ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Животова
Г.О

суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.

за участю прокурора
Матюшевої О.В.,

розглянула 12 серпня 2014 року у м. Києві
кримінальну справу щодо
ОСОБА_1 за касаційною скаргою
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції, на
вирок Тиврівського районного суду
Вінницької області від 20 травня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 28 серпня 2013 року.

Вказаним вироком місцевого суду,
залишеним без зміни вищезазначеною
ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово
судимого, останній раз - 27.02.2009 за ч. 3 ст.
185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України на
5 років позбавлення волі з подальшою
заміною невідбутого строку покарання
на 2 роки 4 місяці 18 днів обмеження волі,
громадянина України,

Згідно вироку, ОСОБА_1 з травня по
червень 2012 року, перебуваючи у кімнаті
для зберігання речей засуджених у
Новобузькому ВЦ № 103, таємно викрав
лінолеум вказаної установи вартістю 3000
грн; 07.07.2012 й 10.07.2012 в с. Яришівка
Тиврівського району проникав у будинки
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й викрадав
майно останніх загальною вартістю
відповідно 948,62 та 143,66 грн, а 04.08.2012
незаконно заволодів автомобілем
ОСОБА_4 «ВАЗ 2107», який знаходився на
вулиці Веселій; 26.07.2012 та 27.07.2012 в с. Лука
Мелешківська Вінницького району в
стані алкогольного сп'яніння «шляхом
вільного доступу» проник відповідно до
будинку й гаража ОСОБА_5 та викрав майно
останнього і ОСОБА_6 вартістю
відповідно 1880 та 4000 грн.

У касаційній скарзі прокурор порушує
питання про скасування вказаних
судових рішень з направленням справи
на новий судовий розгляд через істотне
порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону та
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочинів й особі
засудженого внаслідок м'якості.

Стверджує, що суд безпідставно не
застосував додаткову міру покарання у
виді конфіскації майна, передбачену
санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав скаргу,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів визнає її такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів та правильність кваліфікації
його дій у касаційній скарзі не
оспорюються, а доводи прокурора про
невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчинених злочинів
та особі засудженого внаслідок
м'якості, необґрунтовані.

Так, призначаючи покарання суд, у
відповідності до загальних засад,
передбачених ст. 65 КК України, врахував
тяжкість вчинених злочинів, особу
ОСОБА_7 та обставини, що обтяжують й
пом'якшують відповідальність.

За таких обставин суд обґрунтовано не
призначив конфіскацію майна, яка є
факультативним а не обов'язковим
додатковим покаранням, передбаченим
санкцією ч. 2 ст. 289 КК України. Крім того,
відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України,
конфіскація майна може
застосовуватись тільки за вчинення
тяжких та особливо тяжких корисливих
злочинів. Згідно вироку, корисливих
мотивів в діях засудженого за ч. 2 ст. 289
КК України не встановлено.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
визнає призначене покарання
справедливим.

Апеляційний суд розглянув справу у
відповідності до вимог
кримінально-процесуального закону, а
постановлена ним ухвала є
вмотивованою та відповідає іншим
вимогам, передбаченим ст. 377 КПК України
1960 року

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону які
б перешкодили чи могли перешкодити
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законні, обґрунтовані та
справедливі рішення, при розгляді
даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись
пунктами 11, 15 розділу ХІ «ПЕРЕХІДНІ
ПОЛОЖЕННЯ» Кримінального
процесуального кодексу України та
статтями 394-396
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Тиврівського районного суду
Вінницької області від 20 травня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 28 серпня 2013 року щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни, касаційну
скаргу прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом апеляційної
інстанції, - без задоволення.

Судді:

Г. Животов Є. Пузиревський Л. Шибко