Справа №583/2519/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/13/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Охтирка, Сумської області, громадянина України, який мешкає АДРЕСА_1 , засудженого вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року за ст.296 ч.3 КК України, до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки,

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_6 , в якій ставиться питання про скасування ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року, у зв`язку з її необґрунтованістю та не повним дослідженням судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року задоволено подання інспектора Охтирського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_9 та скасовано відносно ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробування і ОСОБА_6 направлений для відбування покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ст.296 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк три роки шесть місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

19 листопада 2013 року ОСОБА_6 було поставлено на облік в Охтирському МВ КВІ та ознайомлено під підпис із порядком відбування покарання з випробуванням, а також йому було встановлено дні явки на реєстрацію, а також роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, відбування покарання з випробуванням може бути скасовано.

12 вересня 2014 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшло подання інспектора Охтирського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_9 про скасування ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання. Подання було мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, вчиняє адміністративні правопорушення та не виконує покладені на нього обов`язки.

В обгрунтування поданої апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд постановляючи ухвалу належним чином не дослідив фактичні обставини провадження у зв`язку з тим, що в матеріалах провадження відсутні докази, які б свідчили про те, що він на шлях виправлення не став. Судом не взято до уваги, що він 05 вересня 2014 року не з`явився на реєстрацію до Охтирської МВ КВІ оскільки потрапив у ДТП та перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними довідками, також вважає, що суд не мав права брати до уваги його попередні не явки, так як за них він отримав попередження та надавав довідки, що працевлаштований і у зв`язку з цим не міг з`явитися для реєстрації. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання інспектора Охтирського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на ухвалу суду, чи заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 не подавали.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, котрий вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвала суду є законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 78 ч. 2 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 164 ч. 3 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Ст. 166 ч. 1-3 КВК України передбачає, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для провадження по факту невиконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків щодо відбування покарання з випробуванням, мотивовано поклавши в основу ухвали належні та допустимі докази, надані під час судового розгляду, а саме

вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року відносно ОСОБА_6 , яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України і призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покладені обов`язки: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. Вирок 19 листопада 2013 року набрав законної сили;

постанова від 19.11.2013 року про встановлення засудженому ОСОБА_6 днів явки на реєстрацію;

підписка про ознайомлення засудженого ОСОБА_6 з умовами відбування покарання з випробуванням, в якій роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, відбування покарання з випробуванням може бути скасовано;

аркуш реєстрації ОСОБА_6 , відповідно до якого він до інспекції 20 грудня 2013 року, 27 грудня 2013 року, 03 січня 2014 року, 21 і 28 березня 2014 року, 4 і 11 квітня 2014 року, 1 серпня 2014 року, 5 вересня 2014 року не з`явився;

пояснення від 10 січня 2014 року від ОСОБА_6 , в якому він зазначив, що не з`явився до інспекції 20 та 27 грудня 2013 року і 3 січня 2014 року без поважних причин;

попередження, яке йому було винесено 10.01.2014 року про припинення невиконання покладених на нього судом обов`язків і роз`яснення наслідків цього невиконання;

пояснення від 18.04.2014 року від ОСОБА_6 , в якому він зазначив, що не з`явився на реєстрацію 21 та 28 березня і 4 квітня 2014 року оскільки працював, 11 квітня 2014 року хворів;

попередження, яке йому було винесено 18.04.2014 року про припинення невиконання покладених на нього судом обов`язків і роз`яснення наслідків цього невиконання;

протокол СУ № 007415 про адміністративне правопорушення від 2.04.2014 року про скоєння ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 ч. 1 КУпАП і постанова про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження;

довідка приватного підприємства « Сапсан» від 25.05.2014 року про те, що ОСОБА_6 працює на підприємстві з 24.04.2014 року вахтовим методом в м. Києві за графіком роботи: з 24.04.по 7.05. 2014 року і з 13.05. по 28.05.2014 року;

постанова від 6.06.2014 року про встановлення днів явки ОСОБА_6 на реєстрацію, з якої він ознайомлений під підпис.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованих висновків щодо задоволення подання інспектора Охтирського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_9 та скасування відносно ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до невірних висновків, оскільки не дослідив в повної мірі всі обставини справи, на думку колегії суддів є безпідставними.

Факт знаходження засудженого ОСОБА_6 на лікуванні, що позбавило його можливості з`явитися на реєстрацію до виконавчої інспекції 5 вересня 2014 року не підтверджується відповідними медичними документами. Долучені до апеляційної скарги засудженим ОСОБА_6 не завірені ксерокопії документів не можуть бути прийняті як докази, оскільки вони викликають сумніви у їх достовірності: довідка Охтирської ЦРЛ має виправлення в даті видачі і завірена печаткою для внутрішніх господарських документів; висновок щодо результатів медичного огляду про стан сп`яніння не містить даних про стан здоров`я засудженого ОСОБА_6 . Вищезазначених документів при розгляді провадження в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_6 не надавав, надана суду апеляційної інстанції довідка свідчить про те, що ОСОБА_6 знаходився на амбулаторному лікуванні, що на думку колегії суддів не заважало йому виконувати покладені на нього обов`язки щодо відбування покарання, тому ці документи не можна визнати виправдувальними документами для неприбуття ОСОБА_6 на реєстрацію 5.09.2014 року

.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про нез`явлення його на реєстрацію до КВІ 1 серпня 2014 року. Так відповідно до довідки Управління державної пенітєнціарної служби України в Сумській області інспектор ОСОБА_9 дійсно знаходилась у відпустці з 01.07.2014 року по 4.08.2014 року. Але, як пояснила інспектор ОСОБА_9 в Охтирському міськрайонному підрозділі Охтирського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції обов`язки інспектора, якій знаходиться у відпустці виконує іншій інспектор, а також і начальник інспекції. Вона особисто здійснює контроль за виконанням вироків щодо 80 засуджених. Тому ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 1.08.2014 року з неповажних причин.

Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що про неможливість реєстрації в КВІ він повідомив заступника начальника Охтирського РВ, а про те що він хворий по телефону повідомив дільничного інспектора Охтирського МВ, тому вважав, що не з`явився до реєстрації до КВІ з поважних причин, на думку колегії суддів є явно надуманими.

Із матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання з випробуванням, усвідомлював, що повинен звітувати про свою поведінку та причини неприбуття на реєстрацію особисто інспектору ОСОБА_9 , або особі, яка її замінює, а інші особи, якщо вони є навіть і працівниками органів міліції за своїми посадовими обов`язками не здійснювали контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 .

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апелянта про те, що довідка про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 пояснює його попередню неявку на реєстрацію. Засуджений ОСОБА_6 працював з 24.04.по 7.05. 2014 року і з 13.05. по 28.05.2014 року, а на реєстрацію не з`явився 21 і 28 березня 2014 року, 4 і 11 квітня 2014 року та 1.08. і 5.09. 2014 року, тобто поза межами строків працевлаштування і підтвердження щодо знаходження його на роботі в дні неявки на реєстрацію або повідомлення інспектору ОСОБА_9 про місце роботи не надав.

Колегією суддів перевірені доводи засудженого ОСОБА_6 про упереджене ставлення до нього з боку КВІ, оскільки він відмовився співпрацювати з правоохоронними органами в здійсненні планових закупок наркотичних засобів в кримінальних справах і не з`явився на реєстрацію оскільки був залучений до виконання контрольних закупок наркотичних засобів по кримінальним справам..

Колегія суддів не встановила порушень вимог закону при здійсненні інспектором КВІ ОСОБА_9 нагляду за умовами та порядком відбування засудженим ОСОБА_6 покарання, встановленого вироком суду, а також і не виявила фактів штучного створення порушень щодо засудженого ОСОБА_6 .

Факти неявки засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію мали місце, що визнавав сам ОСОБА_6 даючи пояснення інспектору ОСОБА_9 та зобов`язувався виконувати умови та порядок відбування покарання, документів про поважність пропуску днів реєстрації не надавав, не повідомляв і усно про його місце знаходження в дні неявки, не надав такі дані і під час апеляційного розгляду провадження.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки щодо періодичної реєстрації в кримінально виконавчої інспекції та повідомлення про зміну місця проживання та роботи, ухиляється від контролю з боку КВІ в період іспитового строку, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення є цілком вірними та обгрунтованими.

Судом першої інстанції при розгляді подання враховані дані про особу засудженого ОСОБА_6 і доводи апелянта про те, що він став на шлях виправлення повністю спростовуються матеріалами судового провадження. Під час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 скоїв адміністративне правопорушення і своє притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржив, працевлаштувався лише через п`ять місяців після постановлення на облік в КВІ, пропрацював на підприємстві « Сапсан» не значний час, даних про те, що він шукав роботу з початку постановлення його на облік до КВІ та ставав на облік до служби зайнятості населення не має, даних про те, що він в теперішній час працює також не має.

Доводи про те, що протокол СУ № 007415 про адміністративне правопорушення від 2.04.2014 року про скоєння ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 ч. 1 КУпАП і постанова про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження не може бути доказом щодо скоєння ОСОБА_6 порушення умов відбування покарання, оскільки рішення по справі прийнято особою, яка не має права на прийняття такого рішення є безпідставними.

Так, відповідно до ч.2 п.1 ст. 222 КУпАП, від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за правопорушення, передбачені частинами першою та другою статті 178 цього Кодексу також дільничні інспектори ( старші дільничні інспектори) міліції.

Тому, інспектор КВІ ОСОБА_9 правильно зарахувала факт скоєння засудженим ОСОБА_6 адміністративного правопорушення як порушення умов відбування покарання, а суд першої інстанції обгрунтовано поклав вищенаведені докази в основу ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404,405,407,418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року, якою відносно ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, на ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4