Справа № 1 - 420/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка
А.Г.

при секретарі Федорченко
Л.В.

за участю прокурора Гавриш
М. С.

захисника ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду в м. Полтаві 21 травня 2007 року кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, одруженого, підсобний робітник фірми
«Феропол», не судимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК
України,

встановив:

12 березня 2007
року, приблизно о 12
год. 15 хв., підсудний ОСОБА_1, керуючи автомобілем «КрАЗ 256 Б1» д.н.з. НОМЕР_1, який належить
ВАТ «Керамік», рухався по вулиці Київське Шосе від вулиці Велико-Тирнівської до
вулиці Фрунзе у м.
Полтаві зі швидкістю 25-30
км/год.

Проїжджаючи
ділянку дороги в районі перехрестя цієї вулиці з вулицею Грушевського,
підсудний при появі на шляху руху пішохода ОСОБА_3, який в порушення п. 4.14 Правил дорожнього
руху України (далі - Правил)
переходив проїзну частину дороги в невстановленому місці, тобто виникненні
небезпеки для руху, яку він об»єктивно спроможний був виявити, в порушення п. 12.3 Правил, не вжив
своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу
аж до його повної зупинки або безпечного для інших учасників руху об»їзду
перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода, спричинивши йому тілесні
ушкодження, які потягли за собою смерть останнього на місці їх заподіяння.

Допитаний в ході
судового слідства по справі підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого
йому злочину визнав повністю та показав, що 12 березня 2007
року у вказаний час він, керуючи автомобілем «КрАЗ 256 Б1» д.н.з. НОМЕР_1,
рухався по вулиці Київське Шосе від вулиці В.Тирнівської до вулиці Фрунзе зі швидкістю
руху до 30 км/год.
Наближаючись до перехрестя з вулицею Грушевського, він побачив на проїзній
частині дороги пішохода, який переходив її в невстановленому місці. Подавши
звуковий

2

сигнал,
він помітив, що пішоход зупинився, а тому продовжив рух у тому ж напрямку і
з приблизно такою ж швидкістю. Коли приблизився до пішохода ще на певну
відстань, то той раптово продовжив рух, вийшовши на смугу, по якій він їхав, в
зв»язку з чим він не зміг уникнути наїзду на нього. Після наїзду на пішохода
він зразу ж зупинився. Вважає, що потерпілий також винен у виникненні
шляхово-транспортної пригоди. Збитки, завдані злочином, він повністю
відшкодував.

Цивільний позов
по справі не заявлявся.

Оскільки
фактичні обставини справи та розмір цивільного позову ніким із учасників
судового розгляду не оспорюються, підсудний правильно розуміє зміст цих
обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає та йому
роз"яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у
апеляційному порядку, суд відповідно до ч. З ст. 299 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів
стосовно цих фактичних обставин справи.

Суд вважає, що
дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати як порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть
потерпілого, тобто за ч. 2
ст. 286 КК
України.

Обставинами, які
пом"якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудного, суд не знаходить.

Виходячи з
загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
впливають на призначення покарання.

За висновком ЛКК
ОСОБА_1 визнаний здоровим, працездатним та таким, що не потребує примусового
лікування від алкоголізму або наркоманії (а. с. 86).

Суд враховує, що
аварійна ситуація була створена пішоходом, який в порушення п. 4.14 Правил раптово
вийшов на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та
інших учасників руху, а також переходив проїзну частину поза пішохідним
переходом. Суд вважає за можливе визнати дані обставини в якості пом»якшуючих
покарання і таких, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. З
урахуванням особи підсудного, який до кримінальної відповідальності
притягується вперше, визнав свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся у
вчиненому, його позитивної характеристики як за місцем проживання, так і
роботи, сімейного стану (на його утриманні знаходиться вагітна дружина),
обставин, що пом»якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з
випробуванням відповідно до статті 75
КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи
вищенаведені дані та обставини вчинення злочину, суд вважає за можливе не
позбавляти підсудного права керувати транспортними засобами.

Керуючись
статтями 321, 323 та 324
КПК України, суд,

засудив:

3

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 КК України на
три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

На підставі ч.І
ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до
ч.І ст. 76 КК
України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи;
періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили у вигляді підписки про невиїзд -залишити без
змін.

Вирок може бути
оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом
п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя А.Г.Савч