ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2014 року листопада 28 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
у підготовчому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2014 04 , за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Дніпропетровську, українця за національністю, студента п`ятого курсу заочної форми навчання Українського державного хіміко-технологічного університету, не одруженого, який працює слюсарем МКП "Дніпроводоканал", постійно проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.10.2014 близько 15 години в м. Дніпропетровську біля будинку під № 27 на вулиці Українська, з метою задоволення особистих потреб, тобто без мети збуту, у невстановленої особи ОСОБА_4 умисно придбав у сліп-пакеті порошкоподібну речовину світло-сірого кольору масою 0,5000 г, що містить у перерахунку на суху речовину 0,2203 г обмеженої в обігу психотропної речовини «метамфітаміну», яку без мети збуту умисно став незаконно зберігати з собою в лівій кишені одягнених на ньому джинсових штанів, що того ж дня біля того ж будинку близько 15 години 30 хвилин виявила і присікла міліція під час його особистого огляду.
Під час досудового розслідування прокурором досягнуто угоди з підозрюваним про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті, та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді штрафу в сумі 850 гривень. Угода не містить жодних домовленостей про будь-які обов`язки і умови співпраці обвинуваченого з правоохоронними органами. Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав б можливості виконати.
Сторони обвинувачення і захисту скріпили своїми підписами угоду 19 листопада 2014 року в приміщенні прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська, підтверджуючи свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Підозрюваний письмово відмовився від свого права на допит свідків обвинувачення, від права на виклик свідків і подання доказів, що могли б свідчити на його користь, а також від права вимагати від прокурора доведення під час судового розгляду кожної обставини злочину, поставленої йому за вину, про що власноруч розписався в цій угоді. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.
Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Клопотань про виклик для допиту осіб з приводу жорстокого чи нелюдського поводження, тощо, яке б порушило його свободу від самовикриття, не заявив. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.
Як вбачається з переданих до суду документів, на підставі яких укладена угода, фактичні дані особистого огляду 16.10.2014 під протокол (т. 1 а.с.8-9) підтверджують виявлення у пійманого "на гарячому" ОСОБА_4 серед особистих речей у лівій кишені джинсових штанів в поліетиленовому сліп-пакеті порошкоподібної речовини світло-сірого кольору, що у підсумку описаного хімічного дослідження за висновком експерта № 70/10/2808 від 10.11.2014 (т. 1 а.с. 13-17) містить обмежену в обігу психотропну речовину «метамфетамін».
Суд, оцінивши джерела добутих відомостей про предмет злочину і про обстановку його виявлення, за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні в судовому засіданні в сукупності обставин, визнаних учасниками судового провадження істинними, дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання ОСОБА_4 винуватості у скоєному, яке згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України не викликає сумнівів у свободі самовикриття.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у незаконному придбанні і зберіганні обмеженої в обігу психотропної речовини без мети збуту, правильно сторонами угоди кваліфіковані злочином середньої тяжкості за ч. 1 ст. 309 КК України, яким шкоди завдано лише суспільним інтересам, з приводу чого допускається укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.
Вивченням особи обвинуваченого з`ясовано, що ОСОБА_4 своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Таким чином, прокурор при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахував характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.
Суд, перевіривши законність угоди, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.
Розв`язуючи питання про вид і міру покарання одночасно із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд, керуючись правосвідомістю, з урахуванням ступеня тяжкості злочину та відомостей про особу винного в силу ч. 5 ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.
Витрати на проведення експертизи згідно з ст. 124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену прокурором 19 листопада 2014 року угоду з ОСОБА_4 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України під страхом скасування цього вироку протягом п`яти років давності притягнення до кримінальної відповідальності з призначенням судового розгляду в загальному порядку на випадок невиконання умов угоди.
ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчинені злочину за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням узгодженого покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.
Речові докази:
пакет з «метамфетаміном» масою 0,2303 гр, вологу серветку зі змивами рук та контрольний зразок вологої серветки, передані на зберігання за квитанцією № 000128 до камери зберігання речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, знищити;
протоколи допитів свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.
З віднесенням на рахунок обвинуваченого процесуальних витрат стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, відкритий УДКС в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 591 гривень 36 копійок з призначенням платежу: «за послуги НДЕКЦ, висновок № 70/10-2808 від 10.11.2014».
Вирок набирає законної сили із плином 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, протягом яких підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги з підстав порушення порядку розгляду угоди і призначення неузгодженого покарання. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору негайно.
Головуючий