Справа № 524/5685/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , яке погоджено заступником прокурором Кременчуцького району ОСОБА_7 .
В клопотанні зазначено, що 01.05.2015 року ОСОБА_6 , відкрито заволодів майном ОСОБА_8 чим заподіяв йому матеріальну шкоду.
07.07.2015 року слідчим СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК України.
Заслухавши слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до наступного.
У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому дій, а також вказано на існування ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду слідчий та прокурор підтримали клопотання з підстав, що в ньому зазначені.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував свою причетність до вчинення злочину, що йому інкримінується.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у задоволенні.
Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступних висновків.
Додані до клопотання матеріали, а саме: протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколи допиту свідків - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол пред`явлення особи до впізнання, протокол допиту підозрюваного свідчать про обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Мамедова проти Росії», вказано, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.
З матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування триває, у повному обсязі не зібрані докази у кримінальному провадженні.
Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час судового розгляду.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Пунктом 5 ч. 2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, який, виходячи із зібраних стороною обвинувачення на даний час доказів, достатньо обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а тому до цього підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п. 1, 4 , 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого чи свідків, перешкодити розслідуванню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про вчинення останнім злочинів та тяжкість покарання, що йому загрожує, відсутність постійного місця роботи. Враховуються також вік та стан його здоров`я.
На підставі вищевикладеного, суд, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово був судимий, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років, з місця скоєння злочину зник, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків, а також потерпілих, оскільки знає їх місце знаходження, тому у слідства є обґрунтовані підстави вважати, що він може зв`язатися із зазначеними особами, що негативно вплине на хід розслідування, крім того підозрюваний не має постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема,щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину який спричинив загибель людини.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131,132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 331, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з 18 години 00 хвилин 07 липня 2015 року до 18 годин 00 хвилин 05 вересня 2015 року. Строк дії ухвали, відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України визначити строком на шістдесят діб, тобто до 18 год. 00 хв. 05 вересня 2015 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора прокуратури Кременчуцького райну, а також на начальника Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1