Справа № 1-176/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2010 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Галімського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 квартира,18, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

відданого до суду за ст. 263 ч.2 КК України

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 в кінці квітня 2010 року на території вулиці Ярослава Мудрого в місті Славута, знайшов штик-ніж, який без передбаченого законом дозволу носив з собою під верхнім одягом як холодну зброю.

Здійснюючи замах на збут холодної зброї 29 травня 2010 року підсудний ОСОБА_1 виніс з житла штик-ніж для продажу. На шляху до ринку був затриманий працівниками міліції, в звязку з чим не довів свого злочинного наміру до завершення, через причини, що не залежали від його волі.

Допитаний у суді підсудний ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні незаконного носіння без передбаченого дозволу холодної зброї та замаху на збут холодної зброї. За даними показань підсудного слідує підтвердження факту вчинення конкретних дій, у виді носіння та замаху на збут холодної зброї.

Крім зізнання, вину підсудного обєктивно підтверджено даними:

-протоколу виявлення та вилучення штик-ножа з-під верхнього одягу підсудного, з якого слідує підтвердження фату носіння холодної зброї та намагання його чи готування до збуту;

-висновку судово-криміналістичної експертизи холодної зброї за даними якого вилучений у підсудного штик-ніж являється холодною зброєю.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне доведення вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні незаконного носіння холодної зброї, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 263 ч. 2 КК України.

Органом досудового слідства вірно встановлено обставини вчинення замаху на вчинення збуту холодної зброї, але невірно кваліфіковано дії підсудного як закінчений злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_1 переслідуючи мету - продаж штик-ножа, переносив його за поясом під верхнім одягом до місця продажу, речового ринку міста, однак по дорозі до ринку поблизу кінотеатру імені Шевченка, що на вулиці ОСОБА_2, був затриманий працівниками міліції, тобто не доніс холодну зброю до місця збуту через причини, що не залежали від його волі.

Викладені обставини підтверджені даними показань самого підсудного та протоколом виявлення та вилучення холодної зброї.

Фактично зібрані докази підтверджують наявність у діях підсудного замаху на вчинення злочину і його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 263 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин справи судом не встановлено.

Як помякшуючі покарання підсудного обставини справи, суд враховує визнання вини, щире каяття.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому кається, позитивно характеризується за місцем проживання, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, даними про особу винного, поведінкою у суді, і приходить до висновку про необхідність, можливість та доцільність призначення покарання у виді штрафу.

Вирішуючи питання про долю речових доказів по справі, суд прийшов до висновку про необхідність їх знищення, як таких, що не являють собою цінності.

Керуючись ст. ст. 321-343 КПК України, суд,

Засудив :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання :

за ч. 2 ст. 263 КК України у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі 850 гривень;

за ч.3 ст. 15 та ч.2 ст. 263 КК України у виді сплати штрафу на користь держави в розмірі 800 гривень.

За ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити до сплати на користь держави штраф в розмірі 850 гривень.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ штик-ніж знищити як непридатний до використання.

На вирок може бути подана апеляція у Хмельницький апеляційний суд через Славутський міськрайонний суд потягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.