Справа № 521/4005/15-к
Пр. № 1-кп/521/292/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисників-адвокатів - ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця СМТ Хлібодарське, Біляївського р-ну, Одеської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.12.2014 року, Біляївським р/с Одеської обл., за ст. 190 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді 3 р. о/в, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 р.,
обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської обл., українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.09.2013 року, Приморським р/с м. Одеси, за ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді 4 р. п/в, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 2 р.,
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 27 ч. 5, 185 ч. 2 КК України, -
11.01.2015 року, о 00:05 годин, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до кімнати відпочинку автомобільної мийки «Раліко», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 61 «А», на якій він неофіційно працював мийником, та, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить його, на той час, директору ОСОБА_6 , а саме: велосипед фірми «ВМХ», вартістю 9870 грн., таємно, з корисливих мотивів, викрав зазначений велосипед. Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинним діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 9870 грн.
Крім того, в той же день, 11.01.2015 року, о 05:00 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступив у попередню змову із знайомим ОСОБА_8 , який раніше був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України, направлену на таємне викрадення цінного майна з автомобільної мийки «Раліко», у тому числі двох шуб, що належать ОСОБА_6 .
Зібравши вказане майно, ОСОБА_7 вийшов з приміщення автомобільної мийки на вулицю до ОСОБА_8 .
Заволодівши, таким чином, майном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , провину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень визнали повністю, щиро розкаялись у скоєному, та підтвердили обставини скоєних ними кримінальних правопорушень.
Окрім повного визнання вини, винність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інкримінованих їм злочинах, повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинувачених, потерпілої та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченими обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їхньої позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ст. ст. 27 ч. 5, 185 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив скоєних злочинів, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за скоєння злочину проти власності, відбуваючи покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, знову скоїв навмисні злочини проти власності, суд вважає, що попередження скоєння ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, у вигляді позбавлення волі. Проте, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, позицію потерпілої, яка просила суд суворо не карати ОСОБА_7 , що є безумовними підставами для призначення покарання ОСОБА_7 не у максимальній межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, суд вважає необхідним, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_7 покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Біляївського р/с Одеської обл. від 01.12.2014 року у вигляді обмеження волі, при цьому, з урахуванням п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним перевести покарання у вигляді обмеження волі в покарання у вигляді позбавлення волі у співвідношенні 2 дні обмеження волі відповідають 1 дню позбавлення волі.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив скоєного злочину.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за скоєння злочинів проти власності, відбуваючи покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, знову скоїв навмисний злочин проти власності, суд вважає, що попередження скоєння ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, у вигляді позбавлення волі, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 68 КК України. Проте, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, позицію потерпілої, яка просила суд суворо не карати ОСОБА_8 , що є безумовними підставами для призначення покарання ОСОБА_8 не у максимальній межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, суд вважає необхідним, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського р/с м. Одеси. від 27.09.2013 року у вигляді позбавлення волі.
Вирішуючи долю цивільного позову, суд керується вимогами ст. 1166 ЦК України. Оскільки потерпілою не надано до суду жодних документів, підтверджуючих суму матеріальних збитків, суд вважає необхідним відмовити потерпілій в задоволенні цивільного позову.
Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази: велосипед фірми «ВМХ», чорного кольору з малюнком золотого кольору вважати повернутими за належністю /т. 1 а.с. 40-41/.
Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню не має.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Біляївського р/с Одеської обл. від 01.12.2014 року у вигляді обмеження волі строком на 3 /три/ роки, при цьому, з урахуванням п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши строк обмеження волі в строк позбавлення волі у співвідношенні: 2 дні обмеження волі відповідають 1 дню позбавлення волі, тобто 1 /один/ рік 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік і 7 /сім/ місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 19.01.2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком чинності, залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 27 ч. 5, 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік і 6 /шість/ місяців.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського р/с м. Одеси від 27.09.2013 року у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки, остаточно визначивши ОСОБА_8 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки і 1 /один/ місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 19.01.2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком чинності, залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.
Відмовити потерпілій ОСОБА_6 в задоволенні цивільного позову.
Речові докази по кримінальному провадженню: велосипед фірми «ВМХ», чорного кольору з малюнком золотого кольору вважати повернутими за належністю /т. 1 а.с. 40-41/
Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню не має.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1