Справа № 515/508/15-к
Провадження № 1-кп/515/746/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

16 квітня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Розанівка Новобузького району Миколаївської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2014 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_8 один удар кухонним ножем в грудну клітину, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: одна колото-різана рана грудної клітини зліва, проникаюча в ліву плевральну порожнину; пошкодження сердечної сорочки по передній та задній поверхні; пошкодження передньої та задньої стінки лівого шлуночка серця. Дані пошкодження, відповідно до п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Від отриманих пошкоджень ОСОБА_8 помер в Татарбунарській ЦРЛ ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01 годині 45 хвилин.

Обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала себе винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і детально розповіла про обставини заподіяного. Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у зв`язку з цим, згідно ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченої. При

цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою, дані про її особу та всі обставини справи.

ОСОБА_7 щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем проживання, на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченої, тяжкість скоєного злочину, суд вважає, що цілі її покарання будуть досягнуті в умовах позбавлення її волі. Підстав для застосування до обвинуваченої дії ст.75 КК України, суд не вбачає.

Однак, приймаючи до уваги кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, з урахування її особи, а саме: її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, перебування на її повному утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_5 норми ст.69 КК України, призначивши їй покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України.

Долю речових доказів та судових витрат вирішити в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,124,369,370,371,373,374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити їй покарання, застосувавши ст.69 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Контроль за виконанням вироку покласти на Татарбунарський РВ ГУМВС України в Одеській області.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний відносно ОСОБА_5 , вважати продовженим до набрання чинності вироком суду.

Речові докази, відповідно до талону-квитанції №6463 від 29.01.2015 року у кримінальному провадженні, які зберігаються в централізованій камері зберігання речових доказів Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 589,68 грн.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Сивоконь