overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа № 1-372/2007р.
ПОСТАНОВА

судового засідання

30 жовтня 2007р.

Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді
Бораковського
В.М.

при
секретарі Юзік
Н.В.

з участю
прокурора Поповича
М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию
справу про обвинувачення ОСОБА_1за ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
обвинувачується у тому, що 20.04.2007р. близько 21 години на вулиці Робітничій
в с. Дуліби Стрийського району під час вияснення відносин з ОСОБА_2 щодо
правомірності встановлення гаражу, коли ОСОБА_2 зловив ОСОБА_1 за одяг на
грудях та почав шарпати, останній зловив своїми руками за руки в районі кисті
ОСОБА_2 та різко відвів від себе, внаслідок чого необережно заподіяв ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки 5-ої
п'ясної кістки лівої китиці.

У судовому
засіданні потерпілий заявила клопотання про закриття провадження по справі,
оскільки він до ОСОБА_1 претензій не має, заподіяна ОСОБА_1. шкода усунута, про
що долучив до матеріалів справи заяву.

Підсудний
ОСОБА_1 проти задоволення клопотання не заперечив і просить закрити кримінальну
справу в зв'язку з примиренням з потерпілим.

Прокурор проти
задоволення клопотання не заперечив.

За наведених
обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості,
примирився з потерпілим, усунув заподіяну шкоду, тому відповідно до ст. 46 КК
України є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 8 ч.2 КПК України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1за ст. 128 КК України закрити у зв'язку
із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Постанову можна
оскаржити до апеляційного суду Львівської обл. протягом 15 діб.

Постанова
виготовлена в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя
В.М.
Бораковський
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Гриціва М.І., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 28 серпня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Полтавської області на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області
від 6 липня 2006 року щодо засудженого
ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.Пирятина Полтавської області,

громадянина України, раніше тричі судимого, останнього разу - 12 травня
2005 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з
іспитовим строком 3 роки, -

засуджено
за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 призначено остаточно 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 5 березня 2006 року на майдані
Незалежності, 9 м.Пирятина Полтавської області, шляхом проникнення у приміщення
кінотеатру “Родина” вчинив крадіжку належного Пирятинській районній дирекції
кіновідеомережі майна на загальну суму 2373, 24 грн..

Крім цього, ОСОБА_1 20 березня 2006 року і 25 березня 2006 року за тією ж
адресою, шляхом проникнення у складське приміщення кінотеатру “Родина”, вчинив
крадіжки належного Пирятинській районній дирекції кіновідеомережі майна на
загальні суми відповідно 565 грн. і 2765, 94 грн..

В апеляційному порядку зазначений
вирок не переглядався.

У касаційному поданні заступник прокурора Полтавської
області, не оскаржуючи висновки суду щодо фактичних обставин справи та
правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_1, ставить питання про
скасування оскаржуваного вироку у зв”язку з неправильним застосуванням положень
ч.4 ст.71 КК України та невідповідністю призначеного покарання внаслідок
м”якості з направленням справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.4 ст.71 КК України суд у
резолютивній частині обвинувального вироку при призначенні остаточного покарання
за сукупністю вироків повинен призначити засудженому покарання, більше від
покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком.

У порушення зазначених вимог суд першої
інстанції, постановляючи обвинувальний вирок, у резолютивній частині вироку при
призначенні ОСОБА_1 покарання невірно застосував
кримінальний закон та призначив йому м”яке покарання.

Керуючись статтями ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційне подання заступника
прокурора Полтавської області, задовольнити.

Вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 6 липня 2006
року щодо засудженого ОСОБА_1 скасувати.

Справу направити у той же суд на новий судовий розгляд.

с у д д і :

Міщенко С.М. Гриців
М.І. Пекний С.Д.
ПОСТАНОВА

26 березня 2007 p. Черкаський
районний суд у складі:

головуючого - судді Пальонного
B.C.

при секретарі Ласковій
Ю.В.

за участю
прокурора Роги
Т.С.

представника
Черкаського МРВ КВІ Кулінки
Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Черкаси подання Черкаської
КВІ відносно ОСОБА_1, 1972
року народження, жителя АДРЕСА_1засудженого
Черкаським районним судом Черкаської області 06 липня 2005 року за ч. З ст. 185
КК України до трьох років позбавлення волі з випробуванням на протязі двох
років, про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця
позбавлення волі для відбування покарання,

встановив:

Вироком Черкаського районного суду від 06 липня 2005 року ОСОБА_1. був
засуджений за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі
ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на два роки.

Черкаський МРВ КВІ, який здійснює контроль за поведінкою засудженого
звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку з направленням
його в місця позбавлення волі, в поданні зазначено, що засуджений ОСОБА_1. в
період іспитового строку характеризується позитивно, схильний до вживання
алкоголю, допустив три адмінправопорушення, за що був притягнутий до
адміністративної відповідальності, а саме:

1. 01.03.2007
року, протокол №
000877 за ст. 173
КУпАП - оштрафованого
на суму 51

грн.;

2. 01.03.2007 року, протокол № 000876 за ч. 1 ст. 178 КУпАП - попередженого;

3. 12.03.2007 року, протокол № 000861 ч. 1 ст. 1732 КУпАП - оштрафованого на
суму

34 грн.

Систематичне скоєння ОСОБА_1. правопорушень під час
перебування на іспитовому строці свідчить про його небажання ставати на шлях
виправлення.

В судовому засіданні представник МРВ КВІ подання інспекції підтримала, але
покладається на думку суду.

Засуджений ОСОБА_1. в судовому засіданні подання МРВ КВІ визнав, але просив
суд в поданні відмовити, зобов'язується в подальшому не допускати
адмінправопорушень та виконувати вимоги МРВ КВІ.

Прокурор в судовому засіданні подання начальника Черкаського МРВ КВІ
підтримав, але покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення представника МРВ КВІ,
засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання
начальника Черкаського МРВ КВІ про скасування іспитового строку з направленням
ОСОБА_1. для відбування покарання, призначеного вироком Черкаського районного
суду від 06 липня 2005 року задоволенню
не підлягає, оскільки в судовому засіданні не доведено небажання засудженого
стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 75, ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 408-2 КПК України,
суд,

постановив:

2

В
задоволенні подання Черкаського МРВ КВІ про звільнення від покарання з
випробуванням відносно ОСОБА_1, 1972 року народження і направлення його в місця
позбавлення волі для відбування покарання - відмовити.

На постанову
засудженим і прокурором можуть бути подані апеляції в Черкаський апеляційний
суд на протязі 7-ми діб з
дня її проголошення.
Справа № 5-98
районний суд Хмельницької області
складі:головуючого - судді - Назарчука Р.В
при секретарі - Ніколаєвій Л.М.
з участю прокурора -
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду смт. Чемерівці справу за поданням інспектора Чемеровецького РП
Дунаєвецького МРВ КВІ УДДУ ПВП в Хмельницькій області про звільнення від
ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Бережанка
Чемеровецького району Хмельницької області, українки,
громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої,
Молодшої сестри Чемеровецької ЦРЛ, невійськовозобов»язаної,
не судимої
Вироком
Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.09.2006 року ОСОБА_1
засуджено за ст. 310 ч.2 КК України та призначено покарання
у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК
України звільнена від відбування покарання та призначено іспитовий строк
терміном на 1 рік.

Інспектор
Чемеровецького РП Дунаєвецького МРВ КВІ УДДУ ПВП в Хмельницькій області
звернувся з поданням про звільнення засуджену
ОСОБА_1 від
покарання і в судовому засіданні підтримав подання.

Вислухавши
представника Чемеровецького РП Дунаєвецького МРВ КВІ УДДУ ПВП в Хмельницькій
області, який підтримав подання, думку прокурора, та засудженої, суд
вважає, що засуджену ОСОБА_1 необхідно звільнити від покарання .

Засуджена ОСОБА_1
за час відстрочки виконання вироку стала на шлях виправлення і
може бути добросовісним членом
суспільства.

Керуючись
ст.75 КК України, ст. ст. 408-411 КПК
України, суд,-

П
О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
від призначеного вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від
28.09.2006 року покарання - звільнити.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької
області через Чемеровецький районний суд протягом 7 діб з часу її проголошення.

Суддя:
УХВАЛА

Именем
України

«15» березня 2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Автономної Республики Крим у складі:

Головуючого - Капустіної Л.П.

Суддів -
Куртлушаєва І.Д.

Балахонова Б.Л.

за участю прокурора -
Сулейманової Д.Н.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Сімферополі апеляційну скаргу захісника
ОСОБА_1 у
інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 22 лютого 2007р. про обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 органами досудового слідства обвинувачується у скоєні злочину
передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_2 підозрюється у тому, що 17 лютого
2007 року знаходячись у приміщенні офісу ООВ «Алім КМ» у м. Ялта у ході сварки з
ОСОБА_3 наніс останьому декілька ударів по тулубу та обличчю, чим заподіяв останьому тяжкі телесні ушкодження, від яких
настала смерть потерпілого.

Постановою Ялтинського міського суду АРК від 22 лютого 2007 року відносно ОСОБА_2 обрана міра запобіжного заходу -
взяття під варту.

Прийняте рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може
ухилятися від слідства та суду, а також перешкоджати встановленю істини по справі.

У апеляційній скарзі, захісник ОСОБА_1 вказав, що суд не взяв до уваги , що ОСОБА_2 має на утриманні непрацездатних
батьків, жінку та неповнолітню дитину. Крім того, суд не перевірив фінансові можливості ОСОБА_2а, тобто внесення застави. Просить постанову суду від
22.02.07р. скасувати, та звільнити ОСОБА_2а
з під варти.

Заслушавши доповідача, думку прокурора, який покладався на необхідність про залишення постанови суду без
змін, обміркував доводи апеляції та перевіривши
матеріали справи, колегія вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Суд, приймаючи
рішення, про обрання відносно ОСОБА_2а
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,
достатньо мотивував, підстави до прийняття такого рішення. Судом
взято до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, яке зв'язане з позбавленням життя
людини. Крім того, судом

Справа №10-48/07 р.

-2-

встановлено,
про те, що ОСОБА_2
не має фінансової можливості щодо
внесення застави, про що мотивовано у постанові суду.

Доводи захісника у апеляції про те, що у ОСОБА_2а зявились фінансові можливості по внесенню застави, то це питання може бути
вирішене у ході подальшого провадження по
справі, що не суперечить кримінально-процесуальному законодавству
України.

За таких обставин, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_2, судова колегія не знаходить.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захісника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ялтинського міського суду АРК від 22 лютого 2007 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
відносно ОСОБА_2 залишити без
змін.
Дело № 5-171/2007г.
2 марта 2007 года Никитовский районный суд города
Горловки Донецкой области в составе: председательствующего - судьи Полтавец Н.З., при секретаре
Тарасовой Н.В., с участием прокурора Грицакж Е.В., защитника ОСОБА_1.,
рассмотрев в открытом судебном заседании в зале суда в г. Горловке
представление администрации Горловсхой психоневрологической больницы об отмене
принудительных мер медицинского характера в виде амбулаторной психиатрической
помощи в принудительном порядке в отношении
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженца г. Горловки Донецкой
области, гражданина Украины, со средним образованием, холостого, инвалида 2 группы, ранее не судимого в силу ст. 89 УК Украины, проживающего АДРЕСА_1 -
Постановлением Никитовского районного
суда города Горловки Донецкой области от 9 декабря 2005 года
в отношении ОСОБА_2. применены принудительные меры медицинского характера в
виде принудительного лечения в психиатрической больнице с обычным наблюдением.
Постановлением Никитовского районного
суда города Горловки Донецкой области от 27 июля 2006 года
в отношении ОСОБА_2. изменены принудительные меры медицинского характера на
амбулаторное принудительное лечение по месту жительства.
Администрация Горловской
психоневрологической больницы ходатайствует об отмене принудительных мер
медицинского характера в виде амбулаторной психиатрической помощи в
принудительном порядке в отношении ОСОБА_2. по тем основаниям, что в настоящее
время психическое состояние ОСОБА_2. улучшилось, в связи с чем отпала
необходимость в применении принудительных мер медицинского характера в виде
амбулаторной психиатрической помощи.
Суд, исследовав материалы дела,
заслушав представителя Горловской психиатрической больницы, мнение прокурора,
полагавшего возможным, отменить принудительные меры медицинского характера в
виде амбулаторной психиатрической помощи в отношении ОСОБА_2., считает, что
заявление подлежит удовлетворению, поскольку как следует из акта
психиатрического освидетельствования ОСОБА_2., его психическое состояние в
настоящее время улучшилось, в связи с чем отпала необходимость в применении
принудительных мер медицинского характера в виде амбулаторной психиатрической
помощи, и полагает возможным отменить в отношении ОСОБА_2. принудительные меры
медицинского характера в виде амбулаторной психиатрической помощи по
постановлению Никитовского районного суда г. Горловки от 27 июля 2006 года.
Руководствуясь ст. ст. 19, 22 Закона Украины «О психиатрической
помощи», ст. ст. 419, 422 УПК
Украины, суд
Отменить в отношении ОСОБА_2
принудительные меры медицинского характера в виде амбулаторной психиатрической
помощи в принудительном порядке.
На постановление в Апелляционный суд
Донецкой области может быть подана апелляция через Никитовский районный суд
города Горловки в течение 15 дней.
Дело № 11 -463
2007г. Председательствующий 1 инстан.
Категория: ст. 236-1
Украины Докладчик:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВЛЕНИЕ ИМЕНЕМ
марта 2007г. г.
Судья апелляционного
суда Харьковской области Лесик С.Н. с участием прокурора Денчика Ю.Ю.,
предварительно рассмотрев в открытом судебном заседании уголовное дело по
апелляции ОСОБА_1 на постановление судьи Дзержинского районного суда г.
Харькова от 16 января 2007 года, которым в принятии жалобы ОСОБА_1, поданной в
порядке ст. 236-1 УПК Украины, на постановление об отказе в возбуждении
уголовного дела отказано в связи с пропуском срока на подачу такой жалобы,-
Перечень судебных
решений, на которые может быть подана апелляция, предусмотрен ст. 347 УПК
постановление судьи Дзержинского района г. Харькова от 16 января 2007 года в
указанный перечень не входит, поэтому ОСОБА_1. является лицом, не имеющим права
на апелляционное обжалование такого судебного решения, а указание в данном
постановлении судьи о том, что на это постановление может быть подана
апелляция, является ошибочным.
Учитывая изложенное,
а также выслушав мнение прокурора о том, что апелляция ОСОБА_1 рассмотрению
апелляционным судом не подлежит, руководствуясь ст.ст. 357, 359 УПК Украины,-
рассмотрению апелляции ОСОБА_1 на постановление судьи Дзержинского районного
суда г. Харькова от 16 января 2007 года об отказе в принятии жалобы ОСОБА_1 на
постановление об отказе в возбуждении уголовного дела отказать.
Справа № 1-170/07р.
В И Р О К

І М"Я М
У К Р А Ї Н И

09 листопада 2007 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кріль М.Д.

при секретарі Могила
О.О.

за участю прокурора Добрінової О.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальну справу
за обвинуваченням

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешканця

с.Киселівка
Снігурівського р-ну

Миколаївської
області, українця, гр.України, з

базовою
середньою освітою, працездатного,

непрацюючого,
невійськовозобов»язаного,
не

одруженого, не
судимого

в
скоєні злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2,
згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2006
року зобов"язаний сплачювати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3,
в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з
01 серпня 2006 року, але злісно ухилився від сплати аліментів,
іншої матеріальної допомоги не надавав, заборгувавши тим самим, станом на 01
жовтня 2007 року, аліменти в розмірі 3784,22 грн.

В судовому засіданні підсудний вину свою
визнав повністю, ствердив, що зобов»язаний сплачувати аліменти, але їх не
сплачував, лише забезпечив бувшу сім»ю вугіллям в кількості 01 тони в серпні
цього року. В вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв в дальнійшому дітям допомагати
матеріально.

Підсудний заявив клопотання про слухання
справи без дослідження доказів, яке судом задоволено відповідно до ст.299 КПК
України.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст.164 ч.1
КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, що є невеликої тяжкості, та особу винного, який
характеризується посередньо.

Обставинами, що пом"якшують покрання,
суд рахує: повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не
вбачає.

Суд вважає, що виправлення підсудного
можливе і без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст.323,334 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєні
злочину передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання в вигляді
80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Миколаївської області на протязі 15 діб з часу проголошення,
через районний суд.

Суддя:
М.Д.КРІЛЬ
В И Р О К №
1-168/07

ім'ям України

23 жовтня 2007 року
Чемеровецький районний суд

Хмельницької області

в
складі :

головуючого
- судді Кобріна І.Г.

при
секретарі - Мельник Т.Є.

з
участю - прокурора Гурняка В.Ф.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Чемерівці Хмельницької області
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця та мешканця с. Залуччя Чемеровецького району Хмельницької області, з
середньою освітою, працюючого трактористом в ПП «Залучанське» с. Залуччя
Чемеровецького району, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3
КК України,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2007 року близько 23 години в с. Залуччя Чемеровецького району
ОСОБА_1, скориставшись відсутністю сторожа, зайшов на територію тракторного
стану ПП «Залучанське», де з метою скоєння крадіжки, шляхом збивання навісного
замка на дверях, проник в приміщення складу № 3, звідки таємно викрав косарку
КС 2,1, вартістю 1600 грн., яку на гужовій повозці доставив до себе додому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та показав, що він, працюючи
трактористом в ПП «Залучанське», побачив в приміщенні складу № 3 нову косарку і
вирішив її викрасти що б в подальшому її продати, оскільки перебував в важкому
матеріальному становищі. З цією метою приблизно в двадцятих числах червня 2007
року в вечірній час приїхав на теритою тракторного стану гужовою повозкою.
Каменем збив замок з дверей складу і проникши в приміщення викрав косарку, яку
погрузив на гужовий віз і відвіз додому.

В скоєному щиро розкаюється.

Вважає недоцільним досліджувати докази по суті обвинувачення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить вину
підсудного ОСОБА_1 в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з
проникненням в приміщення доведеною і кваліфікація його дій за ст. 185 ч. 3 КК
України вірна.

При призначенні покарання суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який
характеризується позитивно, не судимий.

Обставиною, що пом”якшує покарання підсудного суд визнає його щире
розкаяння в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини суд призначаючи підсудному покарання у
вигляді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від його відбування,
встановивши на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним
і обрати йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України 3 роки позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк 1 рік.

Речові докази по справі: косарку КС 2,1 повернути ПП «Залучанське», кін та
віз повернути ОСОБА_1

Міру запобіжного заходу залишити попередньою - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Хмельницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги до Чемеровецького районного суду.

Суддя І.Г.
Кобрін
Дело №
11-15132007 год Председательствующий
Категория-- в
1 инстанции Яма Д.Н.
в суде 2-й инстанции
2007 года город
Судья
апелляционного суда Запорожской области Жечева Н.И.,
прокурора Кметь А.Г.
предварительном рассмотрении уголовного
дела по апелляции прокурора, принимавшего участие в рассмотрении дела судом
первой инстанции, на приговор Хортицкого
районного суда г. Запорожья от 27 августа 2007 года в отношении ОСОБА_1 и
ОСОБА_2, осужденных по ст. 187 ч.2 УК Украины,
В нарушение требований ст. 350 УПК
Украины в своей апелляции прокурор допустил противоречия и не конкретно изложил
свою просьбу в апелляции.
Так, сославшись на то, что суд
первой инстанции правильно пришел к выводу о возможности исправления осужденных
без отбытия наказания и определил наказание с применением ст. 69 УК Украины,
прокурор указывает на необходимость отмены приговора вследствие неправильного применения
уголовного закона и несоответствия назначенного судом наказания степени тяжести
преступления и личности осужденных.
При этом в апелляции не указано,
каким образом неправильно применен уголовный закон и какое именно наказание
необходимо назначить осужденным, отменив приговор суда первой инстанции
«вследствие не соответствия
назначенного судом наказания степени тяжести преступления и личности
связи с изложенным дело подлежит
возвращению в суд первой инстанции для выполнения требований ст.352 УПК
Руководствуясь ст.357 УПК Украины,
судья
Уголовное дело в отношении ОСОБА_1и
ОСОБА_2 возвратить Хортицкого районного суду г. Запорожья для выполнения требований ст.352 УПК
Судья
апелляционного суда
области Н.И.ЖЕЧЕВА