ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 520/6993/15-к
Провадження № 1-кп/520/370/15
29.05.2015 року м.Одеса
Київський районний суд м. Одеси, у складі :
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 року приблизно в 16:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території спільного користування мешканців будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 умисно з метою збагачення, маючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав умивальник «Cersanit», який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 797, 90 грн.
Однак довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитись викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим ОСОБА_5 , на місця вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та пояснив суду, що дійсно вчинив крадіжку умивальника, але розпорядитись майном не зміг, оскільки був затриманий потерпілим на місці вчинення злочину.У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Просив розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість ОСОБА_4 , згідно яких обвинувачений ОСОБА_4 , на обліку у психіатричній, наркологічній лікарнях не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, раніше був засуджений, але в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України - замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, те що він скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, негативну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 , відшкодував потерпілому ОСОБА_5 , завдану в наслідок кримінального правопорушення матеріальну шкоду в повному обсязі, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , наступні обов`язки :
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити без зміни особисте зобов`язання.
Речові докази по кримінальному провадженню повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .