АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 11/791/1055/13. Головуючий у 1-й інстанції Сіденко С.І.
Категорія: ст.186 ч.2 КК Доповідач Ковальова Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Ковальової Н.М.

Суддів: Буженко Н.В., Шевцової В.Г.

З участю прокурора: Дворецького О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.05.2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1,1989р.н., раніше судимого за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 01.03.2011р. на 1 рік 11 місяців 9 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України направлена прокурору Цюрупинського району Херсонської області для організації та проведення додаткового розслідування.

Повертаючи справу прокурору для проведення додаткового розслідування, суд послався на те, що пред'явлене обвинувачення ОСОБА_1 за епізодом відкритого викрадення мобільного телефону у неповнолітнього ОСОБА_2 є неконкретне, оскільки ні в пред'явленому обвинуваченні, ні в обвинувальному висновку не зазначено спосіб вчинення злочину, чим порушується право обвинуваченого на захист, а суд самостійно не може вийти за межі обвинувачення.

Крім того, за цим же епізодом на стадії досудового розслідування не встановлений належний потерпілий, що є суттєвим порушенням кримінально-процесуального законодавства та не може бути усунено в судовому засіданні, оскільки участь і допит потерпілого на стадії досудового слідства є обов'язковим.

Суд також послався на необхідність проведення товарознавчої експертизи на предмет вартості викрадених мобільних телефонів як потерпілої ОСОБА_3, так і потерпілої ОСОБА_4, та щодо незазначеної обтяжуючої обставини як вчинення злочину щодо малолітнього, та неправильним зазначенням моделі викраденого мобільного телефону у ОСОБА_4.

В апеляції прокурор ставить питання про скасування постанови суду, а справу направити на новий судовий розгляд, зазначаючи, що висновок суду про необхідність додаткового розслідування справи є невмотивованим та безпідставним. У судовому засіданні учасники процесу не ставили під сумнів вартість викраденого телефону за ч.2 ст.185 КК України, та не висловлювались щодо необхідності проведення товарознавчої експертизи, та суд міг би призначити таку експертизу під час судового слідства, отже ця неповнота могла бути усунута у судовому засіданні.

Крім того, на думку апелянта, суд істотно порушив вимоги ст.334 КПК України (1960р.), оскільки послався лише на покази підсудного ОСОБА_1, однак покази потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_2 взагалі не було взято до уваги, при цьому суд не вмотивував, чому надав перевагу одних показів та залишив без уваги інші.

Апелянт посилається також на те, що судом не було вжито всіх заходів для розгляду кримінальної справи, оскільки суд міг, відповідно до ст.315-1 КПК України (1960р.), надати слідчому судове доручення для уточнення фактичних даних, одержаних в ході судового слідства.

Заслухавши суддю-доповідача, висновок прокурора, підтримавшого апеляцію та просить її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія приходить до слідуючого.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" - повернення кримінальних справ на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засідання.

Посилання апелянта на можливість надання судових доручень для уточнення фактичних даних одержаних в ході судового слідства у порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України, є необґрунтованими, оскільки допускається тільки за клопотанням сторін. Як вбачається з протоколу судового засідання, такого клопотання сторони не заявляли, в тому числі і прокурор. Отже суд був позбавлений можливості надавати судові доручення.

Що стосується доводу апеляції, що суд істотно порушив вимоги ст.334 КПК України (1960р.), оскільки послався лише на покази підсудного ОСОБА_1, однак покази потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_2 взагалі не було взято до уваги, при цьому суд не вмотивував, чому надав перевагу одних показів та залишив без уваги інших, є безпідставне та необґрунтоване, оскільки ст.334 КПК України (1960р.) стосується постановлення вироку його мотивувальної частини, а не постанови про направлення справи на додаткове розслідування.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляції щодо необґрунтованості постанови суду в частині необхідності призначення та проведення товарознавчої експертизи щодо вартості викрадених телефонів у потерпілих. Як вбачається з протоколу судового засідання, під сумнів вартість телефонів учасниками процесу не ставилась, клопотань про проведення експертизи не заявлялось. В матеріалах справи є довідки приватного підприємця щодо вартості телефонів, які були у вжитку. У разі необхідності за клопотанням учасників процесу суд не позбавлений можливості без направлення справи на додаткове розслідування призначити товарознавчу експертизу щодо їх вартості.

Отже в цій частині апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Інших доводів в апеляційній скарзі прокурором не наведено, а тому колегія суддів погоджується про необхідність направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 на додаткове розслідування, оскільки суд першої інстанції позбавлений можливості усунути у судовому засіданні інші недоліки досудового слідства наведені судом.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України (1960р.), колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.05.2013 року, якою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_1, 1989р.н., у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України, змінити.

Виключити з постанови необхідність проведення товарознавчої експертизи щодо вартості викрадених мобільних телефонів у потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

В решті постанову залишити без змін.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Головуючий