Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11/781/21/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підсудної ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року, якою кримінальна справа за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бурти, Кагарлицького району, Київської області, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, була направлена прокурору Устинівського району Кіровоградської області для проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні службової недбалості, тобто неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у вигляді збитків та у розтраті бюджетних коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Повертаючи зі стадії судового розгляду дану кримінальну справу на додаткове розслідування за клопотанням захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначив, що під час досудового розслідування було порушено право обвинуваченої на захист, про що свідчить відсутність захисника під час пред`явлення ОСОБА_7 обвинувачення, яке мало місце 25.07.2012 року, при цьому протокол про роз`яснення прав обвинуваченому від 25.07.2012 року не містить волевиявлення обвинуваченої щодо участі захисника. В той час постановою від 27.06.2012 року до участі у справі допущено захисника адвоката ОСОБА_6 .
Окрім цього, суд першої інстанції зазначив, що після ознайомленням з матеріалами справи на момент закінчення досудового слідства, обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінальної справи, яке підтримав її захисник, однак слідчий в супереч вимогам ст. 221 КПК України (1960 р.), не виніс вмотивовану постанову про відмову в задоволенні заявленого клопотання, при цьому обмежившись лише листом, що в свою чергу позбавило обвинувачену можливості оскаржити прийняте слідчим рішення, прокурору.
Також, районний суд в постанові вказав на невідповідність обвинувального висновку вимогам ст. 223 КПК України (1960 р.), що є підставою для повернення обвинувального висновку прокурору для складення нового обвинувального висновку.
В своїй апеляції прокурор просить скасувати зазначену постанову суду як незаконну, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду. Свої доводи мотивує тим, що твердження суду стосовно допущення органом досудового слідства порушення обвинуваченої права на захист є необґрунтованою з таких підстав.

Так, дійсно при пред`явленні обвинуваченій ОСОБА_7 обвинувачення 25.07.2012 року був відсутній захисник, однак матеріали кримінальної справи містять постанову про відмову обвинуваченої від захисника. В подальшому слідчий допустив своє ю постановою захисника обвинуваченої та повторне обвинувачення пред`являлось ОСОБА_7 в присутності адвоката.

Також апелянт зазначає, що дійсно слідчим не виносилась постанова про відмову в задоволенні заявленого ОСОБА_7 клопотання щодо закриття справи, однак останній було направлено лист, в якому зазначались мотиви відмови в задоволенні її клопотання, що не позбавляло сторону захисту заявляти подібні клопотання під час розгляду справи в суді, що вони і робили на стадії судового розгляду справи.

Що стосується посилання суду на невідповідність довідки про рух справи, то на переконання апелянта, зазначена вказівка суду жодним чином не впливає а повноту чи правильність досудового розслідування, оскільки вказані розбіжності вже були усунуті під час розгляду справи судом.

Заслухавши доповідача, вислухавши думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, підсудну ОСОБА_7 та в її інтересах захисника адвоката ОСОБА_6 , які в судових дебатах заперечили проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Суд першої інстанції правильно вказав в своїй постанові про те, що під час проведення додаткового розслідування було порушено право обвинуваченої на захист, що вказує на неправильність досудового слідства, що не може бути усунуто під час судового розгляду справи, зокрема:
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України (1960 р.), при пред`явленні обвинувачення особі присутність захисника є обов`язковою, крім випадків, коли він відмовляється від нього і його відмова прийнята.
Як слідує з постанови слідчого від 27.06.2012 року, до участі у справі для захисту прав ОСОБА_7 був допущений захисник адвокат ОСОБА_6 , який в подальшому до кінця досудового розслідування та в судовому засіданні захищав інтереси ОСОБА_7 (Том 4 а.с. 193).
При цьому, з постанови про притягнення особи як обвинуваченого від 25.07.2012 року, протоколу про пред`явлення обвинувачення і вручення копії постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 25.07.2012 року та протоколу роз`яснення обвинуваченому його прав на слідстві від 25.07.2012 року, під час вчинення такої процесуальної дії, як пред`явлення обвинувачення, був відсутній захисник адвокат ОСОБА_6 , який на той час вже захищав інтереси обвинуваченої ОСОБА_7 (Том 4 а.с. 182/190, 191, 192). Також слід зазначити, що ОСОБА_7 в жодному із зазначених вище процесуальних документів не зазначала про відмову від захисника.
Із зазначеного вище слідує, що слідчим під час пред`явлення ОСОБА_7 обвинувачення було проігноровано вимоги ч. 1 ст. 140 КПК Україи, чим грубо порушено гарантоване Конституцією України та КПК України (1960 р.) права ОСОБА_7 на захист. Вище вказане порушення, на переконання колегії суддів не може бути усунуте під час судового розгляду справи, через специфіку такої процесуальної дії, як пред`явлення обвинувачення.
Окрім цього, колегія суддів погоджується із висновком районного суду з приводу недотримання органом досудового слідства вимог ст. ч. 3 ст. 221 КПК України (1960 р.), яке виразилось в наступному.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 221 КПК України (1960 р.), про відмову задовольнити клопотання (в даному випадку про закриття справи), слідчий складає мотивовану постанову, яку оголошує обвинуваченому і його захисникові.
Так, з протоколу про пред`явлення обвинуваченому матеріалів кримінальної справи від 27 липня 2012 року (Том 4 а.с. 206) слідує, що після ознайомлення з матеріалами справи, обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття кримінальної справи. Заявлене клопотання обвинуваченою підтримав і її захисник адвокат (Том 4 а.с. 207). При цьому, відмовляючи в задоволенні клопотання обвинуваченої та ігноруючи норми ч. 3 ст. 221 КПК України (1960 р.), слідчий не винісши мотивовану постанову та не оголосивши її обвинуваченій та її захисникові, обмежився лише направленням листа, зі змісту якого вбачається, що підстави, які б давали можливість для задоволення заявленого клопотання відсутні (Том 4 а.с. 208).
Також звертає на себе увагу і той факт, що лист про відмову в задоволення заявленого клопотання виготовлений та направлений обвинуваченій і її захиснику після того, як матеріали справи були скеровані для розгляду в суд першої інстанції, про що свідчать вихідні номери листа про відмові в задоволенні заявленого клопотання (02-1537) та супровідного листа про направлення справи до суду першої інстанції (02-1536).
Допущенні органом досудового слідства порушення вимог кримінально процесуального закону (1960 р.) позбавили можливості оскаржити прийняте слідчим рішення прокурору, що також вказує на порушення права обвинуваченої на захист.
Що стосується інших підстав, на які послався суд першої інстанції в постанові про повернення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а тому вважає за необхідне їх виключити з мотивувальної частини постанови районного суду.
Колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи прокурора з приводу того, що у суду не було підстав для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, а тому вважає, що підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування постанови суду не має.
Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України (1960 року), п.п.11,15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України прокурору Устинівського району Кіровоградської області для проведення додаткового розслідування, залишити без зміни.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8