Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/10/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/91/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2015м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Помічна, Новоукраїнського району Кіровоградської області, з середньо-спеціальною освітою, який працював в Роздільнянській дистанції колії ДП "Одеська залізниця" на посаді водія, на даний час не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Роздільна, з середньо-спеціальною освітою, яка працювала Роздільнянській дистанції колії ДП "Одеська залізниця" на посаді комірника, не одруженої, маючий на утриманні двох неповнолітніх доньок, 2007 та 2011 р.н., яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 15 ч.3, ст.. 191 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28.10.2014 року обвинувачений ОСОБА_6 , який працював на посаді водія транспортного засобу ЗІЛ 5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 в Роздільнянській дистанції колії ДП «Одеська залізниця», разом з комірником Роздільнянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця» - ОСОБА_5 , на вказаному автомобілі, вибули з механічної майстерні ПЧ-2 до ТНТС станції Роздільна з метою отримання дизельного палива.

Після отримання 590 літрів палива з ТНТС, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , о 17 годин 20 хвилин направились до місця призначення, а саме до механічної майстерні № 15. Під час слідування у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення майна Роздільнянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця», а саме 20 літрів дизельного палива, про що він повідомив ОСОБА_5 та запропонував скоїти привласнення вказаного майна разом, з метою подальшого продажу палива та виручення коштів. ОСОБА_5 погодилась на пропозицію. Виручені кошти в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились розділити порівну.

В подальшому, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили змінити маршрут слідування, та направитись до місця мешкання ОСОБА_4 , де останній зупинив транспортний засіб ЗІЛ 5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 , біля будинку № 109 по вулиці Щербакова, міста Роздільна. В цей час ОСОБА_5 своїми діями, з метою незаконного заволодіння майном, яке було їй ввірене, передала ОСОБА_4 ключі від ємкості з паливом, яка знаходилась в кузові автомобіля ЗІЛ 5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 . Вийшовши з кабіни автомобіля, ОСОБА_4 направився до кузова автомобіля, взяв заздалегідь приготовлену каністру ємкістю 20 (двадцять) літрів та почав зливати паливо, тим самим, з корисливих мотивів, намагався привласнити майно, що належало Роздільнянській дистанції колії ДП «Одеська залізниця». Після наповнення каністри та спробі віднести її додому, дії ОСОБА_4 були помічені та припинені співробітниками транспортної міліції.

Згідно довідки Роздільнянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця» № 1012 від 03.11.2014 року кримінальним правопорушенням було завдано матеріальну шкоду розміром 285 (двісті вісімдесят п`ять) гривень НБУ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи які викладені в обвинувальному акті і суду пояснив, що 28 жовтня 2014 року на прикінці робочого дня він разом із ОСОБА_5 виїхали на автомобілі ЗІЛ 5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 до ТНТС станції Роздільна для отримання дизельного пального. Отримавши 590 літрів пального, він заапропонував ОСОБА_5 злити 20л. для власних потреб, на що вона погодилася і вони заїхали до його місця мешкання на АДРЕСА_1 , де він взяв 20-ти літрову каністру і почав зливати дизпаливо з ємкості, яка знаходилася в кузові автомобілю , однак не встиг цього зробити, оскільки до його автомобілю підійшли працівники міліції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини справи які викладені в обвинувальному акті і суду надала покази повністю ідентичні показам обвинуваченого ОСОБА_4 .

Представник потерпілої ОСОБА_7 , яка діє за довіреністю від 02.01.2015 року, в судове засідання не з`явилася, однак надала через канцелярію суду клопотання в якому зазначила, що на даний час обвинувачені повністю повернули матеріальні збитки залізниці і ДП «Одеська залізниця» не має до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальних претензій, у зв`язку з чим просила розглянути справу без участі представника ДП "Одеська залізниця".

Таким чином показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують .

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину, а їх дії правильно кваліфіковані за ст. 15 ч.3, ст.. 191 ч.3 КК України, як замах на привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, має позитивну характеристику по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, добровільно відшкодував, завдану шкоду у повному обсязі, раніше не судимий.

Обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяла розкриттю злочину, має позитивну характеристику по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, добровільно відшкодувала, завдану шкоду у повному обсязі, раніше не судима.

При цьому суд враховує обставини, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими, відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину, особу обвинувачених, враховуючи ряд пом`якшуючих обставин, а також, що тяжкі наслідки від злочину не настали, суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з додатковим покаранням і встановити іспитовий строк з метою випробування, так як їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 15 ч.3 ст.191 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 191ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із наділенням правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб, на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 15 ч.3 ст.191 ч.3 КК України і призначити їй покарання:

за ст. 191ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язок, передбачений п.4 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання, обраний обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі, а саме:

1. Вантажний автомобіль марки ЗІЛ-5301 з д/з НОМЕР_1 ; металева ємкість для зберігання дизельного пального сірого кольору обємом біля 750 літрів; металева бочка, синього кольору обємом 200 літрів з дизельним пальним біля 200 літрів, пластмасова каністра синього кольору обємом біля 20 літрів, з дизельним пальним біля 18 літрів, - які знаходяться під зберігальну розписку у відповідальній особі Роздільнянської дистанції колії ДП "Одеська залізниця", після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику.

2. Експериментальні зразки рідини в пластикових пляшках, які знаходяться на зберіганні в камері схову ЛВ на ст.Роздільна УМВС України на Одеській залізниці, після набрання вироком законної сили, - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1