Справа №1-103/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

Головуючого-судді
Побережного В.Й.,

суддів Кочетова
Л.Г., Янчук Н.П.,

при секретарі Бачинській Л.П.

з участю прокурора
Котлярчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Житомирі кримінальну

справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, уродженця та мешканця м. Житомира, АДРЕСА_1,
освіта середня, не працюючого, розлученого, на вихованні має двоє дітей: сина
ОСОБА_2, 1997 р.н. та
сина ОСОБА_3, 1999 р.н.,
військовозобов»язаного, судимого:

-25.12.1996р. Черняхівським райсудом Житомирської
області за ст.229-6 ч.І КК України( 1960р.) на 6 місяців позбавлення волі;

-16.08.1998
р. Андрушівським райсудом
Житомирської області за ст. 196-1
ч.2 КК України(1960р) на 1
рік позбавлення волі -05.03.2001
р. Корольовським райсудом м.Житомира за ст.ст.141 ч.2, 140 ч.2, 145
ч.І КК України( 1960р.) на 4
роки позбавлення волі;

у вчиненні
злочинів, передбаченого ст. ст.15 ч.2, 115
ч.І, 263 ч.2 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 30.09.2006р.
близько 17-ї год., вчинив
замах на вбивство потерпілого ОСОБА_4. при слідуючих обставинах.

Так, 30.09.2006 року підсудний ОСОБА_1 близько 14 год. 3(> хв. разом з
потерпілим ОСОБА_4. та іншими особами знаходились за адресою АДРЕСА_2
м.Житомира, де розпивали спиртні напої, в ході чого між ними виникла сварка,
яка переросла в бійку. Після бійки з метою примирення вони пішли до кафе
«Вежа», розташованого по вул.Пушкінській,24 м.Житомира, де продовжили розпивати
алкогольні напої. В приміщенні кафе «Вежа» між ними знову виник спір. Коли один
з присутніх вивів на вулицю потерпілого з метою припинення конфлікту, за ними
вслід вийшов підсудний та тримаючи в лівій руці ножа наніс ним один удар
потерпілому, заподіявши йому колото-різану рану в 6-му міжребер»ї з
пораненням плеврального синусу. Дане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого
за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення. Тобто, підсудний ОСОБА_1 вчинив замах на
вбивство потерпілого ОСОБА_4., оскільки наніс удар ножем в життєво-важливі
органи потерпілого, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що
не залежали від його волі, оскільки завдяки своєчасному хірургічному втручанню
смерть потерпілого не наступила.

2

Крім цього,
підсудний ОСОБА_1 у
вересні 2004 р. за
місцем свого проживання в кв.АДРЕСА_1 м.Житомира, зі зливку металу, шляхом
лиття, без передбаченого законом дозволу, виготовив кастет, а в липні 2006 р. за вказаним місцем
зі зливку металу, без передбаченого законом дозволу, таким же шляхом знову
виготовив другий кастет. Виготовлені кастети ОСОБА_1 зберігав за місцем проживання.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 своєї
вини в інкримінованих злочинах не визнав та суду показав, що дійсно 30.09.2006 року він разом з
ОСОБА_5. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знаходились за місцем проживання останнього, де
розпивали спиртні напої, під час чого між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, який
перейшов в бійку. Після закінчення бійки на пропозицію ОСОБА_4 вони пішли до
кафе «Вежа», де теж вживали спиртні напої. В приміщенні кафе між ним та ОСОБА_4
знову виник конфлікт, після чого вони вийшли на вулицю, де конфлікт перейшов у
бійку, в ході якої потерпілий сів на нього зверху та почав наносити удари
руками в область голови. Він побачив на землі ножа, якого підняв та з метою
припинення бійки відмахнувся ним від потерпілого. Після цього він піднявся та
пішов в напрямку парку ім. Ю.Гагаріна, де через деякий час був затриманий
працівниками міліції.

У вересні 2004 року на
спортивному майданчику біля ЗОШ №3
м.Житомира він знайшов кастет, який забрав та зберігав за місцем свого
проживання без всякої мети. В липні 2006
році поблизу свого будинку він знайшов ще один кастет, який також забрав
собі та зберігав за місцем проживання. Кастетів він не виготовляв, а на
досудовому слідстві поясняв, що виготовляв їх
сам, тому що цього бажали працівники міліції.

Не дивлячись на
те, що підсудний ОСОБА_1
своєї вини в інкримінованих злочинах не визнав, його винність у вчиненому
повністю стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні
слідуючими доказами:

По епізоду
закінченого замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_4.

·
показаннями потерпілого ОСОБА_4, який суду показав, що
30.09.2006р. він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6, який запросив його до
себе додому. Вони зайшли в магазин, де купили дві пляшки горілки. Коли прийшли
до ОСОБА_6., то там знаходились ОСОБА_1 та
дівчина на ім»я ОСОБА_5. В ході вживання горілки між ним та ОСОБА_1 виник
конфлікт, ініціатором якого був ОСОБА_1,
оскільки йому не сподобалось те, що він розмовляв українською мовою.
Конфлікт перейшов у бійку. Після закінчення бійки, з метою примирення він
запропонував піти до кафе «Вежа». В даному кафе в ході розпиття горілки, між
ним та ОСОБА_1 знову виник конфлікт. З метою припинення даного конфлікту, він з
ОСОБА_6 вийшли на вулицю. За ними відразу вийшов ОСОБА_1, і між ними знову виникла бійка, під час якої ОСОБА_1 наніс йому удар
ножем в область грудної клітки;

показаннями
свідка ОСОБА_5, яка суду показала, що 30.09.2006
року в першій половині дня до неї додому прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Оскільки у ОСОБА_7 був день народження він
запропонував відсвяткувати цю подію. Вони пішли до парку відпочинку
ім.Ю.Гагаріна, де розпили пляшку коньяку. Коли вони поверталися з парку, то
зустріли ОСОБА_6, який запропонував їм піти до нього додому. Вони погодились та
пішли до ОСОБА_6, де вживали горілку. Коли горілка закінчилась ОСОБА_6 пішов в
магазин, щоб купити горілки. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся з магазину
разом з незнайомим чоловіком, як їй пізніше стало відомо його прізвище ОСОБА_4.
Під час розпиття горілки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник конфлікт, який перейшов в
бійку. Після припинення бійки ОСОБА_4 запропонував їм піти до кафе «Вежа». Коли
вони сиділи за столиком в кафе, то між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 знову виник конфлікт,
який швидко закінчився і вони вийшли на вулицю. Коли вона вийшла за ними на вулицю, то побачила, між ними
відбувається бійка. Коли бійка

3

закінчилась вона
разом з ОСОБА_1 пішли в напрямку поліклініки УМВС. Через деякий час вони були
затримані працівниками міліції;

· показаннями
свідка ОСОБА_8, яка суду показала, що вона працює кухарем в кафе «Вежа»,
розташованого по вул.Пушкінській,24 м.Житомира. 30.09.2006 року вона знаходилась на роботі, та здавала зміну.
Близько 18 год. до приміщення
кафе зайшли незнайома жінка та троє чоловіків, серед яких були підсудний ОСОБА_1 та потерпілий
ОСОБА_4. Вони сіли за столик та зробили замовлення. Коли компанія сиділа за
столиком, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, виник конфлікт, після чого інший чоловік
вивів ОСОБА_4 на вулицю, а за ними відразу вийшов ОСОБА_1. Оскільки вона
сиділа в залі за столиком, а двері кафе були відчинені, то вона бачила, як ОСОБА_1 з ножем в руці
наступає на потерпілого. Вона повідомила про це бармену ОСОБА_9 та сказала
викликати працівників міліції. Повертаючись від барної стійки через відчинені
двері вона побачила ОСОБА_4, у якого на футболці з правого боку була кров;

· показаннями
свідка ОСОБА_9., яка суду показала, що вона працює барменом в кафе «Вежа»,
розташованого по вул.Пушкінській,24 м.Житомира. 30.09.2006 року вона знаходилась на своєму робочому місці. Близько 17 год. 30 хв. до кафе
зайшли незнайома жінка та троє чоловіків, серед яких були раніше їй незнайомі
ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Вони
сіли за столик та зробили замовлення. Під час вживання спиртного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 виник конфлікт, на що вона зробила їм зауваження. Після цього ОСОБА_4
ще з одним чоловіком вийшли на вулицю. За ними зразу вийшли ОСОБА_1 та жінка, яка була
разом з ними. Через деякий час кухар кафе ОСОБА_8 повідомила їй, що у одного з
чоловіків тече кров. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що у ОСОБА_4 на
футболці були сліди крові. Вона сказала їм, щоб вони припинили бійку, а то
викличе працівників міліції, після чого
зачинила вхідні двері кафе на замок;

- показаннями
свідка ОСОБА_6.М., який суду показав, що 30.09.2006
р.

близько 12 години
до нього додому прийшли ОСОБА_7,
ОСОБА_1. та ОСОБА_5, які

принесли пляшку горілки. Коли вони випили горілку, то він пішов в магазин,
щоб купити ще

горілки. В магазині він зустрів ОСОБА_4., якого запросив до себе додому. В
магазині

вони купили 2 пляшки
горілки та пішли до нього додому. Під час вживання горілки, між

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник конфлікт, який перейшов у бійку. Після закінчення
бійки

ОСОБА_4 запропонував піти до кафе «Кварц», однак до даного кафе вони не
дійшли, а

зайшли до кафе «Вежа», яке розташоване по вул.Пушкінській,24 м.Житомира,
щоб чогось

випити. Вони зробили замовлення та сіли за столик, після чого між ОСОБА_1
та

ОСОБА_4 знову виник конфлікт. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що між

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 відбувалась бійка. Він розтягнув їх, після чогопішов
додому;

- показаннями свідка ОСОБА_10, який суду показав, що він працює

міліціонером-водієм РМОП «Беркут». 30.09.2006 р. він перебував
на чергуванні в складі

оперативно-чергової групи. Від чергового Корольовського
РВ надійшло повідомлення, що до

лікарні УМВС звернувся громадянин з ножовим пораненням.
Прибувши на місце виклику від

громадян, які там знаходились, отримали прикмети
підозрюваних осіб. Після цього на

службовому автомобілі виїхали на відпрацювання території.
По вул.Лермонтовській

м.Житомира вони помітили чоловіка та жінку, які по прикметах
були схожі на підозрюваних

осіб. На одязі та взутті чоловіка було видно сліди крові.
Вказані особи були затримані та

доставлені до Корольовського ВМ;

·
показаннями свідка ОСОБА_11, яка на досудовому слідстві
показала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. 30.09.2006 року ввечері до
неї додому прийшли працівники міліції, які повідомили, що її чоловіка затримано
за підозрою у вчиненні злочину (а.с.211,
том 1).

·
протоколом огляду місця пригоди від 30.09.2006 року, в ході
якого в приміщенні Корольовського ВМ було оглянуто спортивний костюм, кросівки,
футболку, шкарпетки, які належать ОСОБА_1., на яких було виявлено плями
темно-бурого кольору (а.с.5, том 1);

протоколом
огляду місця пригоди від 30.09.2006
р., в ході якого було оглянуто ділянку місцевості, розташованої на перехресті
вулиць Лермонтовської та Фещенка-Чопівського м.Житомира, де відбулась бійка між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та на

4

асфальтному покритті дороги було виявлено і
вилучено сліди речовини бурого кольору, схожої на кров (а.с.8, том 1);

· протоколом
огляду місця пригоди від 01.10.2006
р., в ході якого було оглянуто приміщення кафе «Вежа», розташованого по
вул.Пушкінській,24 м.Житомира, де було виявлено та вилучено пакет, в якому
знаходився светр білого кольору, який залишив потерпілий ОСОБА_4. (а.с.17, том 1);

· висновком
судово-біологічної експертизи №397
від 13.11.2006 p.,
згідно якого у вирізках із тампона, кросівок, спортивної куртки, спортивних
штанів, футболки, носової хустинки, светра, грошової купюри виявлено антиген Н.
Оскільки антиген Н властивий крові потерпілого ОСОБА_4., походження від нього
крові, що міститься на вказаних речах, не виключається в межах системи АВО
(а.с.106, тої);

· висновком
судово-медичної експертизи №1590
від 16.11.2006 p.,
згідно якого у ОСОБА_4. виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної
клітки справа з пораненням плеврального синусу, яке підтверджується наявною
колото-різаною раною в 6-му
міжребер»ї справа по передньопахвинній лінії, яке відноситься до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження
утворилося від дії гострого предмету, травмуючим механізмом його утворення була
колючо-ріжуча дія гострого предмету. Дане тілесне ушкодження могло утворитись
від 1 удару
гострим предметом в ділянку грудної клітини (а.с. 190-192, том 1)

-висновком комплексної судово
психолого-психіатричної експертизи №499-2006
від 14.11.2006 p.,
згідно якого ОСОБА_1
в період часу, до якого відноситься інкримінований йому вчинок, психічними
захворюваннями не страждав і в тимчасовому хворобливому розладі психічної
діяльності не перебував. В минулому психічними захворюваннями не страждав і на
даний час не страждає. Міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період
часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм
діям та керувати ними в даний час (а.с.225-227, том 1);

- протоколом пред»явлення особи для впізнання від 27.11.2006 р., в ході
якого свідок

ОСОБА_8 серед пред»явлених їй для впізнання осіб впізнала ОСОБА_1. як
особу, у

якої 30.09.2006 р. під
час бійки з потерпілий ОСОБА_4., вона бачила в руці ножа

(а.с.251,том 1);

- протоколом предъявления
особи для впізнання від 27.11.2006
р., в ході якого

потерпілий ОСОБА_4. серед пред»явлених для впізнання осіб впізнав ОСОБА_1.
як

особу, яка 30.09.2006
р. завдала йому ножове поранення (а.с.252, том 1).

Суд
також приймає до уваги пояснення ОСОБА_1.,
які він давав 01.10.2006
р. про те, що 30.09.2006
року разом з потерпілим ОСОБА_4., ОСОБА_5 таОСОБА_6. розпивали спиртні
напої за місцем проживання останнього, де між ним та потерпілим виник конфлікт,
який перейшов у бійку. Після закінчення бійки з метою примирення ОСОБА_4.
запропонував піти до кафе та розпити горілку. Вони пішли до кафе «Вежа», де між
ним та потерпілим знову виникла бійка, в ході якої він наніс потерпілому удар
ножем.

Відмову
підсудного від дачі показань в ході досудового слідства та невизнання ним вини
у нанесенні ножового поранення потерпілому, суд розцінює як намагання уникнути
від покарання за вчинення особливо небезпечного злочину.

По епізоду незаконного виготовлення кастетів

· протоколом
обшуку від 11.10.2006
р., в ході якого за місцем проживання ОСОБА_1. за адресою м.Житомир, АДРЕСА_1
було виявлено та вилучено два кастети (а.с.67, том 1);

· протоколом
явки з повинною ОСОБА_1. від 13.10.2006
р., в якій він повідомляє про обставини виготовлення кастетів (а.с.148, том 1);

висновками
судово-криміналістичних експертизи №595
від 12.10.2006 р. та №504 від 22.10.2006 p., згідно
яких вилучені за місцем проживання ОСОБА_1. металеві предмети являються
кастетами, виготовлені саморобним способом та відносяться до категорії холодної
зброї ударно-дробильної дії (а.с.96-97,101-104,
томі).

5

Відмову
ОСОБА_1. в судовому засіданні від показань, які він давав на досудовому
слідстві про те, що кастети виготовив він сам, суд розцінює як намагання
уникнути покарання за вчинення даного злочину.

Суд,
оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності приходить до переконання, що винність підсудного ОСОБА_1. у
закінченому замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_4. доведено повністю,
оскільки наносячи потерпілому удар ножем в особливо важливий орган, яким є
грудна клітка, підсудний мав усвідомлювати, що це може привести до смерті
потерпілого. Тобто, підсудний свідомо виконав усі дії, які вважав необхідними
для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не
залежали від його волі, оскільки потерпілому своєчасно було надано кваліфіковану
медичну допомогу та врятовано від смерті. Такі дії підсудного ОСОБА_1. суд
кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2. 115 ч.І КК України - закінчений замах
на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_4.

Суд
також вважає повністю доведеною вину підсудного у незаконному виготовленні
холодної зброї, якою є металеві кастети, без передбаченого законом дозволу, та
ці його дії кваліфікує за ознаками злочину, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним
ОСОБА_1., дані про його особу, обставини справи, що пом"якшують та
обтяжують покарання.

Злочин,
передбачений ст. 115 ч.І КК
України, є особливо тяжким, а передбачений ч.2 ст.263 КК України - середньої тяжкості.

Обставин, що пом"якшують покарання підсудному, судом
не встановлено.

До
обставин, що обятжують покарання підсудному, суд відносить, - вчинення ним
злочину в стані алкогольного сп»яніння та рецидив злочину.

Кваліфіковану
досудовим слідством обтяжуючу ознаку, як тяжкі наслідки, завдані злочином, суд
з обвинувачення ОСОБА_1. виключає, оскільки ця ознака охоплюється диспозицією
ч.І ст. 115 КК
України.

Із-за
таких обставин та враховуючи те, що ОСОБА_1
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і знову вчинив
злочини, в тому числі особливо тяжкий, що свідчить про його небажання стати на
шлях виправлення, не займається суспільно-корисною працею, характеризується
негативно, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі лише в
умовах ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції законів, за якими він притягується, до
кримінальної відповідальності.

Вирішуючи
питання заявленого цивільного позову прокурором в інтересах Житомирського
міського фінуправління на суму 389,
97 грн., суд вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки в судовому
засіданні доведено, що саме в результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_1. ЦМЛ №1 м.Житомира
вказану суму витрачено на лікування потерпілого ОСОБА_4.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2,115 ч.І і 263 ч.2 КК України
та за цими законами призначити йому покарання:

·
за ст.ст. 15
ч.2,115 ч.І КК України
- 8(вісім) років
позбавлення волі;

·
за ст.263 ч.2 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно
ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначити ОСОБА_1. покарання -
8 (вісім) років позбавлення волі.

6

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_1. рахувати з 03
жовтня 2006 року, з
моменту його затримання в порядку ст. 115
КПК України.

Міру
запобіжного заходу стосовно ОСОБА_1. залишити попередню, - тримання під
вартою.

Речові
докази по справі - чорний
спортивний костюм «Адідас», футболку чорного кольору, шкарпетки сірі, носову
хустинку, кросівки, два кастети (а.с.240, т.1), після набрання вироком
чинності, - знищити,
купюру номіналом 20 грн.
повернути ОСОБА_1., білий
светр повернути потерпілому ОСОБА_4.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1:

·
на користь НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області 226,74 грн. витрат.
пов»язаних з проведенням судових експертиз;

·
на користь Житомирського міського фінуправління - 389,97 грн.

Вирок суду може
бути оскаржено і на нього може бути внесено апеляційне подання до Житомирського
апеляційного суду через Корольовський райсуд
м.Житомира протягом 15
діб з моменту його проголошення, а засудженим в тому ж порядку і в той же
строк з моменту отримання ним копії вироку.