА_5, в ліву
створку брами. Внаслідок зіткнення брама сильно деформувалася і металевий
кутник з тої брами пройшов через передню частину кабіни в салон автомобіля
після чого проник у праву ногу ОСОБА_2, який сидів на передньому пасажирському
сидінні. Він одразу ж вийшов з автомобіля. Будучи в стані сильного шоку він
мало пам”ятає те, що відбулося далі. Він допомагав людям, які зібралися на
місці події витягти ОСОБА_2 з автомобіля. Коли відкрили двері кабіни, то
ОСОБА_2. вже витяг металевий кутник з своєї ноги. Олега положили на замлю і
надавали йому допомогу. В стані алкогольного
сп'яніння він не перебував.

Крім повного визнання ОСОБА_1. своєї вини у вчиненні інкримінованого
йому злочину, його вина стверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом
огляду місця події з план-схемою та фототаблицею до нього, де зафіксовано
параметри дороги, де мала місце ДТП, а також сліди автомобіля ZUК А06Н, д. н. з. НОМЕР_1, залишені ним
безпосередньо перед ДТП, а.с. 10-17;

- актом огляду
ділянки дороги, складеного працівниками ДАІ, де зафіксовано параметри дороги,
де мала місце ДТП, а.с.
19;

- протоколом
огляду транспортного засобу та фототаблицею до протоколу, де зафіксовано пошкодження,
утворені на автомобілі внаслідок ДТП, а.с. 29-30;

-
висновком автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля ZUК А06Н № 1839 від 16 серпня 2007 року з якої
вбачається, що робоча гальмівна система автомобіля не відповідала вимогам
підприємства виробника. Прилади зовнішнього освітлення імовірно до моменту ДТП
відповідали вимогам ПДР, а.с. 40 - 43;

- висновком
судово-медичної екпертизи № 131 від 23 жовтня 2007 року з якої вбачається, що
отримана ОСОБА_2. внаслідок ДТП травма правого стегна за ознакою небезпеки для
життя в момент спричинення належить до тяжких тілесних ушкоджень, а.с.
45 - 47.

Та показами потерпілого та свідків.

Від потерпілого ОСОБА_2 Володимировича в судове засідання
поступила письмова заява в якій він просить справу слухати в його відсутності
оскільки перебуває на лікуванні, претензій до підсуднього ОСОБА_1. не має,
просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 11 липня
2007 року біля 22 години 30 хвилин він повертався з бригади додому разом з
ОСОБА_2. По дорозі вони зайшли в магазин до ОСОБА_6, де випили пива. В магазин
також зайшов ОСОБА_1, який теж випив бутилку пива. Після цього ОСОБА_1.
запропонував йому та ОСОБА_2., що підвезе їх додому, оскільки на вулиці падав
дощ. Вони погодилися і сіли в автомобіль. Так, як в автомобілі „Жук”, що
належить ОСОБА_1М. спереду лише одне пасажирське сидіння, то він сів на кришку
мотора, а ОСОБА_2. сів на сидіння. Автомобілем ОСОБА_1. вони поїхали до іншого
магазину с. Вівся, але магазин був зачинений і ОСОБА_1. розвернувши автоомобіль
поїхав назад. По дорозі в автомобілі згасало світло. ОСОБА_1. зупиняв
автомобіль і щось робив, щоби фари світили знову, а після того продовжував рух.
ОСОБА_1. їхав швидко, але з якою саме швидкістю він сказати не може.

ОСОБА_1.
чомусь з'їхав з правого краю дороги, потім автомобіль з'їхав в к'ювет, а потім
в'їхав в металеву браму господарства ОСОБА_5. Металевий кутник з тої брами
пройшов в кабіну автомобіля і проліз через праву ногу ОСОБА_2. В.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 11 липня
2007 року, коли він був вдома, біля 22 години 45 хвилин він почув з вулиці
сильний гуркіт. На вулицю він вийшов через кілька хвилин і побачив, що біля
лівої створки його брами стоїть автомобіль „Жук”, який належить ОСОБА_1 М. На
землі лежав ОСОБА_2. В., а біля нього було багато людей, від яких йому стало
відомо, що там сталася ДТП, під час якої металевий кутник проник в ногу ОСОБА_2
Він допомагав надавати допомогу ОСОБА_2. Коли він зайшов на подвір'я, то
хлопці, які були на місці події кудись заховали автомобіль ОСОБА_1, а розбиту
браму занесли за його будинок.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 11 липня
2007 року, біля 22 години 30 хвилин, коли вона йшла з літньої кухні до будинку,
то побачила, що вулицею села, в напрямку центру поїхав вантажний мікроавтобус
ОСОБА_1. Коли вона зайшла в будинок і зачинила двері, то почула сильний удар. Спочатку
вона не зрозуміла що сталося. Через декілька хвилин, коли вона вийшла на
вулицю, то побачила, що біля господарства ОСОБА_5. багато людей. На дорогу вона
вийшла приблизно через 30 хвилин. Вона побачила, що сталася ДТП. ОСОБА_2 лежав
на землі і йому надавали допомогу. Коли автомобіль їхав вулицею села, то фари у
ньому не світилися, однак категорично вона цього сказати не може.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 11 липня
2007 року біля 22 години 30 хвилин хтось з жителів села повідомив їй, що
сталася ДТП - її син їхав вулицею с. Вівся на власному автомобілі „Жук”, з'їхав
з дороги і в'їхав в металеву браму ОСОБА_5. Вона одразу ж пішла на місце події.
По дорозі вона бачила, як поїхав автомобіль швидкої допомоги. Коли вона прийшла
до господарства ОСОБА_5., то там не було ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1. Додому її син
прийшов біля 00 годин 30 хвилин 12 липня 2007 року і сказав, що їздив в лікарню
подивитися в якому стані перебуває ОСОБА_2.

Таким чином проаналізувавши зібрані по справі докази,
суд, приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1. у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є:
порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Підходячи до обрання покарання ОСОБА_1. суд, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсуднього, що позитивно
характеризується за місцем проживання, щиро розкаюється у вчиненому злочині,
раніше не судимий, потерпілий просить його суворо не карати, вчинив злочин не
будучи в стані алкогольного сп'яніння, являється інвалідом 3-ої групи, його
хворобливий стан, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без його ізоляції від суспільства і йому слід призначити
покарання за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі, без позбавленням права
керування транспортними засобами, з застосуванням ст. 75 КК України звільнивши
його від відбування покарання з випробовуванням.

Разом з тим, суд вважає, що з метою забезпечення належної
поведінки ОСОБА_1. в період дії випробувального терміну відповідно до ст. 76 КК
України на нього слід покласти обов'язки не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання та щомісячно з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у
вигляді 3 (трьох) років шість місяців позбавлення волі без позбавленням права
керування транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76
п. п. 2, 3, 4 КК України звільнити його від відбування покарання з
випробуванням строком на один рік.

Відповідно
до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1.
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, щомісячно з`являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі:
автомобіль ZUK А06Н д.н.з.
НОМЕР_1, який переданий на зберігання ОСОБА_7. - залишити в її розпорядженні.

Запобіжний захід
підсудньому ОСОБА_1. залишити підписку про не виїзд до вступу вироку в законну
силу.

На вирок може бути подана
апеляція до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 діб через райсуд.

Головуючий: підпис.

З оригіналом: вірно.

ГОЛОВА
СУДУ:
Б.В.БОДНАРУК