Дата документу Справа № 310/7181/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/872/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.186 ч.3 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням його в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України та клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року Бердянському міжрайонному прокурору Запорізької області повернуто обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 через невідповідність вказаного акту вимогам ч.2 ст.291 КПК.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд доповнити ухвалу міськрайонного суду додатковими підставами для повернення обвинувального акту.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 наголошував на тому, щоби її було розглянуто за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході підготовчого судового засідання суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК, оскільки він не містить у собі формулювання обвинувачення, та містить суттєві протиріччя між описом кримінального правопорушення і його кваліфікацією.

ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі вимагав доповнити ухвалу вимогою про обов`язкове проведення певних слідчих дій в певній послідовності і у запропонований обвинуваченим спосіб. Обвинувачений вимагав від суду відводу слідчого ОСОБА_8 , вважаючи його упередженим під час проведення досудового розслідування, та вимагав одночасно призначити нових слідчих і прокурорів у справі.

Судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і безпідставність її вимог, оскільки вирішення зазначених вимог не входить до компетенції апеляційного суду. Суд вправі повернути прокурору обвинувальний акт лише у випадку порушення прокурором складання змісту обвинувального акту. Проте про зазначені порушення в апеляційній скарзі ОСОБА_7 не йдеться.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинувачення під вартою, оскільки раніше визначений строк спливає.

Дане клопотання підлягає задоволенню, оскільки продовжують існувати передбачені ст.177 КПК ризики невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. Крім того, ОСОБА_7 є неодноразово судимим, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який було вчинено через тиждень після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі; обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має постійного місця проживання, роботи і міцних соціальних зв`язків; може незаконно впливати у даному кримінальному провадженні на потерпілого та неповнолітніх свідків, анкетні данні яких йому стали відомі після ознайомлення з матеріалами справи.

За наведених обставин судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість клопотання ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, і навпаки, - обґрунтованість вимог прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Отже, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 11 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4