Справа №212/5103/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001474 від 01 червня 2015 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 31 травня 2015 року о 18.50 годині, знаходячись на території молокозаводу, розташованого по вул. Електрозаводська, 33а в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, що належить ДП «Агролайт», маючи намір на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків-очевидців, таємно викрав майно, що належить ДП «Агролайт», а саме: полувісь від автомобіля ГАЗ 5312, яка була у використанні, вартістю 300 грн., вилку щеплення від ГАЗ 5312, яка була у використанні, вартістю 100 грн., амортизатор до автомобіля ГАЗ 3302, який був у використанні, вартістю 125 грн., металобрухт чорних металів вагою 13 кг, вартістю 44,85 грн., всього на загальну суму 569,85 грн., при цьому виконавши всі дії, які вважав за потрібними для реалізації свого злочинного наміру, до кінця, але з причин, що не залежали від його волі свій злочинний намір не довів до кінця, так як був помічений та зупинений працівниками охорони «Бар`єр» на місці вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Показав, що все відбувалось саме так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме те, що він намагався викрасти металобрухт з території молокозаводу через отвір в огорожі, однак був викритий охороною. Гроші були потрібні для особистих потреб, в зв`язку з скрутним матеріальним становищем на той час. Щиро розкаявся у вчиненні злочину.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в повній мірі викритий в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває з липня 2012 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 69-1 КК України, у виді штрафу. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 26 червня 2015 року щодо обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дію якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: полувісь від автомобіля ГАЗ 5312, вилку щеплення від ГАЗ 5312, вартістю 100 грн., амортизатор до автомобіля ГАЗ 3302, металобрухт чорних металів вагою 13 кг, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_6 залишити в розпорядженні власника ДП «Агролайт».
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1