Справа № 1 - 103
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Мельниченко О.Я.

з участю прокурора - Таран Л.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню РЕП»ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого,

не працюючого, без певного місця проживання, згідно ст. 89 КК України

не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3»ях В.С. вчинив таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

02.12.2009 року, близько 11 години, ОСОБА_3»ях В.С. шляхом вільного доступу через незамкнену хвіртку прибув на територію домоволодіння № 122 по вул. Заліській в смт. В. Димерка Броварського району Київської області, маючи на меті позичити у власника ОСОБА_1 для тимчасового використання велосипед. Побачивши біля підсобного приміщення вказаний засіб пересування та виявивши відсутність за місцем проживання господарів і сторонніх осіб, які могли б перешкодити реалізації протиправного наміру, підсудний здійснив таємне викрадення велосипеду «Мінськ» вартістю 250 грн. З чужим майном ОСОБА_3»ях В.С. з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 250 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3»ях В.С. свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що 02.12.2009 року він прийшов до знайомого ОСОБА_1, маючи на меті попросити для тимчасового використання, а саме відвідування приятелів у с. Богданівка Броварського району Київської області, його дорожній велосипед. Оскільки господаря домоволодіння № 122 по вул. Заліській в смт. В. Димерка і членів родини останнього вдома не було, а на подвір»ї біля сараю знаходився велосипед марки «Мінськ», йому спало на думку здійснити крадіжку чужого майна, про наслідки злочину на той час не замислювався. Пересвідчившись, що за протиправними діями ніхто не спостерігає, він вивів велосипед за територію домоволодіння, дістався на ньому с. Богданівки, де намагався продати перехожим за 100 грн., однак був затриманий працівниками міліції. Про себе підсудний повідомив, що родичів і місця постійного проживання він не має, останнім часом мешкає на пилорамі в смт. В. Димерка Броварського району Київської області, не неофіційно працює, готовий нести за скоєне передбачену законом відповідальність.

Враховуючи те, що підсудним ОСОБА_3»ях В.С., потерпілим ОСОБА_1 не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши ОСОБА_3»ях В.С. і ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3»ях В.С. вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна, вина його доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілого, що претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить обрати останньому несувору міру покарання, дані про особу ОСОБА_3»ях В.С., який шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, однак, згідно ст. 89 КК України, вважається несудимим, не має родини та постійного місця проживання, посередньо характеризується за місцем мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває. Пом»якшуючою покарання ОСОБА_3»ях В.С. обставиною суд визнає щире каяття, обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відомості про особу підсудного, що не працює та не має прибутків і майна, на які може бути звернуто стягнення, суд вважає неможливим застосування до останнього передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України покарань у вигляді штрафу або виправних робіт, тому засуджує ОСОБА_3»ях В.С. до арешту.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні. Речовий доказ велосипед марки «Мінськ», що переданий на зберігання потерпілому, доцільно залишити в користуванні ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

РЕП»ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох ) місяців арешту, вираховуючи строк призначеного покарання з 17.02.2010 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3»ях В.С. змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області, взявши його під варту із залу суду.

Речовий доказ - велосипед марки «Мінськ», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_1 - залишити в користуванні власника.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_3»ях В.С. у той же строк з дня отримання копії вироку, а також шляхом подачі касаційної скарги чи касаційного подання протягом 6 місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.

Суддя О.Ф.Кічинська