У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

- Федченка О.С.,

суддів

- Косарєва В.І. і Таран Т.С.,

з участю прокурора - Кравченко Є.С.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 29 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Золочівського районного суду
Львівської області від 8 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 23 березня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимий,

засуджений:

за ст.15, ч.1 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

за ст.296 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст.189 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_1
визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 23 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним
у тому,
що він 2.07.1997 року на ринку в м.Перемишлі Республіки Польща, таємно
викрав з сумки ОСОБА_2 гаманець, у якому було 20 злотих. Коли потерпіла
помітила викрадення, він викинув гаманець та почав тікати, але був затриманий
поліцією.

Крім того, ОСОБА_1 15 березня 1998 року
близько 22-ї години на вул.С.Бандери в м.Золочеві Львівської області, перебуваючи
в стані алкогольного сп¢яніння, в групі з особою, матеріали щодо якої виділені в
окреме провадження, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, безпричинно пристали до потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, побили
їх, заподіявши ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження без розладу здоров¢я, а ОСОБА_4
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров¢я.

Після побиття ОСОБА_4 ОСОБА_1 разом з
особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, почали вимагати у
нього 200 доларів США та погрожували застосуванням насильства. Боячись розправи
ОСОБА_4 погодився передати їм гроші. Вони поїхали до нього додому, але
втрутилась сестра потерпілого і ОСОБА_1 з особою, матеріали щодо якої виділені
в окреме провадження, з місця події втекли.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
вважає засудження його за ст.15, ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.296 КК України
необґрунтованим, оскільки викрадена ним сума у гр.ОСОБА_2 є малозначною, а для
притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України він
бельгійською стороною не видавався. Просить постановлені щодо нього судові
рішення в цій частині скасувати, а кримінальну справу закрити. За ч.2 ст.189 КК
України просить пом'якшити покарання, застосувавши ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який не підтримав касаційну скаргу засудженого, просив залишити її без
задоволення, а постановленні щодо нього судові рішення без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга засудженого підлягає задоволенню, постановленні
щодо ОСОБА_1 вирок Золочівського районного суду Львівської області від 8 грудня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2007
року необхідно скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст.14 Європейської
Конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, ратифікованою
Верховною Радою України 16 січня 1998 року, видана особа не може переслідуватися,
засуджуватися ні за яке правопорушення, вчинене до її видачі, крім
правопорушення, за яке вона була видана.

Як убачається з матеріалів справи, 17.07.1998 року
постановою слідчого ОСОБА_1, який обвинувачувався у вчиненні вищезазначених
злочинів, було оголошено в розшук. 9.03.2006 року слідчим управлінням УМВС
України в Львівській області до Міністерства юстиції Королівства Бельгії було
направлено клопотання про видачу ОСОБА_1 для притягнення до кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 та ч.2 ст.296 КК України. У вересні
2006 року ОСОБА_1 було передано в Україну.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом першої та
апеляційної інстанції питання про те, за вчинення яких злочинів ОСОБА_1 було
видано бельгійською стороною, не перевірено і будь-які дані про це в матеріалах
справи відсутні.

Така неповнота судового розгляду справи є істотною,
оскільки ставить під сумнів законність та обґрунтованість засудження ОСОБА_1, а
тому постановленні щодо нього судові рішення необхідно скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи слід усунути вказану
неповноту, всебічно, повно та об'єктивно розглянути всі обставини справи,
перевірити доводи ОСОБА_1 про обґрунтованість його засудження за ст.15, ч.1
ст.185, ч.2 ст.296 КК України і постановити законний та обґрунтований вирок.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 8 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2007 року
щодо нього скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду
іншим суддею.

С У Д Д І :

Федченко О.С. Косарєв В.І. Таран Т.С.