Справа № 714/1135/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2013 р. Герцаївський
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого-судді Костишин Н.Я.

при
секретарі Конецькій Д.Г.

з участю: прокурора Іліє П.М.,
представника потерпілого - ПП «Колос» -
ОСОБА_1, обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду м.Герца
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 Чернівецької області,
громадянина України, з повною
загальною середньою освітою,
одруженого, непрацюючого (працював в ПП
«Колос» вантажником), раніше не
судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та
мешканця АДРЕСА_2 Чернівецької області,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, одруженого,
непрацюючого (працював в ПП «Колос»
двірником), раніше не судимого,

в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст.15
ч.2, 185 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29.10.2013 року, приблизно
11:30 год., перебуваючи на території ПП
«Колос», розташованого в с.Маморниця
Герцаївського району Чернівецької
області, з метою вчинення крадіжки
ковбасних виробів з цеху готової
продукції згаданого підприємства,
вступили між собою у попередню змову, а
саме узгодили між собою об'єкт
крадіжки, місце, час та спосіб її
вчинення. Далі приблизно 12:40 год.
ОСОБА_2, перебуваючи в цеху готової
продукції, таємно викрав звідти 7,780 кг
ковбаси «Володимирської» вартістю 448,91
грн., 1,420 кг ковбаси «Європейської»
вартістю 88,54 грн. та 7,140 кг ковбаси
«Сервелат» вартістю 511,22 грн., яку
переніс у цех подрібнення кишок. З
вказаного цеху ОСОБА_2 передав ковбасу
по стрічковому транспортеру у кишковий
цех, де її підібрав ОСОБА_3, склав у
мішок з-під солі та заховав у ящик з
метою в подальшому винести її через
паркан. Однак даний злочин не було
доведено до кінця з причин, що не
залежали від волі останніх, оскільки
вказані ковбасні вироби у місці схову
було виявлено працівниками служби
охорони ПП «Колос».

Вказані дії органом досудового
розслідування кваліфіковані за ст.ст.15
ч.2, 185 ч.2 КК України - як замах на
крадіжку, вчинений за попередньою
змовою групою осіб.

28.11.2013 року в даному кримінальному
провадженні між представником
потерпілого ПП «Колос» ОСОБА_1 та
підозрюваними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471
КПК України, укладено угоди про
примирення.

Виходячи із змісту даних угод, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 під час досудового
розслідування повністю визнали свою
винуватість у зазначеному діянні і
зобов'язалися беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри у
судовому провадженні. Сторони угод
погодилися на призначення покарання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК
України у виді обмеження волі строком
на один рік із звільненням від
відбування покарання на підставі ст.75
КК України (з випробувальним терміном).
В угоді передбачені наслідки її
укладення, затвердження та
невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 визнав свою вину в скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення. Пояснив суду, що він
розуміє права, надані йому законом,
угоду він укладав добровільно і
наслідки укладання та затвердження
угоди для нього зрозумілі. Просив
затвердити угоду.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення. Також пояснив суду, що
він розуміє права, надані йому законом,
угоду він укладав добровільно і
наслідки укладання та затвердження
угоди для нього зрозумілі. Просив
затвердити угоду.

Представник потерпілого ПП «Колос»
ОСОБА_1 суду пояснив, що претензій
будь-якого характеру до обвинувачених
не має, угоди уклав добровільно,
наслідки укладання та затвердження
угод для нього зрозумілі. Просить
затвердити зазначені угоди.

Прокурор в судовому засіданні,
вважаючи, що при укладенні угод про
примирення дотримані вимоги КК України
та КПК України, просить угоди про
примирення затвердити і призначити
обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3
узгоджені в угодах міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності
підстав для затвердження угод про
примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право
затвердити угоду.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК
України угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Судом встановлено, що дані угоди про
примирення за своїм змістом та
порядком укладення відповідають
вимогам ст.ст.468-470,471 КПК України,
відповідають Закону України про
кримінальну відповідальність, в тому
числі щодо правової кваліфікації
кримінального правопорушення та щодо
узгодженої міри покарання, яка
передбачена санкцією цієї статті.
Зокрема, вчинене обвинуваченими
кримінальне правопорушення відповідно
до ст.12 КК України відноситься до
правопорушень середньої тяжкості.

Крім того, обвинуваченим роз'яснено та
ними усвідомлено, що наслідком
укладення та затвердження угоди є їх
відмова від здійснення прав,
передбачених пунктом 1 частини
четвертої статті 474 КПК України, а саме
права на судовий розгляд, під час якого
прокурор зобов'язаний довести кожну
обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого їх
обвинувачують, також усвідомлено, що
наслідком укладення та затвердження
угоди є обмеження їх права оскарження
вироку згідно з положеннями статей 394
та 424 цього Кодексу, а саме можливість
оскарження вироку лише з підстав:
призначення судом покарання,
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди; ухвалення вироку без їх згоди на
призначення покарання; невиконання
судом вимог, встановлених частинами
п'ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в
тому числі не роз'яснення їм наслідків
укладення угоди. Наслідки невиконання
угоди передбачені ст.476 КПК України
обвинуваченим зрозумілі. Після таких
роз'яснень обвинувачені ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не заперечували проти
затвердження угоди.

Представнику потерпілого ПП «Колос»
ОСОБА_1 в судовому засіданні роз'яснено
та ним усвідомлено, що наслідком
укладення та затвердження угод є
обмеження його права оскарження вироку
згідно з положеннями статей 394 та 424
цього Кодексу, а саме можливість
оскарження вироку лише з підстав:
призначення судом покарання, менш
суворого, ніж узгоджене сторонами угод;
ухвалення вироку без його згоди на
призначення покарання; не роз'яснення
йому наслідків укладення угоди;
невиконання судом вимог, встановлених
частинами шостою чи сьомою статті 474
цього Кодексу, також усвідомлено, що
наслідком укладення та затвердження
угоди є позбавлення права вимагати в
подальшому притягнення осіб до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне
правопорушення. Наслідки невиконання
угод передбачені ст.476 КПК України йому
зрозумілі. Після таких роз'яснень
представник потерпілого не
заперечував проти затвердження угод.

Суд переконався, що укладення угод є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угодах. Також в даних
угодах відсутні підстави для відмови в
їх затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474
КПК України, сторони та інші учасники
процесу не заперечують проти
затвердження угод.

Міра покарання, яка узгоджена
сторонами є достатньою для виправлення
та перевиховання обвинувачених,
відповідає вимогам і загальним засадам
призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду
угод в підготовчому судовому
засіданні, суд, перевіривши
відповідність угод вимогам
кримінального процесуального закону,
врахувавши доводи сторін
кримінального провадження, приходить
до висновку про наявність правових
підстав для прийняття рішення про
затвердження угод про примирення між
сторонами кримінального провадження
представником потерпілого ПП «Колос»
ОСОБА_1 та підозрюваними ОСОБА_2 та
ОСОБА_3., а також призначення останнім
узгодженої сторонами міри покарання за
вчинення кримінального правопорушення
передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК
України і ухвалення обвинувального
вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473,
474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення
від 28.11.2013 року між представником
потерпілого ПП «Колос» ОСОБА_1 та
підозрюваним ОСОБА_2 у кримінальному
провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2
та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст.15
ч.2, 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК
України та призначити йому, узгоджене
сторонами угоди про примирення,
покарання у виді 1 (одного) року
обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнити від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом
однорічного іспитового строку не
вчинить нового кримінального
правопорушення і виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_2 обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Роз'яснити ОСОБА_2, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення до відповідальності,
встановленої законом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 -
заставу, до набрання вироком законної
сили залишити без змін.

Грошові кошти у розмірі 1 147 (одна тисяча
сто сорок сім) грн., які були внесені
ОСОБА_2 в якості застави на депозитний
рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області,
після вступу вироку в законну силу,
повернути останньому.

Затвердити угоду про примирення від
28.11.2013 року між представником
потерпілого ПП «Колос» ОСОБА_1 та
підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному
провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2
та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.ст.15
ч.2, 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК
України та призначити йому, узгоджене
сторонами угоди про примирення,
покарання у виді 1 (одного) року
обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3
звільнити від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом
однорічного іспитового строку не
вчинить нового кримінального
правопорушення і виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_3 обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Роз'яснити ОСОБА_3, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення до відповідальності,
встановленої законом.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 -
заставу, до набрання вироком законної
сили залишити без змін.

Грошові кошти у розмірі 1 147 (одна тисяча
сто сорок сім) грн., які були внесені
ОСОБА_3 в якості застави на депозитний
рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області,
після вступу вироку в законну силу,
повернути останньому.

Вирок набирає законної сили через
тридцять днів з моменту його
проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України, з
врахуванням обмеження права
оскарження даного вироку відповідно до
ч.1 ст.473 КПК України, до апеляційного
суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд
Чернівецької області протягом 30-ти
днів з дня його проголошення.

Суддя