Номер провадження 1-кп/754/46/15
Вирок
Іменем України
21.05.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0012566 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 10 листопада 2014 року приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля будинку № 25 по вул. Ентузіастів в м. Києві за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, здійснили напад на ОСОБА_9 поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя потерпілого, відібравши у останнього ключі від автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, мобільний телефон марки «Samsung», вартістю 1500 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 50 грн., грошові кошти в сумі 1800 грн., документи, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3350 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 10 листопада 2014 року приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись біля будинку № 19-а по вул. Закревського в м. Києві, повторно незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_9 транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді не визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, дав показання суду, що на початку листопада 2014 року йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_10 з проханням допомогти його матері, якій не повертають кошти взяті авансом на виготовлення меблів. 10 листопада 2014 року домовився з ОСОБА_10 по телефону про зустріч на ОСОБА_11 . При зустрічі разом з ОСОБА_10 було двоє дівчат та чоловік віком від 30 до 40 років на ім`я ОСОБА_12 . ОСОБА_10 показав йому розписку про те, що ОСОБА_13 взяв 3000 грн. авансу у його матері, розповів, що той не виконав замовлення, гроші не повернув, грубив по телефону. З його мобільного телефону одна з дівчат на ім`я ОСОБА_14 зателефонувала ОСОБА_13 та домовилась з ним про замовлення меблів та домовилась про зустріч. Він потім зустрічався з ОСОБА_15 , розмовляв з ним з приводу його дня народження. Того ж дня йому зателефонував ОСОБА_10 та наказав підійти на АДРЕСА_2 , як він пояснив для підтримки. Коли він підійшов на вказане місце, то побачив чоловіка, якого раніше бачив з ОСОБА_10 , ще кількох незнайомих хлопців, раніше не знайомого ОСОБА_13 вони всі сідали до автомобіля, при цьому ОСОБА_13 самостійно сів на водійське сидіння. Він підійшов ближче, з задніх дверцят авто вийшов хлопець та сказав йому також сідати всередину. По розмовам, які велись в салоні, він зрозумів, що вони їдуть на Троєщину до брата ОСОБА_13 . Між ОСОБА_13 та чоловіком велась розмова на підвищених тонах. На торпеді автомобіля він бачив розписку. При цьому чоловік вимагав у ОСОБА_13 повернути аванс, згідно розписки. Коли вони виїхали з масиву, то чоловік сів на водійське місце, а ОСОБА_13 на переднє пасажирське. Як йому здалося, чоловік був знайомий з ОСОБА_13 . Позаду, окрім нього, знаходилось ще троє хлопців. Хлопці були в масках, він також був у балаклаві, що закривала його обличчя. На Троєщині вони зупинились біля під`їзду одного з будинків. ОСОБА_13 разом з чоловіком та двома хлопцями пішли до під`їзду. При цьому ОСОБА_13 йшов самостійно. Він же залишився біля автомобіля. Оскільки автомобіль перешкоджав рухові інших транспортних засобів, то він переставив його в інше місце в цьому ж дворі. Припаркувався колесами на тротуарі, вимкнув двигун, та залишився чекати на інших. Хвилин через п`ятнадцять у двір заїхали на автомобілі працівники міліції, перегородили йому шлях, він злякався та втік з автомобіля. Через деякий час його затримали, вилучили мобільний телефон потерпілого, якого йому дав один з хлопців. Також у нього вилучили балаклаву, у яку він був вдягнутий, та складений ніж. В салоні автомобіля було вилучено кулю, однак звідки вона з`явилась, пояснити не може.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, його винність повністю підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами, обсяг яких було погоджено з учасниками судового провадження:

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 в суді про те, що пізньої осені 2014 року ввечері отримав замовлення від жінки про ремонт меблів, домовились про зустріч по вул. Ентузіастів, 25. Того ж дня, близько 20 год. він приїхав на місце зустрічі на своєму автомобілі «Фольксваген», зателефонував замовниці, однак її телефон був відключений. До нього підійшло 4-5 чоловік, які були в масках, один був без маски, вони заштовхали його на водійське сидіння його автомобіля. Чоловік, який був без маски, мав пістолет, один з чоловіків був з гумовою палицею. В салоні автомобіля чоловік без маски сів поряд з ним на пасажирське сидіння, стріляв з пістолета по ногам, приставляв пістолет до його скроні, також йому наносились удари палицею. Чоловіки вимагали гроші. Він дуже злякався. Дістав документи, гроші в сумі близько 2000 грн., які у нього були з собою. Особа без маски забрала у нього ключі від автомобіля, мобільний телефон «Самсунг», паспорт, гроші, документи на автомобіль. Однак цього не вистачало та чоловіки вимагали ще 5000 грн. Він вирішив поїхати до брата на Троєщину за грошима. Доїхали до кінця будинку, чоловік без маски пересів за кермо, а його посадили позаду. Він сказав куди треба їхати, на АДРЕСА_3 . Коли приїхали на місце, двоє з чоловіків пішли з ним до під`їзду. Коли брат відчинив двері квартири, особи погрожуючи пістолетом вимагали гроші. Брат намагався їх заспокоїти та говорив, що потрібно розібратися. Після чого чоловіки сказали, що заберуть автомобіль, та втекли . Коли вони з братом вийшли на вулицю, то автомобіля на місці вже не було, викликали міліцію. Автомобіль був у сусідньому дворі. Працівники міліції затримали ОСОБА_3 .

Показаннями свідка ОСОБА_16 в суді про те, що пізньою осінню 2014 року, ввечері до нього приїхав брат ОСОБА_9 у супроводі двох хлопців у масках, один з них був у камуфляжній формі. Хлопці говорили, що брат повинен 5000 грн. Поки він вдягався, хлопці втекли. Коли вони з братом вийшли на вулицю, то був відсутній автомобіль брата. Після чого він зателефонував до міліції. Автомобіль вони побачили вже в іншому місці в дворі, коли приїхали працівники міліції, то вони їм показали, де він знаходиться. В салоні за кермом сидів хлопець, побачивши працівників міліції, хлопець вибіг з машини та втік. Він був темній шкіряній куртці та балаклаві.

Показаннями свідка ОСОБА_17 в суді про те, що восени 2014 року він в складі оперативної групи отримав орієнтування про угон автомобіля «Фольксваген Т5». На місці виявили автомобіль. Коли під`їхали до нього ближче, то з-за керма автомобіля вибіг хлопець та почав тікати. Хлопець був у масці. Вони його затримали. Це був ОСОБА_3 .У затриманого вилучили складений ніж, мобільний телефон, який потім упізнав потерпілий, як власний.

Показаннями свідка ОСОБА_18 в суді про те, що восени 2014 року близько 22 год. до чергової частини Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшов виклик про те, що по вул. Закревського, 19-в в м. Києві намагаються угнати автомобіль. Коли він з колегами приїхав на місце, то побачив білий мікроавтобус про який йшла мова у орієнтуванні, за кермом якого був хлопець, вони перегородили йому дорогу, після чого хлопець вибіг з автомобіля та почав тікати. Невдовзі його затримали. Хлопець був у темній шкіряній куртці, балаклаві. У затриманого вилучено було мобільний телефон, який в подальшому впізнав потерпілий, як власний.

Показаннями свідка ОСОБА_19 в суді про те, що восени 2014 року отримав виклик про незаконне заволодіння автомобілем по АДРЕСА_3 . Оскільки їх патрульний автомобіль був поряд, то він з напарниками швидко прибув на місце. Заявники вказали місце куди скрився автомобіль. У дворі будинку побачили угнаний автомобіль, в салоні на водійському сидінні знаходився хлопець, було ввімкнено освітлення. Вони на автомобілі почали під`їжджати до автомобіля, хлопець побачивши це почав тікати. Колеги побігли за ним, а він поїхав на автомобілі в напрямку втечі хлопця. Хлопець був у балаклаві, він затримав його біля бювету по вул. Закревського в м. Києві. Це був ОСОБА_3 .

Крім показань потерпілого та свідків, винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується іншими письмовими доказами:

Даними протоколу огляду місця події від 10 листопада 2014 року, а саме ділянки території на проїжджій частині між будинками 19 та 19-а по вул. Закревського в м. Києві, на якій розміщено автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , передніми колесами на бордюрі, про виявлення порушення порядку в салоні автомобіля, вилучення кульки коричневого кольору, слідів пальців рук та автомобіля.

Даними протоколу огляду та вилучення від 10 листопада 2014 року у ОСОБА_3 по вул. Закревського, 19-а в м. Києві мобільного телефону «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 , складеного ножика, маски.

Постановою слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20 від 11 листопада 2014 року визнані речовими доказами вилучені в ході огляду місця події: мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 , автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , складений ніж, маску чорного кольору передано до камери схову речових доказів Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14 листопада 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній на місці вказав про обставини скоєного відносно нього розбійного нападу на вул Ентузіастів, 25 в м. Києві.

Даними протоколу огляду телефонної книги мобільного телефону марки «Флай» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з сім-карткою «Лайф» НОМЕР_5 , належного ОСОБА_3 та вилученого у нього під час затримання, про наявність номеру НОМЕР_6 належного потерпілому ОСОБА_9 в телефонній книзі обвинуваченого та позначеного як «реставрація».

Даними роздруківки ТОВ «Астеліт», отриманої на підставі ухвал слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва про тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, щодо абонента № НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_3 , що свідчать про перебування обвинуваченого на час інкримінованих йому злочинів на місці вчинення злочинів.
Суд вважає ці безпосередньо досліджені докази належними, допустимим, достовірними, в їх сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_3 та визнання його винуватості.
Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Позиція сторони захисту про відсутність у обвинуваченого умислу на вчинення злочинів повністю спростовується безпосередньо даними в суді показаннями потерпілого та свідків, які узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, а саме протоколами огляду місця подій від 10 листопада 2014 року, у відповідності до яких:

- в автомобілі «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено порушення обстановки, виявлено та вилучено кульку коричневого кольору, що прямо узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_9 про вчинення відносно нього розбійного нападу групою осіб, з погрозою застосування насильства, та спростовує показання обвинуваченого про відсутність протизаконних дій відносно потерпілого;

2/ при огляді обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг», належний потерпілому ОСОБА_9 , маску та складеного ножа, що спростовує доводи обвинуваченого про відсутність корисливого умислу на вчинення злочину.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме належним потерпілому ОСОБА_9 автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , повністю підтверджується даними в суді показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 про виявлення відсутності автомобіля, показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 про перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter» та його втечу з місця події при появі працівників міліції.

Судом для не допущення порушення загальних засад кримінального провадження, а саме змагальності сторін в поданні своїх доказів, доведеності судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, неодноразово направлялись судові виклики свідкам сторони обвинувачення ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , на допиті яких наголошувала сторона захисту, проте вручити судові виклики чи іншим чином повідомити останніх про необхідність явки в судове засідання не виявилось можливим у зв`язку з не встановленням місця знаходження останніх, у зв`язку з чим прокурор обґрунтовано прийшов до висновку про відмову від допиту даних свідків.
Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_23 про обставини скоєних кримінальних правопорушень нічого не показав, оскільки їх очевидцем не був, про них йому стало відомо вже після затримання ОСОБА_3 . Суд не визнає ці показання належним доказом в даному кримінальному провадженні. Показання ОСОБА_23 в суді не є такими, які будь-яким чином підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження, чи інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, або що вказують на достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів
Крім того, суд не враховує долучені прокурором як докази винуватості ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень висновки судово-медичних експертів щодо потерпілого ОСОБА_9 за № 3148 від 11.11.2014 та № 3186 від 17.11.2014, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 не висувалось обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень з застосуванням насильства до потерпілого.
Суд також не приймає до уваги як доказ наданий стороною обвинувачення висновок криміналістичної експертизи № 1240 від 16.12.2014, щодо вилученого у ОСОБА_3 при затриманні складеного ножа, оскільки дані що в ньому містяться не мають значення для даного обвинувачення.
Незважаючи на посилання сторони захисту на те, що обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілого, свідків сторони обвинувачення, а саме працівників міліції та брата потерпілого, доказів досліджених судом у сукупності достатньо для визнання винуватості обвинуваченого.
Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та повторно незаконно заволодів транспортним засобом, тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, його роль та участь, форму і ступінь вини, наступну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, позитивно характеризуються за місцем проживання та колишнього навчання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин скоєних обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його молодий вік, ставлення до вчиненого, поведінку після вчинення злочинів, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкцій частин статей за якими кваліфіковано його діяння із застосуванням вимог ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно до ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази в кримінальному провадженні:
мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 , автомобіль ««Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , підлягають залишенню за належністю власнику;
розкладний ніж, пов`язка у вигляді маски чорного кольору, кулька коричневого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005057, підлягають знищенню;
чотири сліди папілярних узорів підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження;
годинник, ключі, візитні картки, 158 грн., вилучені у ОСОБА_3 , підлягають залишенню за належністю власнику;
мобільний телефон «Флай», вилучений у ОСОБА_3 , що зберігається в камері схову речових доказів Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005056, підлягає конфіскації в дохід держави;
три диски CD-R «VS» підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.
Прокурором надано документальне підтвердження понесення витрат на залучення експерта (для проведення судово-криміналістичної експертизи ножа) під час досудового розслідування (том. 1, а.с. 71). Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави ці процесуальні витрати в сумі 393 грн. 12 коп.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу підлягає залишенню без змін у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання:
· за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;
· за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Після набрання вироком законної сили речові докази в кримінальному провадженні:

1/ мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 , автомобіль ««Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , передані під зберігальну розпису потерпілому ОСОБА_9 , залишити за належністю власнику;

2/ розкладний ніж, пов`язку у вигляді маски чорного кольору, кульку коричневого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005057, знищити;

3/ чотири сліди папілярних узорів зберігати в матеріалах кримінального провадження;

4/ годинник, ключі, візитні картки, 158 грн., вилучені у ОСОБА_3 , залишити за належністю власнику;

5/ мобільний телефон «Флай», вилучений у ОСОБА_3 , що зберігається в камері схову речових доказів Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, згідно квитанції № 005056, конфіскувати в дохід держави;

6/ три диски CD-R «VS» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в сумі 393 грн. 12 коп.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін домашній арешт.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою з 11 листопада 2014 року по 13 березня 2015 року.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя -