Справа № 509/838/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.12.2014 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись прямим умислом з корисливим мотивом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов в окремо розташовану будівлю, нефункціонуючої котельні ТОВ "УКРБУДІНВЕСТ", розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Караліно-Бугаз, вул.Лиманська, 2-б. Знаходячись в приміщенні котельні ОСОБА_5 шляхом відбиття та витягнення намагався викрасти 51,9 погонних метрів палевих куточків каркаса скління вказаного приміщення котельні ТОВ "УКРБУДІНВЕСТ", всього на суму 3252 гривні 20 копійок, що належить TOB "УКРБУДІВЕСТ", однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час демонтажу каркаса скління був затриманий охороною котельні TOB "УКРБУДІНВЕСТ".

Своїми умисними діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Злочин вчинив в зв`язку з тяжким майновим становищем.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.185 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_5 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора та представника потерпілого, які вважають можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази слід вважати повернутими потерпілому.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальних витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекцію для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази вважати повернутими потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1