В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2704/13-к

Провадження № 1-кп/348/1/15

02 лютого 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді: ОСОБА_1

участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих : ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

обвинуваченого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000943 за обвинувальним актом від 28.04.2014 щодо обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, з повною загальною середньою освітою працюючого по тимчасовим заробіткам, судимого вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2013р. за ст. 15ч.2, ст. 185 ч.3 КК України до 3років позбавленння волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1рік 6 місяців ; вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.06.2014р. за ст. 185ч.3 ККУкраїни , на підставі ст. 71 КК України до 3років 1міс. позбавленння волі, громадянина України, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.185ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викраденння чужого майна ( крадіжку) повторне, а також поєднане з проникненням в інше приміщення.

Злочини ним вчинено при наступних обставинах.

В ніч з 19.07.2013 р. на 20.07.2013 р. обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в с. Білі Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав з території господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , свійського коня, червоного кольору, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 8000 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця події скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 , в ніч з 23.07.2013 р. на 24.07.2013 р. перебуваючи на території господарства ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, повторно, з корисливих мотивів, шляхом проникнення у приміщення сараю через закриті вхідні двері таємно викрав свійське порося, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 400 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 з місця події скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав частково та суду пояснив, що проживає в с.Білі Ослави Надвірнянського району. З потерпілим ОСОБА_8 в нього нормальні відносини, вони є односельчани, а з потерпілою ОСОБА_5 в нього неприязні відносини.

В ніч з 19.07.2013р. по 20.07.2013р він повертався з магазину до свого помешкання по АДРЕСА_1 . По дорозі за мостом побачив коня який пасся на зарінку, та вирішив проїхатися на ньому додому. Кому належить кінь йому невідомо. Приїхавши додому він випустив коня біля свого помешкання в обгороджений сад пастися. Пізніше через сімейні обставини він вирішив поїхати верхи на коні до своєї дружини в с.Ясеня Закарпатської області через гори. Приїхавши в с. Микуличин та виїхавши з лісу він зустрів незнайомого йому чоловіка, який запропонував йому продати коня та повідомив що має знайомого який може купити коня. На пропозицію останнього він погодився так як не мав куди діватися і вони разом пішли до чоловіка який купив коня. Коня він продав за 2300грн. Гроші які він отримав за коня в нього викрали.

Він повністю визнає свою вину в тому що неправильно вчинив взявши коня, однак стверджує що він не викрадав коня та не мав корисливого мотиву, а тільки проїхався на коні маючи намір повернути його, хоча через обставини які склалися пізніше вже не міг цього зробити. Тому ним була написана розписка про повернення грошей власнику коня в добровільному порядку.

З 23.07.2013р. на 24.07.2013 р. в нічний час він повертаючись до свого помешкання вирішив піти поговорити з потерпілою ОСОБА_5 , яка є його колишньою тещею та вияснити стосунки з приводу розповсюдження останньою пліток. З цією метою він прийшов на територію господарства ОСОБА_9 в с. Білі ослави по АДРЕСА_3 . однак передумав розмовляти з останньою та вирішив зробити останнній збитки. З цією метою він пройшов до сараю, двері яких були привідкриті та відкрив загороду та випустив порося. Він не викрадав порося, а тільки випустив маючи на меті зробити шкоду потерпілій через неприязні відносини.

У вчиненному розкаявся, ним відшкодовано шкоду потерпілій ОСОБА_5 та він зобовзявся повернути кошти за коня. Коня потерпілому ОСОБА_8 повернуто.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 частково визнає свою вину у вчиненні злочину суд, допитавши потерпілих, свідків, дослідивши письмові документи та речові докази по кримінальному провадженню вважає, що виннуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доведена сукупністю всіх доказів зібраних по справі, перевірених і досліджених судом в судовому засіданні.

Зокрема винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілих та свідків, а саме:

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав суду показання про те, що проживає в АДРЕСА_1 . Обвинувачений є його односельчанином, жодних відносин з ним не підтримував.

Йому належав на праві власності кінь червоної масті 8років, якого він придбав у 2012р. Вартість коня на той час становила 6000грн.. 19.07.2013р.він порався по господарству, возив сіно. Біля 22год після закінчення роботи він загнав коня на подвіря та залишив його на ніч пастися, закривши ворота за защіпку. 20.07.2013р. біля 4год він виявив пропажу коня. Відразу став шукати, через деякий час йому повідомили, що подібний кінь є в с. Микуличині. Приїхавши в с. Микуличин він впізнав коня який належав йому. Чоловік який його купив ОСОБА_10 розповів про обставини придбанння ним коня та повідомив, що купив коня у ОСОБА_11 з с. Білих Ослав. Йому відомо . де останній проживає. Вони разом поїхали в с.Білі Ослави, до помешкання обвинуваченого , однак його на місці не було.

Пізніше йому повернули коня, тому претензій до обвинуваченого він не має. Просить покарати його по закону.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду дав показанння про те, що , з обвинувачним не був знайомий.

В серпні 2013р. він випасав худобу на пасовиську, яке знаходиться в лісі участок Мересни в с. Микуличині Яремчансько міської ради.

Випасаючи худобу випадково зустрів ОСОБА_13 , який пас коня. Він сам назвався як ОСОБА_14 та повідомив йому, що кінь належить йому з лошати і в даний час він хоче його продати коня, так як має намір виїхати на заробітки в ОСОБА_15 , де знаходиться його мама та брат.

Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_16 , який шукав собі коня та повідомив йому що чоловік продає коня.. Через деякий час вони зустрілися та обвинувачений продав коня ОСОБА_10 за 2300грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду свердив, що проживає в смт. Микуличин Яремчанської міської ради. В серпні 2013р. Йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив , що є чоловік , який продає коня і хоче за коня -3000грн.

Він погодився та зустрівся з ОСОБА_18 та ОСОБА_14 вже біля помешканння ОСОБА_18 . Обвинувачений йому назвався,як ОСОБА_11 з с.. Білі Ослави, розповів, що це його кінь, він виростив його з лошати, однак продає, бо має намір поїхати в ОСОБА_15 на заробітки , де є його мама та брат.Спочатку він хотів продати коня за 3000грн. однак вони погодилися на ціну 2300грн. Гроші він передав обвинуваченому та забрав коня.

Пізніше приблизно через тиждень до нього прийшов з сином потерпілий ОСОБА_8 який впізнав свого коня, якого у нього викрали.

Він розповів потерпілому обставини купівлі вказаного коня та повідомив, що йому продав чоловік , який представився як ОСОБА_11 з з ОСОБА_19 . Вони разом поїхали в с. Білі Ослави до помешканння обвинуваченого, однак не застали його.

Коня він повернув потерпілому, а пізніше обвинувачений ОСОБА_14 написав йому розписку про те що зобовязується повернути йому кошти в сумі 2300грн за коня.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 . Обвинувачений є її колишнім зятем, з яким у неї неприязні відносини.

В квітні 2013р.вона купила порося вартістю 400грн. Порося знаходилося в приміщеннні сараю в окремій загороді з дощок. Сарай закривається звичайно . В ніч з 23.07 на 24. 07 2013р. біля 5год. зайшовши в приміщення сараю, щоб нагодувати порося, вона виявила його пропажу. Двері сараю закривалися зивчайно на замок , а огорожа з дощок не має дверей і сааме порося вибігти не могло,. Крім того нею було виявлно кепку світлого кольору, яку пізніше сусіди пізнали як таку що належить обвинуваченому. Пізніше в розмові з обвинуваченим він їй признався , що саме він викрав порося.

Обвинувачний відшкодував їй вартість поросяти в сумі 400грн , інших претензій до нього не має. Просить покарати по закону.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться письмовими доказами:

-Даними протоколу прийнятття заяви від 02.08.2013р. Згідно якого було прийнято заяву ОСОБА_20 , про те. що в ніч з 19.07.2013р. на 20.07.2013р. в АДРЕСА_2 з його госдарства невідома особа таємно викрала коня червоного кольору, віком 8 років.

-Даними протоколу прийнятття заяви від24.07.2013р. Згідно якого було прийнято заяву ОСОБА_5 про те, що в ніч на 24.07.2013р. в АДРЕСА_3 із сараю пропало 3-х місячне порося.

- даними протоколу огляду місця події від 24.07. 2013р., згідно якого місцем події є територія госпродарства яке належитьь ОСОБА_5 в АДРЕСА_4 зокрема приміщенння сараю, де всередині знаходиться деревяна перегородка, яка розділяє приміщенння на дві частини.

- даними довідки, виданої директором ринку Надвірнянського районного споживчого товариства про те, що станом на 20.07.2013р вартість 8 річного свійського становить від 4000грн до 8000грн., а вартість місячного свійського поросяти станом на 24.07.2013року становитьвід 200 до 400грн. ( а.с 44) .

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілих, свідків, письмовим доказам по справі.

Твердження обвинуваченого та сторони захисту про те, що не має складу злочину крадіжок а є цивільно-правові відносини та ін. склад злочину а саме заволодіння чужим майном та обвинуваченого слід виправдати є безпідставним, неправдивими, не відповідають фактичним обставинам справи і дані обвинуваченим з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені діяння. Крім того розглядаються судом лише, як версія захисту, котра безаперечно спростовується дослідженими судом доказами.

Так показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині не визнання ним своє вини у вчиненні крадіжок, так як він не мав корисливого мотиву, а взяв коня з метою проїхатися та мав намір його повернути, а порося випустив через неприязні відносини з потерпілою спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_18 які є послідовні логічні, узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи і не викликають сумнівів у суда в їх правдивості.

Свідки чітко вказують на обвинуваченого ОСОБА_7 , як на особу яка продала коня,повідомивши що це його власний кінь, отримав кошти за нього, що узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_4 який впізнав викраденого коня.

Потерпілі в судовому засіданні дали суду послідовні показання, які відповідають фактичним обставинам справи, конкретизували їх, наполягають на них.

Крім того в судовому засіданнні обвинувачений підтвердив, що він заволодів чужим майном конем та поросям у таємний спосіб тобто у відсутності власників в нічну пору доби, чітко усвідомлював що це чуже майно, продав чуже- майно отримавши кошти, тобто обернув його на свою користь для власних потреб, а також проник у відсутності власника всередину іншого приміщенння, шляхом відкриття дверей де вилучив з відокремленої загороди чуже майно-порося і реально ним розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії ОСОБА_7 за ч.2ст. 185, КК України які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці) вчинене повторно, а також за ч. 3 ст. 185 які виразились у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці) поєднаному з проникненням в інше приміщення кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненних злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання: відшкодування шкоди потерпілим, на утриманні неповнолітня дитина.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується задовільно.

Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого, думку потерпілих, які просять покарати обвинуваченого по закону суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 , слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції Особливої частини статті Кримінального кодексу за цей злочин у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого .

Покарання слід пизначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та призначеного покаранням за вироком Яремчанського міського суд Івано-Франківської області від 20.06.2014

Долю речових доказів слід вирішити керуючись ст. 100КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 України, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання :

за ч.2 ст. 185 КК України -2 роки позбавленння волі

за ч.3 КК України 3роки позбавленння волі

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання призначених покарань остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначити -три роки шість місяців позбавленння волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та призначеного покаранням за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.06.2014р остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді чотирьох років позбавлення волі.

Зарахувати у дане покарання відбуте покарання за вироком Яремчанського міського суду від 20.06.2014р.

Строк відбуття покарання слід рахувати з 16.06.2014року з часу затримання за ухвалою Яремчанського міського суду.

Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1