Справа № 11-505/2007 року головуючий: в 1-й інстанції: Зеленська В.І.
категорія: ст. 185 ч.3, 187 ч.1 ЮС України доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» липня
2007 року колегія
суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді:
Дуфнік Л.М.,

суддів:
Шершуна В.В., Цугеля 1.М., за участю прокурора: Бантюка І.М., та захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляційною скаргою
адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_1
на вирок Славутського міськрайонного суду від «31» травня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, українця, гр-на України, з неповною середньою освітою, не працюючого,
учня екстерну 11-го класу Славутської ЗОПІ № 2, не одруженого, раніше не
судимого

засуджено за ст.ст.:

185 ч.3 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення
волі;

357 ч.3 КК України до 3 місяців арешту;

187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України остаточно визначено
засудженому покарання шляхом часткового складання призначених покарань у
вигляді 4 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в закону силу залишено без змін -утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому постановлено
рахувати з моменту його затримання - з 21 лютого 2007 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця

та мешканця АДРЕСА_2, українця, гр-на України, з
середньою освітою, працюючого формувальником ВАТ «Славутський
ремонтно-механічний завод», не одруженого, раніше не судимого

засуджено за ст.ст.:

185 ч.3 КК України до 3 років та 6
місяців позбавлення волі; 357 ч.3 КК України до 3 місяців арешту.

2

На підставі ст. ст. 70, 72 ЮС України остаточно
визначено засудженому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнено засудженого від призначеного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком у 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого
обов'язки: - не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи;

повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну свого
місця проживання, роботи та навчання; періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в закону силу залишено без змін -підписку про невиїзд.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та
мешканця

АДРЕСА_3українця,

гр-на України, з середньою освітою, працюючого
формувальником ВАТ

«Славутський
ремонтно-механічний
завод», не одруженого, раніше

судимого:

- 08.12.2006
року Славутським міськрайонним судом за ст.
185 ч.1 КК

України до 510
грн. штрафу,

засуджено за
ст.ст.:

185 ч.3 КК України до 4 років
позбавлення волі; 357 ч.3 КК України до 3 місяців арешту.

На підставі
ст.ст. 70, 72 КК України остаточно визначено засудженому покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 років позбавлення
волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнено засудженого від призначеного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком у 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
свого місця проживання, роботи
та навчання; періодично з'являтись в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в закону силу залишено без змін -підписку про невиїзд.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та
мешканця АДРЕСА_4, українця, гр-на України, з середньою освітою, не працюючого,
не одруженого, раніше не судимого

3

засуджено за ст.
185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнено засудженого від призначеного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком у 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України
покладено на засудженого обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
свого місця проживання, роботи
та навчання; періодично з'являтись в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в закону силу залишено без змін -підписку про невиїзд.

Долю речових
доказів вирішено у відповідності до ст. 81 КПК України.

Згідно вироку
суду першої інстанції, 13 травня 2006 року, о 1 год. в м. Славута, Хмельницької області, ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3та
ОСОБА_4., з метою крадіжки чужого майна, проникли на охоронювану територію
Славутського ЦЕЗ № 7 і таємно викрали кабель марки ТППЄП 100*2*0,4 довжиною 276
м., заподіявши ЦЕЗ № 7 майнової шкоди на суму 2 861 грн. 52 коп.

31 грудня 2006
року о 1 год. в м.
Славута, Хмельницької обл.,
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою крадіжки
чужого майна, розбили скло та через вікно проникло у будинок ОСОБА_5 по вул.
Б.Хмельницького, 46/3, звідки таємно викрали наступне майно: ДВД-програвач
«Оріон» моделі ДВД-859К, вартістю 304 грн.; цифровий ресивер супутникового
телебачення марки «Глобо», модель 7010, вартістю 432 грн.; жорсткий диск
«Макстор», модель 62160 Д2, вартістю 76 грн.; жорсткий диск «Фуджіцу Лімітед»,
модель МПД 3064 AT,
вартістю 150 грн.; дистанційний пульт керування до цифрового ресивера
супутникового телебачення марки «Глобо», модель 7010, вартістю 40 грн.; дистанційний
пульт керування до телевізора «ЕЛДЖІ», вартістю 40 грн.; СД-РОМ, модель
СМД-5211, вартістю 60 грн.; СД-РОМ «ЕЛДЖІ-48Х», вартістю 70 грн.; дисковод 3,5 «Ньютронікс ко Лтд», вартістю 18
грн., - заподіявши потерпілому шкоду на загальну суму 1190 грн., а також
викравши важливі особисті документи потерпілого: свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на автомобіль «Москвич-2140», сертифікат на право
земельної частки (пай), довідку інвентарбюро про право власності на будинок,
договір дарування будинку.

18 лютого 2007
року, о 23 год. 30 хв. в
м. Славута, Хмельницької області, біля буд. № 32 по вул. Газети «Правда»», ОСОБА_1 перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, напав ззаду
на неповнолітню ОСОБА_6, збивши її з ніг на землю, сів на неї, закрив їй рот
своєю рукою, перекриваючи шляхи для дихання, схопив її за волосся і тричі
вдарив потерпілу обличчям об землю, заподіявши їй таким чином легкі тілесні
ушкодження, та погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілої, відкрито заволодів її мобільним телефоном марки
«Самсунг-Х650», вартістю 600 грн. із двома стартовими пакетами «Діджус»,
вартістю по 50 грн. кожний на суму 100 грн., чим заподіяв потерпілій майнової
шкоди на суму 700 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 просить
змінити вирок місцевого суду та пом'якшити призначене його підзахисному

4

покарання, шляхом звільнення останнього від призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим стоком у 2 роки на підставі ст. 75 К України.

При цьому
апелянт посилається на те, що суд при призначенні покарання не в повній мірі
врахував:

·
другу явку з повинною ОСОБА_1 по факту викрадення кабелю;

·
активне сприяння ОСОБА_1
розслідуванню вчинених ним злочинів. Зважаючи на це, та вказуючи, на ряд
інших пом'якшуючих обставин покарання,

зокрема на те, що ОСОБА_1 вчинив злочин в неповнолітньому
віці, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на
обліку в комісії неповнолітніх або у нарколога, вину визнав повністю та щиро
розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілих та відшкодував їм
завдану матеріальну та моральну шкоду в повному об'ємі, наполягання потерпілої
ОСОБА_6 на обранні ОСОБА_1. покарання, не пов'язаного з позбавленням волі,
запевнення ОСОБА_1 про недопущення в майбутньому вчинення злочинів - захисник
вважає, що виправлення та перевиховання його підзахисного можливе без
відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_7 в
підтримку апеляційної скарги, заперечення проти апеляції прокурора, який вважав
вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без змін, а апеляцію -
без задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду
першої інстанції про винність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у таємному,
а ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і у повторному викраденні чужого майна за
попереднім зговором групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та сховище;
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 також в незаконному заволодінні шляхом крадіжки
важливими особистими документами, а ОСОБА_1 і в розбійному нападі з метою
заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя і здоров'я потерпілого при зазначених у вироку
обставинах, -відповідають матеріалам справи і ґрунтуються на досліджених в
судовому засіданні доказах.

Так, підсудні
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали свою вину і пояснили, що
13.05.2006 року за попередньою змовою між собою, перелізли через огорожу ЦЕЗ №
7 і вкрали бухти з кабелем, який в лісі обпалили і на наступний день здали на
металобрухт.

В ніч на
31.12.2006 року ОСОБА_1 ОСОБА_2
та ОСОБА_3 проникли
в будинок ОСОБА_5 - сусіда ОСОБА_3,
звідки викрали електронну техніку та документи, які пізніше спалили, а
викрадене ними майно - продали.

Також ОСОБА_1 пояснив, що
18.02.2007 року, біля 23 год.
30 хв., з метою заволодіння мобільним телефоном, він напав на неповнолітню
ОСОБА_6, збив її на землю, затиснув рот рукою і погрожуючи, що заріже ножем,
забрав мобільний телефон потерпілої.

Визнавальні
покази засуджених повністю підтверджуються іншими об'єктивними доказами по
справі.

Так, представник цивільного позивача ОСОБА_8 пояснив, що
в травні 2006 року з ЦЕЗ № 7 було викрадено бухту кабелю, вартістю 2861 грн. 52
коп. Збитки підприємству повністю відшкодовано засудженими.

5

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що в
травні 2006 року він придбав у ОСОБА_4 200 м. мідного кабелю.

Потерпілий
ОСОБА_5 пояснив, що 31.12.2006 року він виявив, що з його дому викрадено
електротехніку та документи. Збитки йому відшкодовано, претензій до засуджених
він не має.

Свідок ОСОБА_10
пояснив, що 31.12.206 року придбав у ОСОБА_2 ДВД-плейєр, жорсткі диски, СД-роми
та дистанційні пульти керування.

Потерпіла
ОСОБА_6 пояснила, що 18.02.2007 року, біля 23 год. 30 хв., біля її АДРЕСА_5 на неї ззаду напад ОСОБА_1
збив її з ніг та закрив рот рукою. Потім, погрожуючи зарізати, він забрав у
нею її мобільний телефон і залишив лежати на землі. Вона реально сприйняла
погрозу її зарізати і не чинити опір.

Ці покази
повністю підтверджені законним представником потерпілої, яка заявила, що
матеріальні та моральні збитки їй повністю відшкодовані і претензій до ОСОБА_1 вона немає.

Крім того, вина
засуджених підтверджується протоколом огляду місця події, явками з повинною
засуджених, довідками про вартість викраденого і висновками інвентарізаційної
комісії про нестачу 276 м. кабелю на суму 2861 грн. 52 коп., протоколами
добровільної видачі ОСОБА_10 придбаних ним речей, та ОСОБА_11, придбаного у ОСОБА_1 мобільного
телефону «Самсунг - Х650», і довідкою про його вартість.

Як видно з
висновків судово-медичної експертизи, у ОСОБА_6 маються легкі тілесні
ушкодження у вигляді саден лоба, передньої поверхні тазу зправа, крововиливу
під слизову оболонку нижньої губи зліва, розрив лівої піднебінної дужки.

Названим доказам
суд першої інстанції дав належну оцінку з точки зору їх допустимості,
достатності, достовірності та відносності і правильно кваліфікував дії
засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки вони за попередньою змовою, групою
осіб, а ОСОБА_1 ОСОБА_2
та ОСОБА_3 ще й повторно, - таємно проникли у житло і в сховище та
вкрали чуже майно; ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -за ст.
357 ч.3 К України,
оскільки вони незаконно заволоділи важливими особистими документами; та ОСОБА_1 - за ст. 187 ч.1
КК України, оскільки він здійснив розбійний напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і
здоров'я потерпілої.

Дана кваліфікація дій засуджених ніким не оспорюється.

Міра покарання
призначена засудженим з дотриманням вимог ст. 65 КК України, з врахуванням
тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання і засудженими ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4. не оспорюється. Колегія суддів також не
знаходить підстав для пом'якшення покарання цим особам.

Що стосується ОСОБА_1, то колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав як обставини, що
пом'якшують його покарання вчинення першого злочину в неповнолітньому віці,
його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування
спричинених збитків, позитивну характеристику, те, що він раніше не судимий і
обгрунтовано, з врахуванням тяжкості і кількості скоєних ним злочинів призначив йому покарання у вигляді
позбавлення волі практично в мінімальному розмірі санкцій інкримінованих
йому статей КК.

В зв'язку з цим, колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги про необхідність пом'якшення покарання засудженому,
оскільки всі обставини, на які посилається апелянт, враховані судом першої
інстанції, який обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_1 без реального
відбування

6

покарання, а тому, - не знаходить
підстав для застосування до засудженого ст. 75 КК України , про що
просить апелянт.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду, керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України,

ухвалила:

Вирок Славутського міськрайонного
суду від «31» травня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_1 -без задоволення.