Ухвала

іменем України 25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,

суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянула касаційну скаргу представника цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест» на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 4 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000871 щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 4 лютого 2015 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця Чернівецької області,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2,

засуджено за:

- ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

- ч. 1 ст. 135 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань,ОСОБА_1 остаточно визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_1 та ТОВ «Едванс-Інвест» порівну на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду 210000 грн.

Провадження в частині стягнення моральної шкоди на користь малолітнього ОСОБА_5 та матеріальної шкоди з ОСОБА_1

Вирішені питання про речові докази судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року вирок в частині вирішення цивільного позову змінено.

Скасовано вирок в частині стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Едванс-Інвест» порівну на користь потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 210000 грн.

Стягнуто із ТОВ «Едванс-Інвест» на користь потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду в сумі 70000 грн. кожному, а всього 210000 грн.

В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 15.10.2014 року приблизно о 7 год. 58 хв., керуючи вантажним автомобілем «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1, який належний ТОВ «Едванс Інвест», рухаючись по вул. Нахімова в м. Чернівці, не вибрав безпечний боковий інтервал, проявив неуважність до дорожньої обстановки і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, чим порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 3.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження у виді геморагічного шоку, гострої внутрішньої кровотечі, яка розвинулась як ускладнення наявної при житті політравми, численні злами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, від яких настала смерть.

ОСОБА_1 після вчинення ДТП не зупинився, не переконався чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, з місця події втік, умисно залишив останню в небезпеці.

У касаційній скарзі представник цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест» просить скасувати вирок і ухвалу в частині задоволення цивільного позову та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що за заподіяну шкоду має відповідати засуджений, який без відповідного дозволу керував належним підприємству автомобілем. Наголошує, що підприємством було вжито всіх можливих належних заходів для запобігання незаконному заволодінню та використанню автомобіля засудженим. Зазначає, що позивачами не доведено наявності обставин, які можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди, а судом належно не обґрунтовано однаковий розмір стягнутої моральної шкоди трьом позивачам.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованих правопорушень, кваліфікація його дій та призначене покарання у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується вирішення цивільних позовів у провадженні, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 128 КПК України потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Винятки із цього правила встановлено ч. 3, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, згідно з якими особа, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядник тощо), звільняється від обов'язку відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом у випадках неправомірного заволодіння третьою особою транспортним засобом, завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як убачається із судових рішень, об'єктивні дані про незаконне заволодіння ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні, не інкримінувалося останньому і вчинення такого діяння. Також судом зазначено, що представником цивільного відповідача не наведено переконливих доводів про необхідність звільнення ТОВ «Едванс Інвест» від відшкодування заподіяної потерпілим шкоди.

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні є ТОВ «Едванс Інвест», а ОСОБА_1 - третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

За таких обставин, при вирішенні цивільного позову, який виник із відносин щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Едванс Інвест» заподіяної шкоди, оскільки це товариство на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, за участю якого сталася дорожньо - транспортна пригода.

Що стосується доводів про необґрунтоване стягнення моральної шкоди в однаковій сумі кожному з позивачів, то вони є безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь потерпілих, визначений судом з урахуванням їх фізичних і моральних страждань та конкретних обставин справи, враховано, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які, відповідно, є дочкою, мамою та сином загиблої ОСОБА_6 заподіяна моральна шкода у зв'язку із втратою рідної та дорогої людини. Ця шкода полягає у заподіянні їм фізичних та душевних страждань, порушенні звичайного для них способу життя та, на думку колегії суддів, є рівною для них і вважати її необґрунтованою підстав не має.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені представником цивільного відповідача в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірені, на них надані змістовні відповіді.

Апеляційний суд, змінюючи вирок в частині цивільного позову та стягуючи моральну шкоду з ТОВ «Едванс Інвест», цивільні позови правильно вирішив у відповідності до вимог ст. 23, 1167, 1168, 1172 ЦК Україні та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 (зі змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Касаційна скарга представника цивільного відповідача не містить доводів щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які були б підставою для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги представника цивільного відповідача та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача ТОВ «Едванс Інвест» на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 4 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9