Справа №601/105/13- к
Провадження № 1-кп/601/9/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2013 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого Мочальської В.М.,

при секретарі Бончик А.П.,

за участю прокурора Василюка А.А.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження за № 0000137 від 21 грудня 2012 року про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

за ч.1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2012 року ОСОБА_1 о 20 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_2 в с. Сапанів Кременецького району Тернопільської області, наніс декілька ударів руками в різні частини тіла останньому та один удар дерев»яною качалкою в область голови ОСОБА_2, чим завдав потерпілому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину за ч.1 ст. 126 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Крім повного визнання вини обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджували його винність у вчинені злочину згідно пред'явленого обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з'ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України за ознакою умисного завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік,

обставин, що пом»якшують покарання: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Із врахуванням всіх пом»якшуючих обставин: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу у мінімальному розмірі.

Призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання та буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 366-368, 376, ч.2 ст. 349 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому за цією статтею покарання 510 (п»ятсот десять) гривень штрафу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: