Справа: 11а-508-2007 р. Головуючий у 1-й інст.: Козулін
ст.309, ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючої:
Міщенко О.А.

Суддів: Горщарук
Г.О., Гладкого С.В.

З участю
прокурора: Гуца О.Л.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Рівне кримінальну
справу за апеляцією засудженого на вирок Рівненського міського суду від 19
квітня 2005 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Томськ Російської
федерації, мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, раніше судимий:
26 липня 2002 року Рівненським міським судом за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки
позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, засуджений

·
за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення
волі;

·
за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією ½ частини майна, яке є власністю засудженого;

·
за ч.3 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК
України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1Л частини майна, яке є
власністю засудженого.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання призначено 7 років позбавлення волі з
конфіскацією 1Л частини майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої
частини покарання за попереднім вироком остаточне покарання призначено 7 років
2 місяці позбавлення волі з конфіскацією V% частини майна,
яке є власністю засудженого.

Судом вирішено
питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 14 червня 2002 року, біля 9 год. 30 хв. в м.
Рівне, по вул. Макарова, 30, придбав у невстановлевої особи, без мети збуту,
наркотичний засіб - ацетильований опій, вагою 0,615 г., який незаконно
зберігав при собі до

9 год. 50 хв. того ж
дня.

11 червня 2004 року, біля 8 год.
30 хв. в м. Рівне, по вул.
Соборній придбав, без мети збуту, у невстановленої особи наркотичний засіб
- ацетильований опій, вагою (р 14 г.,
який незаконно зберігав при собі до 9 год.
10 хв. того ж дня.

В ніч з 05 на 06 лютого 2004 року ОСОБА_1, за попередньою
змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в автомобілі "ГАЗ 3110" д.н.
НОМЕР_1, який знаходився АДРЕСА_2, з метою заволодіння чужим майном, вчинили
напад на громадянина ОСОБА_4 і відкрито заволоділи грошима в сумі 40 грн.,
погрожуючи фізичною розправою.

Тієї ж ночі ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в автомобілі "ГАЗ
3112" д.н. НОМЕР_2, який знаходився АДРЕСА_3, вчинили напад на громадянина
ОСОБА_5 і, пригрозивши, що в разі непокори заподіють смерть, відкрито
заволоділи грошима в сумі 140 грн. і мобільним телефоном "Моторола", вартістю
250 грн., чим заподіяли матеріальної шкоди на загальну суму 390 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 08 на 09
лютого 2004 року ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2, з метою заволодіння
чужим майном, перебуваючи в автомобілі "Славута" д.н. НОМЕР_3, який
знаходився АДРЕСА_4 вчинили напад на громадянина ОСОБА_6, який виразився в тому,
що ОСОБА_1 підставив до горла потерпілого ніж і тримав його там, а тим часом
ОСОБА_2 відкрито заволодів грошима в сумі 100 грн. та мобільним телефоном
"Моторола Т 280", вартістю 670 грн., заподіявши матеріальної шкоди на
загальну суму 770 грн.

Тієї ж ночі, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи намір на
незаконне заволодіння транспортним засобом, із погрозою застосування
насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, заволоділи
автомобілем "Славута" д.н. НОМЕР_3, вартістю 15490 грн., який знаходився
в с Тинне і
належав ОСОБА_7 та поїхали на даному автомобілі до будинку АДРЕСА_4.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації дій,
просить пом'якшити призначене йому покарання, врахувавши його щире каяття,
сімейний стан та стан здоров'я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни,
дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих йому злочинів грунтуються на сукупності зібраних в справі та
досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана
правильна юридична оцінка.

Кваліфікація дій засудженого за ч.2 ст.309,4.2 ст.187, ч.3 ст.289 КК
України є вірною, що не заперечується і в апеляції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в ході досудового слідства та в
суді свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 КК України визнав
повністю, а у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.2 ст.187, ч.3 ст.289
КК України - частково, заперечуючи попередню домовленість про вчинення злочинів
з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Однак, показання засудженого в цій частині судом
оцінюються критично, оскільки спростовуються здобутими в справі доказами.

Що стосується призначення покарання, то суд першої
інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані
про особу засудженого, який раніше судимий і негативно характеризується,
обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчинених
засудженим злочинів, зокрема і ті, на які покликається ОСОБА_1 в апеляції, а
саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а також публічне
вибачення в залі судового засідання та призначив покарання відповідно до вимог
ст. 65 КК України.

Призначене
ОСОБА_1 покарання є достатнє та необхідне для його виправлення.

Підстав для пом'якшення покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду від 19 квітня 2005 року
відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без
задоволення.