ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 1-101/10
провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарі судового засідання Римській Ю.В.

з участю прокурора Милаш Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Іванівна,

Богуславського району, Київської області,

зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2,

Городищенського району, Черкаської області,

тимчасово проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,

Черкаської області по вул. Незалежності, 48,

українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_4,

не одружена, працююча контролером РЕМ м. Городище,

раніше не судима,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона, згідно рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 18.12.2003 року по цивільній справі № 2-995, зобовязана до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3. Проте, ОСОБА_1 стала на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, на виклики до ДВС не зявляється, неодноразово попереджалася про кримінальну відповідальність за несплату аліментів, коштів на утримання дочки не сплачує, в результаті чого в неї з січня місця 2007р. по березень місяць 2010р. виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 7088,00грн..

Допитана в судовому засіданні, підсудна ОСОБА_1 в предявленому обвинуваченні визнала себе винною повністю та пояснила, що за рішенням суду, яке мало місце в 2003р., зобовязана до сплати аліментів на утримання своєї доньки ОСОБА_2, яка проживає з опікуном ОСОБА_3, це її рідна мати, а дитині бабуся. В період часу з 2003р. по 2007р. вона аліменти сплачувала вчасно, так як мала постійну роботу, яка оплачувалась належним чином. Довго шукала роботу, згодом працевлаштувалось на посаду контролера РЕМ м. Городище, і у березні 2010р. повідомила Державну виконавчу службу про своє працевлаштування, до цього часу на повідомлення ДВС про необхідність сплачувати аліменти не реагувала, як і не зявлялась до служби, хоча періодично викликалась, і попереджалась про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності. З донькою відносин не підтримує, матеріальної допомоги не надає, як і не сплачує аліменти за рішенням суду. Заборгованість по аліментах становить 7088,00грн., в подальшому зобовязується її погасити та вчасно сплачувати аліменти.

Крім повного визнання своєї вини підсудною ОСОБА_1, її вина також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_3, даними в судовому засіданні, про те, що на її вихованні, як опікуна, знаходиться онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. Мати дитини ОСОБА_1, підсудна, позбавлена батьківських прав, і зобовязана сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі, що визначений в рішенні суду. Проте, їх не сплачує, як і не надає ніякої матеріальної чи фінансової допомоги. Розмов з приводу надання допомоги онуці, необхідності сплачувати аліменти ОСОБА_1 постійно уникає, не бажаючи виконувати рішення суду, та доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи. При цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудного, потерпілої щодо спрощеного судового слідства, немає.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлене обвинувачення підсудній ОСОБА_1 доказане повністю.

Оскільки підсудна ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, обставини, які помякшують та обтяжують її покарання. Обставини, що помякшують відповідальність підсудної ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують відповідальність підсудної ОСОБА_1 - відсутні.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнала повністю, суд вважає за можливе застосувати відносно неї покарання без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_1, винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального Кодексу України та призначити за даною статтею покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо остання протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.

На підставі ст. 76 п. 3, п. 4 КК України зобовязати ОСОБА_1 повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_4