Справа № 730/339/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/535/2015
Категорія - ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000323 від 09 вересня 2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Борзнянським районним судом 29 травня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до 1 року 6 міс. позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить переглянути справу та винести справедливе рішення.

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання строк невідбутого покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29.05.2014 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін з триманням його в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, та постановлено обчислювати строк відбування покарання з 22 січня 2015 року, тобто з часу його затримання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 29 травня 2014 року засуджений Борзнянським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став і у період не відбутого покарання та непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, з 25 на 26 вересня 2014 року, близько 03 год, ОСОБА_6 , перебуваючи у житловому будинку по АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, умисно наніс своїй матері ОСОБА_8 , яка у цей час спала на дивані, декілька ударів обухом сокири по голові та верхнім кінцівкам, у результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом речовини головного мозку, забійними ранами волосистої частини голови та синцем в ділянці лівого ока, закритої тупої травми правої верхньої кінцівки із забоєм м`яких тканин кисті та закритого лінійного перелому п`ясткової фаланги четвертого пальця правої кисті.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №38 від 17.03.2015 року, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 у ділянці голови як такі, що можуть розцінюватися як єдине багатокомпонентне ушкодження, в комплексі відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження, що були встановлені в ділянці правої верхньої кінцівки (закрита тупа травма правої верхньої кінцівки із забоєм м`яких тканин кисті та закритого лінійного перелому п`ясткової фаланги четвертого пальця правої кисті), у сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений виражає незгоду з рішенням суду, оскільки вважає, що суд необєктивно розглянув справу та виніс несправедливий вирок. А саме суд не врахував деяких пом`якшуючих обставин, зокрема, те, що він за станом здоровя раніше був звільнений від відбування покарання і на сьогодні стан здоровя поганий, а після вчинення злочину він надав матері медичну допомогу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив пом`якшити призначене судом покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та докладно розповідав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі обвинуваченим не оспорювались і згідно ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій кримінального правопорушення правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тобто дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, призначив його враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, також суд врахував і обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому ним правопорушенні, обставини, що обтяжують покарання скоєння кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та рецидив злочинів, і дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд не врахував пом`якшуючих обставин не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду матеріалів кримінального провадження достатніх підстав для зменшення ОСОБА_6 покарання судом не встановлено і в апеляційній скарзі також не наведено, а вказані причини не можуть впливати на розмір призначеного покарання та тягнути за собою зміну вироку суду вцілому.

Всі обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, даним, що характеризують його особу та всім обставинам кримінального провадження, і є справедливим.

З огляду на це, порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4