В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/13098/13-к

05.11.2013 року
м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в
складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

при секретарі: Морозовій І.Ю.

за участю прокурора: Бобрусь О.В.

обвинуваченого: ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду м. Херсона,
кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Великі Копані, Цюрупинського району
Херсонської області, українця,
громадянина України, з вищою освітою,
розлученого, неповнолітніх утриманців
не маючого, офіційно не
працевлаштованого, зареєстрованого:
АДРЕСА_1; проживаючого: АДРЕСА_2, раніше
не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України, -

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він
згідно рішення Суворовського
районного суду м. Херсона №2-2669/10 від
31.03.2010 р. зобов'язаний сплачувати на
користь ОСОБА_2 на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 300 (триста)
гривень щомісячно. Починаючи з 26.02.2010 р.
до 30.06.2013 р. за умови навчання дитини в
навчальному закладі, проте він,
переслідуючи намір, направлений на
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів),
усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачаючи
суспільно-небезпечні наслідки і
бажаючи їх настання, із корисливих
мотивів, з березня 2010 р. від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів) злісно
ухиляється, аліменти виплачує
несистематично та частково, ніякої
матеріальної допомоги не надає,
вихованням сина не займається,
приховує своє місце роботи та розмір
заробітку, на виклики державного
виконавця для з'ясування причин
заборгованості не з'являвся, у зв'язку з
чим має заборгованість, яка згідно
довідки-розрахунку ВДВС Суворовського
РУЮ у м. Херсоні станом на 05.09.2013 р.
складає 7750 грн., що свідчить про
злісність ухилення ОСОБА_1 від сплати
аліментів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 органом
досудового розслідування
кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК
України як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину в повідомленій
підозрі визнав частково, зазначив, що
дійсно в період з 2010 р. він допускав
виплату аліментів не в повному обсязі,
проте за будь-якої можливості давав
синові гроші на утримання. Ситуація
виникла через те, що його було
звільнено, а працевлаштуватись за
своїм фахом не зміг. Приблизно
6 місяців перебував на обліку в Центрі
зайнятості, але в зв'язку з тим, що його
не працевлаштували, був знятий з
обліку. Своєю помилкою вважає той факт,
що виплачував аліменти не через касу.
Дійсно його викликали до ВДВС, де
повідомляли про наслідки не виплати
аліментів, проте коли в останнє його
викликали не пам'ятає. Вважає, що умислу
в його діях на невиплату аліментів не
було.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_1 після звільненні з
останнього місця роботи в 2010 р. став
допускати нерегулярну виплату
аліментів на утримання їх спільного
сина. Отримання грошей від
обвинуваченого вона підтверджувала
відповідними розписками. Останнім
часом гроші давав нерегулярно і лише
після нагадування. На виклики до
державного виконавця не з'являвся,
пояснення не надавав. Вважає, що дії
ОСОБА_1 свідчать про умисне
ухилення від сплати аліментів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснив, що його батько ОСОБА_1 протягом
періоду з 2010 р. до 2013 р. виплачував
аліменти на його утримання, але
нерегулярно і не в повному обсязі.
Зазвичай давав йому гроші готівкою
невеликими сумами - по 50 грн., іноді по 100
грн., іноді по 150 грн. Міг давати гроші
щомісяця, а міг і рідше. Вважає, що
батько допомагав в силу своїх
можливостей.

Свідок ОСОБА_4 суду дала показання про
те, що вона являється державним
виконавцем і займається виконанням
рішення про стягнення аліментів з
ОСОБА_1, який виплачував визначені за
рішенням суду аліменти не в повному
обсязі. Майно, на яке б можливо було
звернути стягнення у нього виявлено не
було. Стягувачем ОСОБА_2 були надані
розписки про сплату аліментів, згідно
яких і було складено розрахунок
заборгованості. За період з 2010 р.
боржник неодноразово викликався для
дачі пояснень, двічі він з'являвся і
попереджався про наслідки несплати
аліментів. Надавав пояснення про те, що
не має можливості офіційно
працевлаштуватись.

Окрім наведених показань
обвинуваченого, потерпілої та свідків,
в судовому засіданні були досліджені
наступні документи, якими сторона
обвинувачення обґрунтувала підозру за
ч. 1 ст. 164 КК України:

- рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 31.03.2010 р. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів в сумі 300 грн. щомісяця на
утримання повнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6;

- виконавчий лист №2-2669 від 15.04.2010 р.
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 300 грн. щомісяця
з 26.02.2010 р. до 30.06.2013 р.;

- довідка-розрахунок
заборгованості по аліментах по
виконавчому листу №2-2669 виданого 15.04.2010
р. Суворовським районним судом м.
Херсона, з якого вбачається, що за
період з березня 2010 р. до червня 2013 р.
ОСОБА_1 допустив виникнення
заборгованості з уплати аліментів в
сумі 7750 грн.

Дослідивши наведені вище докази суд
приходить до висновку про відсутність
в діях ОСОБА_1 складу правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України з
наступних підстав.

Об'єктивну сторону правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України
становлять такі окремі діяння: злісне
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів); злісне ухилення
батьків від утримання неповнолітніх
або непрацездатних дітей, що
перебувають на їх утриманні.

Оскільки притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
ухилення від сплати аліментів можливе
лише за умов, коли воно є злісним, при
повідомленні особи про підозру має
бути обов'язково зазначено, які
конкретно дії вчинила особа і чому вони
свідчать про злісний характер ухилення
від сплати аліментів, а також наводити
докази, якими це підтверджується.

Під час проведення досудового
розслідування підлягало дослідженню
систематичність, тривалість ухилення
від сплати аліментів на утримання
дитини і причини, з яких це сталося; чи
надавалася дитині взагалі будь-яка
допомога; місце роботи, проживання,
спосіб життя особи, яка притягається до
кримінальної відповідальності.
Предметом дослідження можуть бути й
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи -
поведінка особи за останнім місцем
роботи, проживання; наявність чи
відсутність у неї судимостей;
наявність інших непрацездатних або
таких, що потребують догляду, членів
сім'ї; відомості про перебування на
обліку в центрі зайнятості населення;
чи надавала особа під час
працевлаштування адміністрації
підприємства, установи, організації
відомості про те, що вона зобов'язана
сплачувати кошти на утримання дитини
тощо.

Під ухиленням від сплати аліментів на
утримання дітей, слід розуміти не
тільки пряму відмову від сплати
присуджених судом аліментів на дітей, а
й приховуванням винним свого дійсного
заробітку, зміну місця роботи або місця
проживання з метою уникнути утримань
за виконавчим листом, а також інші дії,
що свідчать про ухилення від сплати за
рішенням суду коштів на утримання
дітей.

Досліджені в судовому засіданні
докази, надані стороною обвинувачення,
не містять достовірних даних про те, в
чому саме полягає з боку ОСОБА_1
злісність ухилення від сплати
аліментів на утримання повнолітнього
сина, що є обов'язковою ознакою
об'єктивної сторони правопорушення,
підозру за яким повідомлено
обвинуваченому.

Як з показань свідків, так і з показань
потерпілої та довідки про
заборгованість вбачається, що ОСОБА_1
сплачував визначені за рішенням суду
аліменти частково в силу своїх
можливостей і не вчиняв жодних дій,
направлених на приховування свого
заробітку, або ухилення від сплати
визначених за рішенням суду коштів,
враховуючи той факт, що виплачував
аліменти з власної ініціативи.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості по аліментах по
виконавчому листу №2-2669 виданого 15.04.2010
р., а також оригіналів квитанцій про
сплату аліментів вбачається, що ОСОБА_1
не допускав систематичної несплати
аліментів, а наявність лише однієї
заборгованості зі сплати аліментів не
може бути розцінена як злісне ухилення
від сплати останніх.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне
провадження здійснюється на основі
змагальності.

Відповідно до ст. 92 КПК України
обов'язок доказування обставин
передбачених ст. 91 КПК України
покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 62 Конституції
України, обвинувачення не може
ґрунтуватися на припущеннях, усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

Досліджені в судовому засіданні докази
не вказують на наявність в діях ОСОБА_1
ознак правопорушення, передбаченого ч.
1 ст. 164 КК України, інших належних та
допустимих доказів суду надано не було.

Виправдувальний вирок постановляється
при встановленні відсутності в діянні
складу кримінального правопорушення
(ч. 1 ст. 373, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм
внутрішніх переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
провадження в їх сукупності,
враховуючи наведене ОСОБА_1 підлягає
виправданню у зв'язку з відсутністю в
його діях складу злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виправдати у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 164 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга протягом 30 днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на
ознайомлення з журналом судового
засідання та подання на нього
письмових зауважень.

Суддя:
Л.В. Валігурська

СуддяВалігурська Л. В.