Справа №11«а»-816
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Рупак А.А.
У Х В А Л А

іменем України

08 вересня 2010 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Слободяна К.Б.

суддів Рупака А.А., Старинця Ю.В.

з участю прокурора Меєчка О.М.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляціями адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого та засудженого ОСОБА_3 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 08 липня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого в ТОВ «РегВін-Агроресурс», раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_3 09 листопада 2009 року біля 12 години 45 хвилин в селі Джулинка Бершадського району керуючи власним транспортним засобом трактором ЮМЗ-80 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом 2ПТС-4 державний реєстраційний номер ВЕ 01594, рухаючись по вулиці Центральній в напрямку села Чернятка помітив велосипедиста ОСОБА_5, який рухався попереду на правій смузі руху в попутному напрямку в нетверезому стані, що було видно з виляння по смузі руху. В свою чергу ОСОБА_3 з метою обїзду перешкоди виїхав на смугу, проте в порушення вимог п.12.3 ПДР України не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд причепом на велосипедиста ОСОБА_5, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких в той же день настала смерть потерпілого.

В апеляціях захисника та засудженого ставиться питання про зміну вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості.

Апеляція прокурора відкликана до початку розгляду справи.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали свої апеляції та додатково просять не позбавляти права керування транспортними засобами, міркування прокурора Меєчка О.М. про можливість задоволення апеляцій в частині звільнення від відбування основного покарання та не вбачає підстав змінювати вирок в частині позбавлення права керування транспортними засобами, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, апеляції засудженого та його захисника підлягають задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначення покарання.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляціях не заперечуються.

Як вбачається з матеріалів справи, при призначенні покарання суд не в повній мірі дотримав вимоги ч.1 ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та не врахував положення ч.2 ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд не в повній мірі врахував всі помякшуючі його вину обставини та обставини, що характеризують особу засудженого. По справі встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував заподіяну злочином матеріальну та моральну шкоду, внаслідок чого потерпіла просить не позбавляти його волі, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Також на його утриманні перебувають дочка студентка та мати пенсіонерка.

З урахуванням обставин справи та особи винного суд дійшов хибного висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, через що призначив надто суворе покарання.

Крім цього, на думку колегії суддів відносно засудженого не слід призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки на час вчинення злочину сам ОСОБА_3 не перебував в стані спяніння, натомість потерпілий ОСОБА_5 керував велосипедом в стані спяніння та в певній мірі його дії призвели до вчинення злочину. Крім цього призначене додаткове покарання позбавить ОСОБА_3 утримувати сімю, оскільки його трудова діяльність повязана з керуванням транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи помічника прокурора Бершадського району Вінницької області ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляції адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого та засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 08 липня 2010 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України змінити в частині призначення покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з призначенням іспитового строку терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_3:

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи;

-періодично зявлятись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок залишити без змін.

Судді:

З оригіналом вірно: