АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 1-кп/640/56/15-к Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1000/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.128, ч. 2 ст. 296 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинувачених : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

- захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

- потерпілого ОСОБА_11 ,

- законного представника потерпілого ОСОБА_12 ,

- представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 1-кп/640/56/15-к за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньо - технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

засуджено:

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки обмеження волі;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
засуджено:

- за ч. 2 ст. 296 КК України на 3 роки обмеження волі;
- за ст. 128 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання - 4 роки обмеження волі.
Постановлено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 :
- на користь ОСОБА_11 930 грн., на відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн., на відшкодування моральної шкоди;
- на користь ОСОБА_14 2790 грн., на відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн., на відшкодування моральної шкоди.
Як установив суд, 13 квітня 2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи в групі з ОСОБА_7 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, на тролейбусній зупинці біля станції метро «Академіка Барабашова» м. Харкова підійшли до раніше незнайомих ОСОБА_14 і його неповнолітнього сина ОСОБА_11 та безпричинно, з хуліганських спонукань почали провокуючи їх на конфлікт, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою.
На неодноразові зауваження ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не реагували. Бажаючи уникнути конфлікту ОСОБА_14 та ОСОБА_11 зайшли в тролейбус маршруту № 24.
Однак ОСОБА_7 , діючи в групі з ОСОБА_8 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, вбігли за ними в тролейбус та безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та висловлюючи явну неповагу до суспільства, на очах у обурених громадян, діючи з особливою зухвалістю почали виштовхувати ОСОБА_14 з тролейбуса тягнучи його за руки з обох сторін.
Побачивши це, ОСОБА_11 зробив зауваження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленим особам, попереджаючи про те, що в разі неприпинення хуліганських дій відносно його батька він зателефонує у міліцію.
ОСОБА_7 , побачивши ОСОБА_11 , почав спричиняти йому тілесні ушкодження, виштовхуючи його з тролейбусу.
ОСОБА_14 , побачивши хуліганські дії відносно його сина, кинувся допомагати йому, однак ОСОБА_7 , діючи у групі з ОСОБА_8 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, наніс йому удар кулаком правої руки в область обличчя, розбивши окуляри, після чого наніс удар кулаком в область грудної клітини та разом з ОСОБА_8 тягнули його за руки до виходу з тролейбусу.
Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_7 в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, почав наносити удари ОСОБА_11 кулаками в область голови та грудної клітини, повалили його на підлогу та витягнули з тролейбуса за ноги.

ОСОБА_8 в цей час наносив удари ОСОБА_14 в групі з невстановленими особами, після чого ОСОБА_7 виштовхав ОСОБА_14 з тролейбуса, з силою потягнувши його за ліву руку, а невстановлені особи та ОСОБА_8 продовжували бити ОСОБА_14 кулаками по спині, в результаті чого виштовхнули останнього з тролейбусу.

Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановлені особи в цей час продовжували хуліганські дії знаходячись на зупинці, спричиняючи тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_11 кулаками та ногами в область тулубу, ніг, голови, коли неповнолітній лежав на землі, спричиняючи йому фізичну біль та крім того, пошкодили йому куртку.

Після того як його виштовхнули з тролейбуса ОСОБА_14 прикрив сина своїм тілом, а невстановлені особи в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наносили ОСОБА_14 удари кулаками і ногами в область тулуба, ніг, голови, спричиняючи тілесні ушкодження та фізичну біль.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб були спричинені:

- ОСОБА_14 - закритий ніжне- медіальний вивих лівого плеча, який відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, яке викликало тривалий розлад здоров`я, садно і синець на лівій нозі, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

- ОСОБА_11 - садно на голові, правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, в результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб було пошкоджено майно ОСОБА_14 : окуляри, вартістю 2790 грн., куртка ОСОБА_11 , вартістю 840 грн. та втрачена шапка ОСОБА_11 вартістю 90 грн.

Крім того ОСОБА_7 13 квітня 2014 року, приблизно о 19 годині 10 хвилин, знаходячись в тролейбусі маршруту № 24 на кінцевій зупинці на ТЦ «Барабашова» м. Харкова, в ході вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , обхопив ОСОБА_14 за ліву руку і різко з силою почав витягувати його з тролейбусу, в результаті чого ОСОБА_14 намагався звільнити руку, а ОСОБА_7 продовжував його утримувати двома руками за ліву руку в області передпліччя, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_14 закритий ніжне-медіальний вивих лівого плеча, що відноситься до середньої ступені тяжкості тілесного ушкодження, яке викликало тривалий розлад здоров`я.

В апеляційних скаргах, в редакції внесених до них доповнень та змін:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити і звільнити його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком. Посилається на те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, конфлікт спровокували самі потерпілі, він частково визнав свою винуватість, а завдану потерпілим матеріальну та моральну шкоду відшкодував;

- обвинувачений ОСОБА_7 посилається на ті ж доводи, що наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_8 , зазначивши, що в силу ст.89 КК України він не має судимості, а передбачений ст.128 КК України злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості. Просить вирок змінити та звільнити його від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисників, які просили задовольнити апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_11 , його законного представника ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_13 , які не заперечували проти задоволення апеляційних скарг, прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Доводи скарг обвинувачених про те, що суд не дав оцінки їх показанням про виникнення конфлікту з вини самих потерпілих, є безпідставними.

Як слідує із матеріалів провадження, у судовому засіданні були дослідженні зібрані у провадженні докази, у тому числі дані фотознімків та відеофайлу, проаналізувавши які суд дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені докази спростовують показання обвинувачених про те, що конфлікт був спровокований потерпілими, а вони, ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , нібито покинули салон тролейбуса щоб уникнути виникнення конфліктної ситуації, про що зазначив у вироку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як слідує зі змісту вироку покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому суд урахував характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, одне з яких, передбачене ч.2 ст.296 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, роль кожного із них при вчинені ними злочинів, дані про особу обвинувачених, згідно яких ОСОБА_8 раніше не судимий, ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не має судимості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, за місцем навчання ОСОБА_8 характеризується позитивно, обоє обвинувачених трудовою діяльністю не займаються, а також обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння,у зв`язку з чим призначив обвинуваченим покарання, яке на думку колегії суддів, за своїм розміром є необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з цим, ураховуючи зазначені вище дані про особу обвинувачених, згідно яких ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, тобто за вчинення злочинів із застосуванням до потерпілих насильства, конкретні обставини справи, в тому числі обтяжуючу покарання обставину та наслідки, які настали в результаті їх злочинних дій у виді тілесних ушкоджень, відповідно середнього ступеню тяжкості та легких тілесних ушкоджень, спричинених потерпілим, ставлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчиненого - невизнання ними своєї протиправної поведінки, зухвалого відношення до потерпілих під час вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинувачених лише в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст.75 КК України, належним чином мотивувавши цей висновок у вироку.

Що ж стосується відшкодування обвинуваченими, після ухвалення вироку, завданої потерпілим матеріальної та моральної шкоди, думку одного потерпілого ОСОБА_11 і його представників про можливість задоволення апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то це, з огляду на вищенаведені обставини, не є підставами для застосування положень ст.ст.75, 76 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг обвинувачених, відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: