ЄУ № 254/4688/13-к
Провадження № 1-кп/254/134/2013
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька у складі:

Головуючої - судді:
Тараньової В.С.,

при секретарі судового засідання:
Трофимової І. В.,

за участю прокурора:
Дегтярьова Д.О.,

обвинуваченого:
ОСОБА_1,

потерпілого:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку кримінальне
провадження № 0000504 від 11.02.2013
року, щодо обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Липецька Липецької області,
громадянина України, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, пенсіонера, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_1 вчинив
злочин при наступних обставинах.

10.02.2013 року, приблизно о 21:00 годині,
ОСОБА_1, сидячи на дивані в зальній
кімнаті своєї квартири АДРЕСА_1, в ході
сварки з потерпілим своїм зятем
ОСОБА_2, яка виникла раптово на ґрунті
неприязних стосунків, діючи умисно, з
метою заподіяння тілесних ушкоджень,
наніс кухонним ножем потерпілому
ОСОБА_2 удар в область живота,
заподіявши йому згідно з висновком
судово-медичної експертизи: проникаюче
поранення чревної порожнини з
ураженням тонкого мішечника, які
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечні для життя в
момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому
кримінального правопорушення не
визнав, пояснивши у судовому засіданні,
що 10.02.2013 року з 17.00 години він
знаходився за місцем свого проживання
у АДРЕСА_1. За цією адресою він проживає
разом зі своєю дочкою ОСОБА_3, її
чоловіком потерпілим ОСОБА_2 та онукою
ОСОБА_4 Біля 21:00 години він знаходився
один у зальній кімнаті та спав на
дивані, світ був вимкнений. Проснувся
він від того, що потерпілий ОСОБА_2
схопив йог за обличчя, а онука ОСОБА_4
вскочила на нього. Після цього ОСОБА_2
замахнувся на нього рукою та вдарів
його в область голови, тоді ОСОБА_1
закрився від ОСОБА_2 своєю лівою рукою,
а правою, усвідомлюючи свої дії, взяв
кухонний ніж та ткнув його в
потерпілого ОСОБА_2, в область його
живота з метою самозахисту. Також суду
пояснив, що тривалий час між ним та
потерпілим ОСОБА_2 і іншими членами
родини існують неприязні стосунки,
оскільки вказана квартира є власністю
обвинуваченого ОСОБА_1 та він може
вживати алкогольні напої, а іншим
членам родини це не подобається, проте
вони проживають разом з ним. 10.02.2013 року
з 14.00 до 17.00 години він також вживав
горілку у кількості 100 грам. Він
перебуває на обліку в онко-лікарні,
переніс дві операції гортані, однак від
встановлення інвалідності відмовився.

Проаналізувавши і давши оцінку
дослідженим у судовому засіданні
доказам, суд дійшов висновку, що, не
зважаючи на заперечення своєї вини
обвинуваченим, його винуватість у
вчинені умисного тяжкого тілесного
ушкодження потерпілому ОСОБА_2,
небезпечного для життя в момент
заподіяння, знайшла своє підтвердження
у судовому засіданні та повністю
доведена наявними по справі доказами.

Так, у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 не заперечував
факт того, що він заподіяв 10.02.2013 року
біля 21.00 години в зальній кімнаті своєї
квартири АДРЕСА_1 потерпілому ОСОБА_2
тілесні ушкодження за допомогою
кухонного ножа.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні
підтвердив, що він доводиться зятем
обвинуваченому ОСОБА_1 і біля 15 років
проживає у АДРЕСА_1 разом з ним, своєю
дружиною ОСОБА_3 та повнолітньою дочкою
ОСОБА_4 Вказана квартира складається з
двох суміжних між собою кімнат. Між ним
і іншими членами родини, з одного боку,
та обвинуваченим ОСОБА_1, з іншого,
склалися неприязні стосунки на ґрунті
зловживання ОСОБА_1 алкоголю. 10.02.2013
року біля 21.00 години він разом з
дружиною повернувся з супермаркету
«Ашан» до вказаної квартири. У той
момент обвинувачений сидів у зальній
кімнаті на дивані і, як тільки їх
побачив, почав одразу висловлювати
образи. Тоді потерпілий ОСОБА_2
попередив ОСОБА_1, якщо той не припинить
свої образи, то він його виставить з
квартири. Однак на попередження
потерпілого, ОСОБА_1 належним чином не
відреагував і продовжив ображати
членів родини, після чого ОСОБА_2
підійшов до ОСОБА_1 і побачив у його
руки кухонний ніж.. Несподівано ОСОБА_1
наніс йому один удар вказаним ножем в
область живота, від чого у ОСОБА_2 з
живота потекла кров, ОСОБА_1 сповз на
підлогу,з інших кімнат прибігли
дружина та дочка ОСОБА_2, дружина
викликала швидку допомогу.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3 пояснила, що
обвинувачений ОСОБА_1 - її батько, а
потерпілий ОСОБА_2 - її чоловік. У
квартирі АДРЕСА_1 постійно проживає
обвинувачений ОСОБА_1, а вона разом зі
своєю родиною - періодично, коли не має
можливості орендувати інше житло.
Оскільки ОСОБА_1 зловживає алкоголем,
між ними склалися неприязні стосунки.
10.02.2013 року ОСОБА_1 пішов з вказаної
квартири о 12.00 годині, а повернувся біля
15-16 годин. Біля 17.00 годині вона разом зі
своїм чоловіком потерпілим ОСОБА_2
поїхали до супермаркету «Ашан».
Повернулися до квартири о 21.00 годині.
Обвинувачений ОСОБА_1 казав їй, що хоче
їсти та пішов до кухні, де взяв кухонний
ніж. Потім він повернувся до зальної
кімнати і сів на диван та почав
висловлювати нецензурні образи на
адресу потерпілого ОСОБА_2 та зазивати
його до себе, світ у кімнаті був
вимкнутий. При цьому свідок ОСОБА_3 у
цієї кімнаті не знаходилася. Почувши,
що потерпілий ОСОБА_2 пішов у кімнату,
де знаходився ОСОБА_1, вона побігла за
ним. Увімкнувши світло, побачила кров
на тілі ОСОБА_2 Тоді вона накинула
куртку на ОСОБА_1, тому що злякалася
його погляду, ОСОБА_1 кинув ніж у
сторону її дочки, дочка закричала і
побігла до кухні, а вона викликала
міліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні
показала, що з народження проживає у
квартирі свого діда, обвинуваченого
ОСОБА_1 АДРЕСА_1. ОСОБА_1 постійно
зловживає алкоголем, влаштовує сварки.
10.02.2013 року приблизно о 14.00 годині він
пішов з квартири. Біля 17.00 годині її
батьки, потерпілий ОСОБА_2 та ОСОБА_3
поїхали до супермаркету «Ашан», а вона
залишилися одна вдома. Приблизно у той
же час у стані алкогольного сп'яніння у
квартиру повернувся обвинувачений
ОСОБА_1, якій почав ходити по квартирі,
виходити на балкон, а вона закрилася у
своїй кімнаті. Потім вона почула
грохот. Вийдя з кімнати, вона побачила,
що ОСОБА_1 лежить на підлозі в іншій
кімнаті при виході з балкону. Тоді вона
знов повернулася до своєї кімнати,
закрила двері і більше з неї не
виходила до повернення батьків.
Приблизно о 20.00 годині, точний час не
пам'ятає, її батьки увійшли до квартири,
вона їх зустріла та пішла в ванну
кімнату. Знаходячись у ванній кімнаті
вона почула крик і вийшла на нього. Коли
вона зайшла до зальної кімнати,
побачила, що її батько потерпілий
ОСОБА_2 двома руками схопився за свій
живіт, а його футболка, брюки були в
крові. При цьому обвинувачений ОСОБА_1
сидів на підлозі, а у його правій руці
знаходився кухонний ніж. Тоді ОСОБА_3
спробувала курткою вибити ніж з руки
ОСОБА_1, на що він кинув ніж в бік ОСОБА_4
Тоді вона закричала та побігла до
кухні, а ОСОБА_3 викликала міліцію та
швидку допомогу. Приблизно через 20-30
хвилин прибула швидка, а за нею через 5-10
хвилин - працівники міліції.

Згідно з карткою первинного обліку
інформації 10.02.2013 року о 22.30 годині
нійшла інформація по телефону про
спричинення ОСОБА_1 тілесного
ушкодження потерпілому ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 53).

Із протоколу огляду місця події від
10.02.2013 року вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 складається з коридору, кухні,
двох суміжних між собою кімнат, ванної
кімнати. Під час огляду встановлено, що
у зальній кімнаті з правого боку на
стені є бризки та потьок речовини
бурого кольору. (а.с. 54 - 65)

Згідно з довідкою ЦДМКЛ № 16 10.02.2013 року
ОСОБА_2 госпіталізований до
хірургічного відділення даної лікарні
з діагнозом: проникаюче поранення
чревної порожнини з ураженням тонкого
мішечника. (а.с. 66).

Із висновку судово-медичної експертизи
№ 279 від 05.03.2013 року вбачається, що при
зверненні потерпілого ОСОБА_2 за
медичною допомогою у нього було
виявлено: проникаюче поранення чревної
порожнини з ураженням тонкого
мішечника, яке утворилося від дії
колючо-ріжучого предмета, яким міг бути
ніж і за ступенем тяжкості відноситься
до тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечні для життя в момент
заподіяння. (а.с. 72-74).

Згідно з висновком судово- медичної
експертизи № МК-145 від 22.03.2013 року на
футболці потерпілого ОСОБА_2
виявляється одне колото-різане
пошкодження, яке по локалізації
співпадає з раною на тілі. Дане
ушкодження, вірогідніше за все,
утворилося від однократного
травматичної дії клінка гострого,
плоского колюче-ріжучого предмета, що
має достатньо гостре вістря, лезо та
плоский обух . (а.с. 75 - 81)

За висновком судово-імунологичної
експертизи № 1089 від 20.03.2013 року кров
потерпілого ОСОБА_2 відноситься до
групи А з ізогемаглтиніном анти-В. На
ножі та змиві, які були вилучені з міста
події та долучені до матеріалів справи
у якості речових доказів, знайдена кров
людини групи А з ізогемаглтиніном
анти-В, яка могла належить потерпілому
ОСОБА_2 (а.с. 82 - 88).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_1 щодо
нанесення потерпілим удару в область
голови та спричинення ОСОБА_2 тілесного
ушкодження з метою самозахисту
спростовуються показаннями свідка
ОСОБА_4, яка пояснила, що у той день
ОСОБА_1 упав ще до повернення її батьків
із супермаркету та медичними
довідками, епікризами, з яких
вбачається, що ОСОБА_1 має хронічні
захворювання. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 241 від
28.03.2013 року виявлені у ОСОБА_1
припухлість м'яких тканин лівої
тісно-скроневої області, тупа травма
грудної клітини, перелом хрящової
частини 9 ребра ліворуч (клінічно) з
розвитком посттравматичного плевриту
утворилися від дії тупих предметів,
можливо у зазначений строк і
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. (а.с. 39-42, 90-92). Крім того,
суд враховує матеріали, які
характерізують потерпілого ОСОБА_2 як
людину, яка не страждає психічними
розладами здоров'я, алкоголем не
зловживає, не судимий, за місцем
проживання характеризується
позитивно. (а.с. 106-109, 111). І навпаки, за
місцем проживання обвинувачений
ОСОБА_1 характеризується незадовільно,
зловживає алкоголем, після чого
влаштовує у себе вдома сварки на
побутовому ґрунті. На нього
неодноразово надходили скарги від
родичів, які проживають разом з ним.
(а.с. 105).

Проаналізувавши конкретні обставини
кримінального провадження, оцінив
докази в їх сукупності, суд визнає, що
обвинувачений ОСОБА_1 вчинив умисне
тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_2,
тобто умисне тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент
заподіяння, і його дії правильно
кваліфіковані за ст. 121 ч. 1 КК України.

Як пом'якшуючу покарання обставину суд
враховує похилий вік обвинуваченого
ОСОБА_1, наявність хронічних
захворювань та статусу «Дитина війни».

Обставин, у силу ст. 67 КК
України, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 судом не
встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому
у відповідності до ст.. 65 КК України, суд
враховує конкретні обставини, характер
і ступінь суспільної небезпеки
скоєного, особу обвинуваченого,
обставини що пом'якшують покарання і
відсутність обтяжуючих покарання
обставин.

ОСОБА_1 скоїв злочин, який,
згідно з положеннями ст. 12 КК України,
відноситься до категорії тяжких
злочинів.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_1 є
осудним, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває, перебуває
на онко-обліку, пенсіонер, раніше не
судимий.

Суд, призначаючи покарання, також
враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції
України про те, що юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер, що відповідно
до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має
на меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених, а також запобігання
вчиненню нових злочинів як
засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення нових злочинів
можливо шляхом призначення йому
покарання у вигляді позбавлення волі в
межах санкції ч.1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи встановлені
судом конкретні обставини, наявність
пом'якшуючих та відсутність обтяжуючих
покарання обставин, суд вважає за
можливе його перевиховання без
реального відбування покарання і
вважає необхідним звільнити його від
відбування покарання у вигляді
позбавлення волі з випробуванням у
відповідності до положень ст.ст.75, 76 КК
України.

Запобіжний захід відносно
обвинуваченого ОСОБА_1 не обирався.

У даному кримінальному провадженні на
стадії досудового розслідування
прокурором та потерпілим були заявлені
цивільні позови. Прокурор просить
стягнути з ОСОБА_1 на користь ЦДМКЛ
№ 16 1873,80 грн., витрачених на лікування
потерпілого ОСОБА_2, а потерпілий
ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1
на його користь матеріальну шкоду у
розмірі 3952,85 грн., яка полягає у
витратах на ліки, підтверджені
документально.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи встановлені в судовому
засіданні обставини, суд приходить до
висновку, що позов прокурора про
відшкодування витрат закладу охорони
здоров'я на лікування потерпілого
ОСОБА_2 в розмірі 1873,80 грн., та позов
потерпілого щодо відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 3952,85 грн.
ґрунтуються на законі, доведені в
судовому засіданні (а.с. 75-77, 98) та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові
докази: футболка, кухонний ніж, змив
речовини бурого кольору (а.с. 88)
підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 371, 374, 376, 395 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і
призначити йому по цьому закону
покарання у вигляді позбавлення волі
на строк 5 (п'ять) років.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування покарання, якщо він на
протязі випробувального строку 2 (два)
роки не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього наступні
обов'язки:

не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов прокурора
задовольнити повністю. Стягнути з
ОСОБА_1 (ІНН на користь ЦДМКЛ № 16 у
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого 1873 (одну тисячу
вісімсот сімдесят три) гривні 80
копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити повністю. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
відшкодування матеріальної шкоди 3952
(три тисячі дев'ятсот п'ятдесят дві)
гривні 85 копійок.

Речові докази: футболку, кухонний
ніж, змив речовини бурого кольору -
знищити.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, потерпілим, прокурором
до апеляційного суду Донецької області
через Будьоннівський районний суд м.
Донецька протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення.

Суддя:
В. С. Тараньова