УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 листопада 2014 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Широян Т.А., суддів Романець Т.В., Матієк Т.В., при секретарі Шапулі В.В. за участю: прокурора Таргонія О.В. захисника ОСОБА_1 розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанції на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 квітня 2014 року. Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2014 року, постановленого судом присяжних, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що не має судимостей, виправдано за ч. 4 ст. 187 та п. 6 , ч.2 ст.115 КК України у зв'язку із недоведеністю його участі і вчиненні ним кримінальних правопорушень. Органами досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він 3 червня 2013 року у період часу з 14-00 до 16-00 вчинив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_3 - свою бабусю, поєднаний із проникненням у житло, під час якого він з корисливих мотивів умисно вбив потерпілу. Зокрема, як зазначено у обвинувальному акті, під час нападу на ОСОБА_3 ОСОБА_2, діючи з корисливих мотивів та достовірно знаючи, що в будинку окрім неї нікого не було і там зберігались значні грошові кошти, які належали його дядьку ОСОБА_4, з метою позбавлення життя ОСОБА_3, завдав їй дерев'яним табуретом не менше ніж 18 ударів в голову, по плечах, передпліччю та по ребрах, а потім накинув на шию мотузку та став стягувати, поки остання не перестала чинити опір. Смерть ОСОБА_3 настала від механічної асфіксії, внаслідок стискання органів шиї зашморгом. Після цього ОСОБА_2, як зазначено у обвинувальному акті, заволодів майном потерпілого ОСОБА_4 - свого дядька, який проживав разом із загиблою у одному будинку, а саме, грошовими коштами в сумі 5 000 доларів США, що за курсом Національного Банку України становило 39 950 грн. За результатами судового розгляду даного кримінального провадження судом присяжних було встановлено, що кримінальне правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_3 мало місце, але з урахуванням доказів, які були досліджені в судовому засіданні з точки зору достатності та взаємозв'язку, стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_5 проник до домоволодіння, де проживала потерпіла, винив на неї розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4, заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, а також з корисливих мотивів вчинив умисне вбивство останньої. А тому суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_2 у зв'язку із недоведеністю його участі у даних кримінальних правопорушеннях. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 квітня 2014 року вирок суду в частині вирішення долі речових доказів скасовано, а у іншій частині - залишено без зміни. У касаційній скарзі та доповненні до неї, прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час його судового розгляду просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що суд, постановляючи виправдувальний вирок, всебічно та повно не дослідив всі докази, які підтверджували винуватість ОСОБА_2, дав їм однобічну оцінку без їх взаємозв'язку, а тому дійшов необґрунтованого висновку про недоведеністю його участі і вчиненні кримінальних правопорушень. Окрім того, ставлячи під сумнів законність вироку судом присяжних, вказує на те, що вирок суду постановлений незаконним складом суду, і апеляційний суд цю та інші обставини безпідставно до уваги не прийняв. На касаційну скаргу прокурора від потерпілого ОСОБА_4 та захисника засудженого ОСОБА_1 надійшли заперечення, у яких вони вказують на її (касаційну скаргу) безпідставність, а тому просив судові рішення щодо ОСОБА_2 залишити без зміни. Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку поданої із доповненнями касаційної скарги з підстав, викладених у ній, доводи захисника засудженого на спростування касаційної скарги прокурора, який просив постановлені щодо ОСОБА_2 судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення. Відповідно до ст. 498 КПК України, підставами для скасування у касаційному порядку виправдувального вироку може бути істотне порушення вимог кримінального закону або неправильне застосування кримінального закону, а обставини, які відносяться до таких підстав, передбачені статтями 412, 413 КПК України. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити у ньому законний, обґрунтований і справедливий вирок, а в частин другій цієї статті зазначені конкретні обставини, які відносяться до таких підстав. Стверджуючи, що вирок суду постановлений незаконним складом суду, прокурор посилається на те, що одному із присяжних - ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження було пред'явлено підозру у вчиненні злочину, а тому ця обставина, на його думку, за своїм характером є різновидом протиправних діянь, цілеспрямовано направлених на постановлення незаконного вироку. Ці доводи прокурора колегія суддів вважає безпідставними. Під незаконним складом суду розуміються порушення вимог ст. 31 КПК України, коли буде встановлено, у тому числі, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя або присяжний, щодо якого існували обставини, що виключали можливість його участі у кримінальному провадженні. І вичерпний перелік таких обставин наведений у ст. 75 КПК України. Зокрема, якщо присяжний є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім'ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім'ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, також не можуть бути особи, які є родичами між собою. Перевіркою матеріалів кримінально провадження встановлено, що перешкод для участі присяжного ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження до того часу, коли йому було пред'явлено підозру у вчиненні злочину, не було. Заява ОСОБА_6 про самовідвід у зв'язку із значними обставинами була розглянута судом 24 січня 2014 року та відбулась його заміна на іншого присяжного з числа запасних, який також був присутній упродовж всього судового розгляду, у відповідності до ст. 35 КПК України. Тому вважати, що вирок суду постановлений незаконним складом суду, підстав нема, про що у своїй ухвалі правильно зазначив апеляційний суд. Інших обставин, що передбачені ст. 412 КПК України, у касаційній скарзі прокурора не наведено. Також у касаційній скарзі не наведено доводів, у чому полягає неправильне застосування кримінального закону і якого саме. Із змісту касаційної скарги убачається, що її доводи стосуються однобічності, неповноти судового слідства, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом касаційного розгляду. При цьому слід зазначити, що суд касаційної інстанції в межах своїх повноважень виходить із тих фактичних обставин, що встановлені судами першої й апеляційної інстанції, як це передбачено ст. 438 КПК України. Як убачаться із матеріалів кримінального провадження, суд присяжних повно, всебічно та об'єктивно розглянув всі обставини у кримінальному провадженні, перевірив усі доводи досудового слідства на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_2 і свої висновки про недоведеність його участі і вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та п.6, ч.2 ст.115 КК України, обґрунтував доказами, які у встановленому законом порядку безпосередньо дослідив в судовому засіданні та навів у вироку. Аналіз доказів, на які послався суд, свідчить про правильність висновків суду про недоведеність участі ОСОБА_2 та вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.187 та п. 6, ч.2 ст.115 КК України, і доводи касаційної скарги ці висновків суду не спростовують.
Суди першої та апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі прокурора, про наявність у кримінальному проваджені доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 , ч.2 ст.115 КК України.

Викладені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доказів такими, які не підтверджують існування обставин, про які вказано в обвинувальному акті, колегія суддів знаходить обґрунтованими, такими, що відповідають матеріалам кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та у повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування судових рішень у кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 436-438 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 квітня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

_____________ _____________ ___________

Л.А. Романець Т.А. Широян Т.В. Матієк