Справа № 317/1935/14-к
№/п 1-кс/317/165/2014
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

13 травня 2014 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000570 від 01 квітня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121, ч.1 ст.296 КК України,
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
ВСТАНОВИВ:
Із матеріалів кримінального провадження наданого слідчим вбачається, що 15 квітня 2012 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв за адресою: АДРЕСА_1 , згадали про те, що за декілька днів напередодні у їхньої матері - ОСОБА_9 за невідомих обставин зник мобільний телефон. В розмові між собою, на підставі пояснень ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 прийшли до висновку про те, що мобільний телефон було викрадено ОСОБА_10 та вирішили розібратися в крадіжці і покарати винного. При цьому, вони не були очевидцями крадіжки та не мали дійсних даних про обставини зникнення мобільного телефону ОСОБА_9 . Також вони достеменно усвідомлювали, що не мають повноважень правоохоронних та судових органів і розуміли, що покарання ними винних осіб буде суперечити чинному законодавству України.
Далі, діючи без розриву у часі, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, привласнивши собі функції правоохоронних органів, заздалегідь розуміючи відсутність достатніх даних про обставини зникнення мобільного телефону ОСОБА_9 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та почали від останнього вимагати вказати на місце мешкання ОСОБА_10 .
Побачивши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 агресивно налаштовані, об`єктивно усвідомлюючи, що в разі його відмови виконати вимоги останніх, до нього можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, ОСОБА_12 погодився вказати місце проживання ОСОБА_10 .
Після цього, приблизно о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , у супроводі ОСОБА_12 прибули до території нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , куди ОСОБА_12 увійшов за попередньо отриманим дозволом від ОСОБА_10 . Разом із цим, побачивши, що територія зазначеної будівлі огороджена парканом, охороняється собакою та має всі ознаки володіння особи, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не отримавши дозволу на входження до цього володіння і, користуючись тим, що двері до приміщення цієї будівлі не були зачинені, без дозволу господаря будівлі або інших уповноважених на це осіб, увійшли до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , тим самим незаконно проникли до іншого володіння особи, яке належить ОСОБА_13 .
Увійшовши до приміщення будівлі за вищевказаною адресою, без розриву у часі, ОСОБА_4 , розуміючи, що не має достатніх даних стверджувати про те, що мобільний телефон ОСОБА_9 зник внаслідок злочину, який вчинив ОСОБА_10 , діючи з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою змусити ОСОБА_10 зізнатися у вчиненні крадіжки, усвідомлюючи свою фізичну перевагу над потерпілим, почав наносити численні удари руками і ногами по різним частинам тіла та по голові ОСОБА_10 . При цьому, під час побиття, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 вимагали від потерпілого зізнатися у вчиненні крадіжки мобільного телефону, а на відповідь ОСОБА_10 про те, що до цієї крадіжки він не причетний, виказували образи і погрози вбивством на його адресу, використовуючи нецензурну лайку.
Протиправні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_8 відбувалися на протязі тривалого часу - приблизно на протязі 40 хвилин, вперто не припинялися і супроводжувалися оглядом приміщення з метою пошуку викраденого мобільного телефону ОСОБА_9 .
Під час огляду приміщення, ОСОБА_8 побачив, що в приміщенні, у якому вони знаходилися, також перебуває ОСОБА_14 , який спав на ліжку. Діючи зі спільним попереднім умислом, спрямованим на з`ясування обставин крадіжки мобільного телефону та покарання винних у цьому осіб, ОСОБА_8 почав наносити удари по тілу ОСОБА_14 , з`ясовуючи при цьому винного у крадіжці мобільного телефону, місце, де може знаходитися мобільний телефон. При цьому, присутній у приміщенні будівлі ОСОБА_12 намагався завадити діям ОСОБА_8 щодо побиття ОСОБА_14 , намагаючись відтягнути ОСОБА_8 від потерпілого. У відповідь на це ОСОБА_8 , наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_12 , виказуючи при цьому вимогу не заважати протиправним діям його та ОСОБА_4 та продовжив бити спочатку ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_10 .
Протиправні дії ОСОБА_4 і ОСОБА_8 в частині побиття присутніх у приміщенні осіб були припинені після того, як ОСОБА_10 , від ударів, які йому були нанесені, впав на підлогу та втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 припинили наносити удари та наказали ОСОБА_14 принести води, щоб облити ОСОБА_10 , чим привести його до тями, що й було зроблено.
Розуміючи, що ОСОБА_10 не зізнається у вчиненні злочину і мета, спрямована на з`ясування обставин крадіжки та покарання винних осіб, не може бути досягнута без втручання очевидців зникнення мобільного телефону, приблизно о 19 годині 30 хвилин цього ж дня, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 виказали вимогу ОСОБА_10 прослідувати разом з ними до ОСОБА_11 для подальшого з`ясування обставин. ОСОБА_10 , не маючи можливості відмовитися прослідувати разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вочевидь вимушено підкорився їхній вимозі, при цьому він розумів, що в іншому разі його побиття буде продовжено. Такий висновок обґрунтовувався застосуванням протиправного насильства щодо нього, внаслідок чого йому було заподіяно фізичний біль, а присутнім під час хуліганських дій особам заподіяні тілесні ушкодження, зокрема ОСОБА_12 у вигляді закритого переламу кісток носу без зміщення кісткових фрагментів, крововилив з набряком м`яких тканин в області носа, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і ОСОБА_14 у вигляді крововиливу з набряком м`яких тканин в області лівої ушної раковини, крововиливу на верхньому віці правого ока, садна в лівій заушній області, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 своїми діями створили перепони вільному пересуванню потерпілого ОСОБА_10 та позбавили його можливості вільно і на свій розсуд керувати своїми діями та пересуватися за власним бажанням.
Далі, приблизно о 19 годині 40 хвилин 15 квітня 2012 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_8 наказали ОСОБА_10 сісти у крісло для подальшого з`ясування обставин, тобто продовжили примусові заходи за попередньою змовою між собою, спрямовані на утримання останнього і позбавлення його можливості чинити дії на свій розсуд, зокрема, покинути приміщення будинку, до якого його привели та місце, на якому йому наказали сидіти.
Після цього, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , продовжуючи свій спільний хуліганський умисел, спрямований на з`ясування обставин крадіжки мобільного телефону ОСОБА_9 та покарання винних у цьому осіб, почали розпитувати у присутніх у будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 обставини зникнення викраденого майна. Отримавши відповідь від ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про те, що крадіжку мобільного телефону ОСОБА_9 міг вчинити виключно ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спільно продовжили наносити йому удари руками і ногами по різним частинам тіла, вимагаючи зізнатися у вчиненні крадіжки. При цьому потерпілий ОСОБА_10 жодного супротиву ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не чинив. На відповідь потерпілого про те, що він не причетний до крадіжки, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжували наносити йому удари, погрожували вбивством та ображали нецензурною лайкою. Такі дії тривали на протязі тривалого часу - приблизно 30 хвилин та вперто не припинялися. Побиття ОСОБА_10 у будинку за вказаною адресою було припинено лише після запевнення ОСОБА_11 про відшкодування нею вартості зниклого мобільного телефону. Не отримавши від ОСОБА_10 зізнання у вчиненні ним крадіжки мобільного телефону, брати ОСОБА_4 та ОСОБА_8 наказали потерпілому вийти з будинку та йти разом з ними.
Вийшовши з будинку, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 прослідували до ґрунтової дороги, яка веде до кладовища у селі Степному Запорізького району Запорізької області, де, вважаючи, що ніхто інший крім останнього не міг вчинити крадіжку мобільного телефону ОСОБА_9 , маючи на меті покарати його за такі дії, а також за невизнання своєї провини, уникаючи очевидців такої розправи. Перебуваючи на ґрунтовій дорозі, яка веде до кладовища у селі Степному Запорізького району Запорізької області, приблизно о 20 годині 10 хвилин, цього ж дня, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи з єдиним спільним умислом, якого прагнули досягти удвох, бажаючи спричинити тілесні ушкодження, не передбачаючи того, що від цього може наступити смерть потерпілого, хоча повинні були і могли передбачити такі наслідки, повалили ОСОБА_10 на землю та продовжили наносити йому удари ногами по тілу, в тому числі в область черевної порожнини, чим спричинили потерпілому синець та крововилив в м`яких тканинах на передній черевній стінці у нижньому краї правої реберної дуги, глибокий «древовидний» розрив на діафрагмальній поверхні печінки, крововилив у ложа жовчного міхура, крововилив у воріт правої нирки, в жировій її капсулі, у нижнього полюса, а також синець і крововилив на фоні його, уздовж хребта в поперековому відділі, внаслідок чого від закритої травми черева, яка супроводжувалася розривом печінки з подальшою внутрішньочеревною кровотечею, що обумовила крововтрату, настала смерть потерпілого на місці злочину. Побачивши, що ОСОБА_10 від нанесеного комплексу ударів продовжував лежати на землі та не міг підвестися, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 припинили свої протиправні дії, досягнувши бажаного результату.
Крім того, 15 квітня 2012 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи для конфлікту нікчемний мотив, а саме прагнення покарати винних осіб за надуману образу його матері ОСОБА_9 , що виразилася у викраденні належного їй мобільного телефону, прибув до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При цьому, мобільний телефон ОСОБА_9 зник напередодні, за невстановлених обставин, під час її перебування саме в цьому будинку, внаслідок чого ОСОБА_4 звинувачував мешканців цього будинку в образі матері.
Увійшовши до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 став звинувачувати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в образі своєї матері. На відповідь ОСОБА_11 про намір відшкодувати вартість втраченого мобільного телефону, ОСОБА_4 заявив, що його не цікавить відшкодування збитків, а він має намір покарати винних в образі матері осіб. При цьому, ОСОБА_4 виказував звинувачення та образи на адресу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , заявляючи, що вони винні у тому, що телефон зник саме в їхньому будинку, незалежно від їх причетності до крадіжки. Після таких виказувань ОСОБА_4 побачив, що в будинку за вказаною адресою перебувають сторонні особи, а саме ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , та без будь-яких на те причин почав рухатися до ОСОБА_15 . Остання, не розуміючи намірів ОСОБА_4 , побачивши його агресивний емоційний стан, намагалася сховатися від нього в іншій кімнаті зазначеного будинку. Діючи безпідставно, з хуліганських мотивів, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_15 та наніс їй декілька ударів руками по тілу та по обличчю, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в області лівого передпліччя, в області правого стегна, крововиливу на білковій оболонці правого очного яблука, у зовнішнього його кута, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Після таких дій ОСОБА_4 попрямував у бік ОСОБА_16 . Побачивши, що ОСОБА_4 безпричинно чіпляється до сторонніх осіб, ОСОБА_11 попрохала його не чіпати ОСОБА_16 , пояснивши, що той є інвалідом. З`ясувавши, що інвалідність ОСОБА_16 отримав через хворобу, внаслідок якої той не відчуває правої руки, ОСОБА_4 почав над ним глумитися та наносити удари по правій руці, а також по обличчю та нижнім кінцівкам, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в нижньому віці правого ока, садна в проекції нижнього кута правої лопатки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Свої дії він супроводжував образами потерпілого та заявами про те, що інвалідність не заважає останньому захищатися, тим самим знущався над хворою особою.
Після цього, діючи без розриву у часі, ОСОБА_4 безпричинно, з особливою зухвалістю, без жодних пояснень, підійшов до ОСОБА_12 і наніс йому декілька ударів руками по тілу спричинивши тілесне ушкодження у вигляді крововиливу з набряком м`яких тканин в області лівої ушної раковини, яке кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_4 тривали на протязі тривалого часу - приблизно 1 години, вперто не припинялися та порушили спокій громадян, які відпочивали у будинку. Крім того, внаслідок таких дій ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 були спричинені легкі тілесні ушкодження та фізичний біль.
На теперішній час, у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 296, ч.1 ст. 162, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має неповну середню освіту, неодружений, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
07 травня 2014 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України.

16 квітня 2012 року порушена кримінальна справа № 1971221 за фактом умисного вбивства ОСОБА_14 за ознаками злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

16 квітня 2012 року кримінальна справа № 1971221 порушена відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

16 квітня 2012 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 115 КПК України в редакції 1960 року.

18 квітня 2012 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

19 квітня 2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області строк затримання ОСОБА_4 продовжено до 10 діб.

26 квітня 2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

12 червня 2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до трьох місяців.

12 липня 2012 року відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа № 1971221-2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

13 липня 2012 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Кримінальні справи №№ 1971221 и 1971221-2 об`єднані в одне провадження під загальним номером 1971221.

13 липня 2012 року відносно ОСОБА_4 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а кримінальна справа в частині пред`явленого обвинувачення по п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України закрита.

13 липня 2012 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 115 КК України.

16 липня 2012 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України була направлена до суду для розгляду по суті.
25 лютого 2014 року кримінальна справа була повернута прокуророві для проведення додаткового розслідування.
01 квітня 2014 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000570 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
30 квітня 2014 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000708 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
30 квітня 2014 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000710 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
30 квітня 2014 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000707 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
30 квітня 2014 року було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000709 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
30 квітня 2014 року кримінальні провадження №№ 0000570, 0000708, 0000710, 0000707 та 0000709 об`єднані в одне провадження під загальним номером 0000570.
Слідчий суддя зазначає, що 15 квітня 2012 року ОСОБА_4 був затриманий згідно ст.115 КПК України, за протоколом.

ОСОБА_4 при розгляді клопотання та при наданні показань слідчому скористався своїм правом на ст..63 Конституції України та відмовився від надання показань.
Досудове слідство вважає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- оглядом місця події від 16 квітня 2012 року,
- висновком судової медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 1546 від 15.05.2012 року,
- висновком додаткової судової медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 1229-Д від 10.06.2012 року,
- показами експерта ОСОБА_17 ,
- висновком судової імунологічної експертизи № 561 від 19.06.2012 року,
- висновком судової цитологічної експертизи № 275 від 14.06.2012 року
- висновком судової імунологічної експертизи № 445 від 18.05.2012 року
- висновком судової дактилоскопічної експертизи № 61 від 30.04.2012 року
- оглядом відеореєстратора, вилученого 16.04.2012 року під час огляду місця події ;
- показами потерпілого ОСОБА_13 , - показами потерпілого ОСОБА_14 ,
- висновком судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_14 № 1049 від 30.04.2012 року;
- висновком судової імунологічної експертизи № 545 від 13.06.2012 року, згідно з яким, в плямах на светрі потерпілого ОСОБА_14 виявлено кров потерпілого ОСОБА_14 ;
- відтворенням обстановки і обставин події за участю ОСОБА_14 ;
- очною ставкою між потерпілим ОСОБА_14 і підозрюваним ОСОБА_4 , під час якої потерпілий підтвердив раніше надані ним під час досудового розслідування покази, спростувавши свідчення підозрюваного ОСОБА_4 ;
- очною ставкою між потерпілим ОСОБА_14 і підозрюваним ОСОБА_8 , під час якої потерпілий підтвердив раніше надані ним під час досудового розслідування покази, спростувавши свідчення підозрюваного ОСОБА_8 ;
- показами потерпілого ОСОБА_12 , отриманими в квітні 2014 року,
- висновком судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_12 № 1049 від 30.04.2012 року;
- показами свідка ОСОБА_11 , отриманими в квітні 2014 року; - показами потерпілого ОСОБА_16 який звернувся до правоохоронних органів та визнаний потерпілим лише у 2014 році;
- показами свідка ОСОБА_18 , яка дала свідчення, аналогічні показам потерпілого ОСОБА_16 ; - висновком судової медичної експертизи ОСОБА_18 № 988 від 17.04.2012 року.
Досудове слідство вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 в ідеальній сукупності вчинив ряд умисних злочинів, серед яких є тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Прокурор та слідчий важають, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та невідворотності покарання за їх вчинення, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того зазначають, що ОСОБА_4 ніде не працює, отже не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знаходячись на свободі, може продовжити злочинну діяльність, скоїти інший злочин, або залишити місце свого постійного проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженн, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою категорично заперечував, та зазначив, що ОСОБА_4 був заарештований 15.04.2012 року. Весь час тримається під вартою. За цей час йому тричі досудовим слідством було змінено кваліфікацію інкримінованих правопорушень, починаючи з ст.115 ч.2 КК України , потім кваліфікацію змінено на ст.115 ч.1 та ст.186 ч.3 КК України, а відповідно нових звинувачень дії кваліфіковані за ч.3 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.146. ч.2 ст.121, ч.1 ст.296 КК України.
Але за весь цей час ОСОБА_4 своїх показань не змінював. Відсутність визнання своєї провини та каяття не є обставиною, що дозволяє особу тримати під вартою.
За час додаткового судового розслідування ОСОБА_4 був допитаний лише при оголошені підозри 07 травня 2014 року.
Відповідно до постанови суду про направлення справи на додаткове розслідування слідчому необхідно провести низку слідчих з дій з участю ОСОБА_4 , але вони не проводилися.
Нові звинувачення підтверджені лише повторними допитами потерпілих ОСОБА_19 та допитами нових потерпілих, показання яких отримані в 2014 році, які раніше давали пояснення як свідки по справі.
Слідчим суддею було запропоновано адвокату та слідчому надати додатково відомості про особистість ОСОБА_4 .
Адвокатом ОСОБА_4 було надано характеристику з місця фактичного проживання ОСОБА_4 , за якою у нього є стійкі соціальні зв*язки. Він проживав без реєстрації в будинку своєї матері ОСОБА_9 з 2002 року, жодних скарг до сільської Ради від односельців не надходило, має цивільну дружину та опікується її дитиною, з якими проживають у матері ОСОБА_4 . Стосовно надання протоколів допитів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що надані в якості характеризуючих матеріалів прокурором, слідчий суддя вважає, що це не є належним чином отриманим доказом, та не оцінює його.
Довідка-характеристика зі слідчого ізолятора-10 не надає характеристику особистостним якостям ОСОБА_4 , а свідчить про наявність у нього стягнень, які виникли в квітні 2014 року, після двох років перебування під вартою.
Слідчий суддя також враховує пояснення слідчогго СУ про те, що з клопотанням було вирішено звернутися, оскільки спливає строк проведення розслідування, а не у зв*язку з тим, що дійсно існують ризики відносно ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний у сукупності оцінити всі обставини, серед яких зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, репутацію підозрюваного тощо.
Слідчий суддя зазначає також те, що згідно підозри ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії злочинів тяжких.
Але, зібрані по справі матеріали та докази, матеріали які характеризують ОСОБА_4 свідчать про те, що особа має постійне місце проживання, має стійки соціальні зв*язки, на час розгляду клопотання за словами слідчого СУ всі невідкладні слідчі дії виконані, особа знаходилася під вартою два роки, а тому враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи його вік, стан здоров`я, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - Козар суддя вважає що подання підлягає задоволенню в частині необхідності обрання запобіжного заходу, але у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задовленні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
запобіжний захід у виді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, з перебуванням останнього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) у зазначений час не залишати місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) з`являтися за викликами до службової особи на визначений нею час;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місце проживання та роботи
Зазначені обов`язки діють два місяці до 12 липня 2014 року включно.
ОСОБА_4 звільнити з під варти негайно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу для виконання передати до Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий судя ОСОБА_1

Справа № 317/1935/14-к

№/п 1-кс/317/165/2014

У Х В А Л А
про внесення уточнень в ухвалу про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

13 травня 2014 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000570 від 01 квітня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121, ч.1 ст.296 КК України,
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду в задовленні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.
Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
запобіжний захід у виді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, з перебуванням останнього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_4 , залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) у зазначений час не залишати місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) з`являтися за викликами до службової особи на визначений нею час;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місце проживання та роботи
Зазначені обов`язки діють два місяці до 12 липня 2014 року включно.
ОСОБА_4 звільнити з під варти негайно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу для виконання передати до Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Перевіривши зміст ухвали слідчий суддя за власної ініціативи вважає за необхідне внести уточнення стосовно місця негайного звільнення звільнити негайно з під варти з залу суду.
На підставі викладеного, слідчий суддя :
УХВАЛИВ:
Вважати вірним наступну резолютивну частину ухвали:
«В задовленні клопотання слідчого СВ Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором прокуратури Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українець, громадянин України, має повну середню освіту, неодружений, проживає в цивільному шлюбі, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
запобіжний захід у виді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, з перебуванням останнього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , залишати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) у зазначений час не залишати місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) з`являтися за викликами до службової особи на визначений нею час;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місце проживання та роботи
Зазначені обов`язки діють два місяці до 12 липня 2014 року включно.
ОСОБА_4 звільнити з під варти негайно з зали суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу для виконання передати до Запорізького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.»
Ухвала про уточнення є невідємною частиною до ухвали про обрання запобіжного заходу.

Слідчий судя ОСОБА_1