Справа № 10 - 262 2007 р. Категорія:
1 інстанції суддя
апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
р. Колегія суддів судової палати з
кримінальних

справ апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Головуючого
- судді Ржепецького
О.П.

Суддів: Губи
О.О.

Гребешок В.І.

За участю:
прокурора: Домущей І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією старшого
прокурора відділу прокуратури Миколаївської області на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2007 року, якою відносно

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кзил - Орда Казахстану, корейця, громадянина
України, що має вищу освіту, одруженого, що має на утриманні неповнолітню
дитину 2006 року народження, не працюючого, що мешкає по АДРЕСА_1, раніше не
судимого; -

- відмовлено
в продовженні строку тримання під вартою до 4-х місяців.

Як
вбачається з подання старшого слідчого по ОВД
відділу ОВД та ОЗУ СУ УМВС
України в Миколаївській області, погодженого із заступником прокурора
Миколаївській області, ОСОБА_1 обвинувачується у незаконному придбанні,
зберіганні та транспортування з метою збуту особливо небезпечної наркотичної
речовини в особливо великих розмірах 10.08.2007 року, тобто у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

10
серпня 2007 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за
підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

13
серпня 2007 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва
ОСОБА_1обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

15
серпня 2007 року ОСОБА_1пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Слідчий,
посилаючись на те, що досудове слідство ще триває і по справі необхідно
виконати ряд слідчий дій, просив про продовження строку тримання ОСОБА_1 під
вартою до 4 - х місяців, мотивуючи тим, що строк тримання останнього під вартою
закінчується, а підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Відмовляючи
в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_1 суд послався на те, що на
теперішній час у відповідності з ч. 1 ст. 156 КПК України двомісячний строк
тримання обвинуваченого скінчився і він був звільнений з під варти саме тому,
що строк не був продовжений у встановленому КПК України порядку, а тому, на
думку суду, продовження строку тримання ОСОБА_1 під вартою на теперішній час
неможливо.

В
апеляції старший прокурор відділу прокуратури Миколаївської області просить
постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд в
іншому складі суду. Посилається на те, що предметом розгляду було питання
продовження строку тримання ОСОБА_1 під вартою до 4 - х місяців і що суд
залишив поза увагою доводи щодо неможливості зміни ОСОБА_1запобіжного заходу на
інший, ніж тримання під вартою, оскільки він притягується до відповідальності
за вчинення особливо тяжкого злочину, не має постійного місця проживання у м.
Миколаєві і може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати встановленню
істини по справі та виконанню процесуальних рішень.

Заслухавши
доповідь судді, доводи прокурора Домущей В.І. на підтримку апеляції,
перевіривши матеріали справи і додатково надані прокурором матеріали,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до п. 19
постанови Пленуму Верховного Суду України питання про продовження строку
тримання під вартою в порядку, передбаченому ст. 165 - З КПК України,
вирішується суддями відповідно до вимог ст. 156 цього Кодексу.

Подання
про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуте суддею до
закінчення строків, установлених ст. 156 КПК України.

Згідно
положень ст. 156 КПК України тримання під вартою під час досудового
розслідування не повинно тривати більше двох місяців; але у випадках, коли у
зазначений вище строк розслідування справи закінчити неможливо, а підстав для
скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м'який немає, він може бути
продовжений до чотирьох місяців за поданням погодженим з прокурором, який
здійснює нагляд за додержанням законів органами дізнаннями і досудового
слідства, суддею того суду, який виніс постанову про застосування запобіжного
заходу.

І таке
подання, як встановлено ч. 2 ст. 165 - З КПК України, повинно бути подане до
суду при продовженні строку тримання під вартою до 4 - х місяців - не пізніш,
як за п'ять діб до закінчення строку тримання особи під вартою.

Як
вбачається з матеріалів справи, подання слідчого про продовження строку
тримання ОСОБА_1 під вартою до 4 - х місяців надійшло до Центрального районного
суду м. Миколаєва 09 жовтня 2007 року вхідний № 41419 (а. с. 1), тобто за добу
до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою.

Пропущення
встановленого ч. 2 ст. 165 - З КПК України строку подачі до суду зазначеного
подання позбавило суддю можливості вчинити передбачені кримінально -
процесуальним законодавством процесуальні дії, пов'язані з розглядом цього
подання.

Оскільки
на момент розгляду подання судом першої інстанції (19.10.2007 року),
встановлений ст. 156 КПК України двомісячний строк тримання ОСОБА_1 під вартою
скінчився 10 жовтня 2007 року і в той же день він був звільнений з під варти з
обранням іншого

запобіжного
заходу - застави, суд прийшов вірного висновку про неможливість продовження
строку тримання ОСОБА_1 під вартою.

15
жовтня 2007 року постанова слідчого про обрання відносно ОСОБА_1 застави була
скасована, а 19 жовтня 2007 року слідчим була винесена постанова про зміну
запобіжного заходу ОСОБА_1з тримання під вартою на заставу.

Таким
чином, доводи апелянта про невзяття судом до уваги тверджень щодо неможливості
зміни ОСОБА_1запобіжного заходу на інший, ніж тримання під вартою,
безпідставні, оскільки поза межами передбаченого ст. 156 КПК України строку
тримання особи під вартою суд позбавлений можливості цей строк продовжити.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого прокурора відділу прокуратури Миколаївської області залишити без
задовольнити, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19
жовтня 2007 року про відмову в продовженні строків тримання ОСОБА_1 - без змін.