У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Канигіної Г.В.,
Кузьменко О.Т.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 31 січня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Берегівського
районного суду Закарпатської області від 11 липня 2006 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Закарпатської
області від 4 жовтня 2006 року щодо нього.

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мукачева
Закарпатської області, раніше неодноразово судимого, останнього разу 12.04.2002
р. за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 04.04.2005 р. за відбуттям покарання,

засуджено за ч. 1 ст. 187 КК
України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Прийнято рішення щодо цивільного
позову.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Закарпатської області від 4
жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено
за те, що він 14 березня 2006 року близько 16 год. 20 хв., перебуваючи у
приміщенні Берегівської центральної районної лікарні, що розташована по вул.
Лінера в м. Берегові Закарпатської області, вчинив напад з метою заволодіння
чужим майном на ОСОБА_2, штовхнув її на підлогу, приклав лезо ножа до горла і,
погрожуючи застосуванням до неї насильства, небезпечного для її життя і
здоров'я, вимагав передачі матеріальних цінностей та зірвав з вух сережки
вартістю 500 грн., з якими зник з місця події, заподіявши потерпілій легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 просить вирок та ухвалу щодо нього скасувати, а справу закрити за
недоведеністю його винності у вчиненні інкримінованого йому злочину. Мотивує тим,
що досудове та судове слідство у справі проведено неповно і однобічно з
порушенням його права на захист та застосуванням до нього незаконних методів
слідства, потерпіла, з якою вони давні
знайомі, його обмовила, щоб не повертати борг, а інші докази його винуватості у
справі відсутні.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який його засуджено, підтверджується дослідженими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами, які узгоджуються між собою і не
викликають сумніву в їх об'єктивності.

Так, потерпіла ОСОБА_2, показання
якої послідовні й незмінні протягом досудового та судового слідства, розповіла
про обставини вчиненого щодо неї ОСОБА_1 злочину так, як їх наведено у вироку.
При цьому вона описала клинок ножа, який був у ОСОБА_1, та розповіла, що він
погрожував її вбити, якщо вона не буде мовчати і не віддасть гроші та мобільний
телефон, а також зазначила, що бачила його один раз, коли він приходив у
лікарню з жінкою, яка продає одяг, і одразу навіть не впізнала. На цих своїх
показаннях вона наполягала і під час очної ставки з ОСОБА_1

Підстав для обмови ОСОБА_1
потерпілою ОСОБА_2 з матеріалів справи не вбачається.

Сам ОСОБА_1 під час досудового
слідства та в суді частково визнав свою вину і показав, що йому необхідно було
дістатися м. Мукачева, а грошей на квиток не було, тому, помітивши у ОСОБА_2
золоті сережки, він вирішив заволодіти ними і з цією метою напав на потерпілу і
зірвав їх з вух останньої. При цьому він зазначив, що потерпілу раніше бачив,
але хто вона і як її звати не знав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому злочину підтверджується також: заявою ОСОБА_2 про те, що
на неї вчинила напад невідома особа і, погрожуючи ножем, зірвала з вух золоті
сережки; даними протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання, з яких
убачається, що потерпіла ОСОБА_2 вказала на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила на
неї розбійний напад; даними висновку судово-медичної експертизи про виявлення у
ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я;
даними протоколу огляду місця події.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КК
України кваліфіковано вірно.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування
або зміни постановлених у даній справі судових рішень, не виявлено.

Доводи засудженого про порушення
під час досудового слідства його права на захист спростовуються даними
протоколів роз'яснення йому прав як підозрюваному та обвинуваченому, з яких
убачається, що він відмовився від послуг захисника, зазначивши про це у
протоколах власноруч.

Даних, які б свідчили про
застосування до ОСОБА_1 незаконних методів слідства перевіркою матеріалів
справи не встановлено. Крім того, під час досудового слідства та розгляду
справи в суді, а також в апеляції на вирок суду першої інстанції ОСОБА_1 про
застосування до нього таких методів не заявляв.

Таким чином, підстав для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Канигіна Г.В. Кузьменко О.Т.