Справа № 520/6412/15-к
Провадження № 1-кп/520/350/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козакове В-Михайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
29.03.2015 о 08.40 годині водій ОСОБА_7 порушив пункти: 1.7.; 2.3. «б»; 2.10. «а», «в», «д»; 4.16 «а»; 18.1.; 18.4. Правил дорожнього руху України, які зобов`язують водія:

п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції»;

п. 4.16. «Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби з упинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п. 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_7 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ГАЗ-31105», д/з « НОМЕР_1 », рухався в умовах необмеженої видимості по асфальтованому мокрому дорожньому покриттю Люстдорфської дороги в Київському районі міста Одеси, де організований двосторонній рух і проїжджа частина має по дві смуги руху в протилежних напрямках, що позначені дорожньою розміткою та поділені газоном із трамвайними коліями, з боку площі Толбухіна у напрямку Адміральського проспекту, у правій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 35-40 км/год.

Наближаючись до позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти будинку № 29 по Люстдорфській дорозі, водій ОСОБА_7 вкрай уважним не був, у дорожній обстановці, що склалася, а саме: отримуючи об`єктивні ознаки того, що перед нерегульованим пішохідним переходом починає зменшувати швидкість та зупиняється невстановлений органами слідства автомобіль, який рухався попереду у попутному напрямку, у лівій смузі руху, під керуванням водія, особу якого не встановлено, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, на зміну дорожньої обстановки своєчасно не відреагував, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити.

Проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків але легковажно розраховуючи на їх відвернення, водій ОСОБА_7 не дав дорогу пішоходу похилого віку ОСОБА_5 , який перетинав проїжджу частину у встановленому місці, рухаючись у темпі кроку по пішохідному переходу, з лівого боку направо, за ходом руху автомобіля, внаслідок чого скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля «ГАЗ-31105» на пішохода.

Після наїзду водій ОСОБА_7 на місці пригоди не залишився, перемістив свій транспортний засіб, до органу міліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив, не дочекався прибуття працівників міліції і з місця ДТП поїхав до КУ «Міська клінічна лікарня № 11», куди працівники бригади швидкої медичної допомоги доставили пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 685 від 16.04.2015, спричинені тілесні ушкодження, а саме: закритий крайовий, лінійний перелом акроміального відростку правої лопатки без зміщення кісткових відламків і закритий перелом правої плечової кістки на рівні хірургічної шийки зі зміщенням кісткових відламків, що супроводжувалося вивихом у плечовому суглобі; закритий перелом внутрішньої кісточки правої гомілки зі зміщенням кісткових відламків, які не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів на правову допомогу в розмірі 15.000 гривен, 1 309.35 гривен матеріальної шкоди та 600.000 гривен моральної шкоди, а також до МТСБУ про стягнення матеріальних збитків у розмірі 22.828.1 гривен.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав в повному обсязі, цивільний позов потерпілого в частині витрат на правову допомогу не визнав, матеріальні збитки на суму 1 309.35 гривен визнав, моральну шкоду не визнав, та пояснив, що стаж водія має, з 1985 року. В його власності знаходиться автомобіль «ВАЗ-31105-101», д/н « НОМЕР_1 ». 29.03.2015 року приблизно біля 08 годин 40 хвилин рухався по Люстдорфській дорозі в м. Одесі, в напрямку Адмиральского пр-ту, зі швидкістю приблизно близько 35-40 км/год. Також пояснив, що відшкодував потерпілому збитки в розмірі 10 000 гривень, в скоєному щиро кається, просить суд врахувати, що він є інвалідом 2 групи, по сердечному захворюванню.

Представник цивільного відповідача - Моторно транспортне страхове бюро України, в судове засідання не з`явився, надавши заперечення на цивільний позов та заяву про розгляд кримінального провадження без участі представника.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що в результаті наїзду на нього автомобілю піди керуванням обвинуваченого, йому причинені тілесні пошкодження, у зв`язку з чим він знаходився на лікуванні, 08.04.2015 року йому проведена хірургічна операція, відломки костей скріплені металічною пластиною та вінтами. Після отриманих тілесних пошкоджень, повністю змінилося його життя, він більше не може працювати, не може проживати один своїй квартирі, так як постійно потребує допомоги ближнього, на даний час йому потрібен ще тривалий курс лікування, та проведення операції.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 29.03.2015 року, з -схемою та фото таблицею;

-протоколом огляду транспортного засобу від 29.03.2015 року з фото таблицею, під час якого на автомобілі «ВАЗ-31105» виявлені пошкодження;

-висновком судової авто технічної експертизи технічного стану автомобіля « ВАЗ -31105», згідно якого на момент експертного огляду гальмова система, рульове керування, ходова частина автомобіля «ГАЗ 31105» були працездатні, дозволяли водію здійснювати рух по наміченій траєкторії, ефективно знижувати швидкість аж до зупинки, за відсутності несправностей, які б раптово для водія могли обумовити відмову систем, втрату керованості, або відведення автомобіля від заданого водієм напрямку руху;

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи обставин наїзду автомобіля ГАЗ-31105 на пішохода від 09.04.2015 року, на автомобілі «ГАЗ-31105»потертості характерні для утворення при контакті з тілом, предметами приналежності людині, в умовах ДТП (наїзд на пішохода);

-висновком судово медичної експертизи від 16.04.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні пошкодження а саме: закритий крайовий, лінійний перелом акроміального відростку правої лопатки без зміщення кісткових відламків і закритий перелом правої плечової кістки на рівні хірургічної шийки зі зміщенням кісткових відламків, що супроводжувалося вивихом у плечовому суглобі; закритий перелом внутрішньої кісточки правої гомілки зі зміщенням кісткових відламків, які не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно до п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

-висновком судової авто технічної експертизи обставин наїзду автомобіля ГАЗ -31105 на пішохода від 20.04.2015 року, згідно якого належна реалізація зазначених вимог Правил дорожнього руху забезпечувала водієві автомобілю технічну можливість запобігти наїзду на пішохода.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розумів зміст скоєного, у учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового проваження, визнав недоцільним подальше дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи, особу обвинуваченого та його відношення до скоєнного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому.

ОСОБА_7 раніше не судимий, скоїв не навмисне кримінальне правопорушення, невиликої тяжкості, позитивно характеризується, раніше порушував ПДР згідно відповіді з ВДАЇ на запит слідчого.

Обставинами, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає, повне визнання своєї провини, щире розкаяння у вчинені злочину, стан здоров`я, часткове відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи в сукупності всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також попередження з його боку скоєння нових злочинів, має бути призначене покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Вирішуючи питання щодо заявленого позивачем цивільного позову, суд приходить до наступного.
Відповідачами по цивільному позову потерпілого є обвинувачений ОСОБА_7 та Моторне транспортне страхове бюро України.
При вирішенні цивільного позову потерпілого, суд керується вимогами Цивільного кодексу України та Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Щодо роз`яснень п.29 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством і виходити з роз`яснень із цих питань, які містяться в постановах Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільна правова відповідальність власників наземних транспортних засобів має бути застрахована, що підтверджується полісом певного серійного номеру.

Між тим, обвинувачений ОСОБА_7 керував транспортним засобом без договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно до ст. 21.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Відповідно до ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом.

Таким чином суд вважає що цивільний позов потерпілого до МТСБУ що до матеріальних збитків на суму 22 828.1 гривен, ( витрати на ліки та перев`язки -2 565.16 грн., втрата зарплатні 11. 117.94 грн., санаторне лікування 9.145 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого до обвинуваченого щодо стягнення грошових коштів на правову допомогу у розмірі 15.000 гривен, а також матеріальну шкоду в розмірі 1.309.35 гривен - витрати на постійний по сторонній догляд суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову потерпілого щодо стягнення моральних збитків, суд враховує моральні переживання чоловіка які він зазнав після отриманих тілесних пошкоджень, а саме позбавився роботи, потребує в постійному постороньому уході, тобто враховуючи, наслідки що повністю змінили ритм життя потерпілого, при тому також і враховуючи особу обвинуваченого та його майновий стан, суд вважає за необхідне цивільний позов задовольнити частково.

Судові витрати по справі за проведення судових експертиз підлягають

стягненню з обвинуваченого на користь держави, у відповідності до вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Цивільний позов потерпілого до Моторно транспортного страхового бюро України (МТСБУ) задовольнити, стягнувши на користь потерпілого матеріальні збитки в сумі 22.828.1 грн.

Цивільний позов потерпілого до ОСОБА_10 про стягнення 15.000 гривен та 1309.35 гривен задовольнити в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого до ОСОБА_7 щодо стягнення моральних збитків задовольнити частково стягнувши з обвинуваченого грошові кошти у розмірі 200.000 гривен.

Стягнути з обвинуваченого в доход держави судові витрати за проведення експертиз, в сумі 1107,00 гривен.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області, через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1