У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 07 лютого 2008 року кримінальну справу
за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, засудженої ОСОБА_3 та її
захисника ОСОБА_4, захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_1 на вирок Торезького міського
суду Донецької області від 05 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 05
грудня 2006 року.

Вироком Торезького міського суду Донецької області від 05
квітня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку м. Тореза Донецької області,

громадянку України,

не судиму, -

засуджено за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 2 роки з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна; за ч. 2 ст.
358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6
місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим їй остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 2 роки з конфіскацією 1/2
належного їй майна.

За ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в її діях
складу злочину.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженку м. Нальчик Кардинобалкарії РФ,

громадянку України,

не судиму, -

засуджено за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 2 роки з конфіскацією 1/3 частини належного їй майна; за ч. 2 ст.
358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6
місяців; за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим їй остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженку сел. Ясиновка м. Макіївки Донецької області,

громадянку України,

не судиму, -

засуджено за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з видачею офіційних документів строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 358 КК
України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим їй остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з видачею офіційних документів строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням на неї обов'язків,
передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженку м. Тореза Донецької області,

громадянку України,

не судиму, -

засуджено за ч. 5 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів строком на 2 роки
з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна; за ч. 2 ст. 366 КК України до
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з видачею документів на 2 роки; за ч. 2 ст. 368 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею
офіційних документів строком на 3 роки з конфіскацією всього належного їй майна
.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим їй остаточно визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю і видачею офіційних документів
строком на 3 роки з конфіскацією всього належного їй майна.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 вирок щодо яких у
касаційному порядку не оскаржений.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 05 грудня
2006 року зазначений вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 залишений без
зміни, а щодо ОСОБА_2 - частково змінений: з обвинувачення за ч. 2 ст. 368 КК
України виключено таку кваліфікуючу ознаку як «одержання хабара в особливо
великому розмірі», та визнано її винною в одержанні хабара у великому розмірі.

Як установив суд, ОСОБА_7, будучи посадовою особою - заступником, а потім і
начальником Торезького управління пенсійного фонду України і використовуючи
своє службове становище, всупереч інтересам служби, переслідуючи корисливі
цілі, приблизно на початку 2001 року у м. Торезі створив організовану групу, до
якої втягнув працівників цього ж фонду, які були його підлеглими - посадових осіб ОСОБА_2 і ОСОБА_24, а також
архіваріуса шахти «№
3-БИС» ГКХ «Торезтранзит» ОСОБА_3 Згідно з розподіленими ролями, ОСОБА_24
повинна була підшукувати осіб, які за хабар бажали б отримати пільгову пенсію;
ОСОБА_2 - готувати пенсійну справу, складаючи завідомо неправдиві заяви,
протоколи та інші необхідні документи; ОСОБА_3 - виготовляти підроблені довідки
про стаж роботи і заробітну плату, вносити неправдиві відомості в трудові
книжки; ОСОБА_7 - керувати
діяльністю організованої групи і займатися координацією їх дій, встановлювати
суму хабара, підписувати основні документи, а також розподіляти між учасниками
групи грошові кошти, отримані у виді хабарів.

На підставі складених і виготовлених
членами організованої групи підроблених документів у період з 2001 по 2002 рік
були незаконно встановлені пільгові пенсії, у зв'язку з чим нараховано у виді
пенсій: ОСОБА_25 - 3 347 грн., ОСОБА_26 за хабар у розмірі 682 грн. - 3 624 грн., ОСОБА_19 за хабар у розмірі
3 180 грн. - 4 479 грн., а також без участі ОСОБА_3, проте з участю ОСОБА_10 -
ОСОБА_20 за хабар у розмірі 3 228 грн. - 6 399 грн., якими заволоділи шляхом
зловживання посадовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, ОСОБА_7 у період з 2001 по
2002 рік за попередньою змовою групою осіб з нижчевказаними особами на підставі
складених і виготовлених підроблених документів були незаконно нараховані
пенсії:

- з участю ОСОБА_28 - ОСОБА_29, якій за хабар у виді безоплатного виконання
замовлень на виготовлення ювелірних виробів, який дав ОСОБА_30, нараховано 3
027 грн.;

- з участю ОСОБА_11 і ОСОБА_3 - ОСОБА_21, якому за хабар у розмірі 3 894
грн., який передала ОСОБА_31, нараховано 4 252 грн.;

- з участю ОСОБА_6 і ОСОБА_1 -
ОСОБА_30, якому за хабар у виді безоплатного виконання замовлень на
виготовлення ювелірних виробів нараховано 3 027 грн.;

- з участю ОСОБА_8 і ОСОБА_1 - ОСОБА_16, якому за хабар у розмірі 2 000
грн., який передала ОСОБА_22, нараховано 3 312 грн.;

- з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_1 - ОСОБА_14, якому за даний ним хабар у
розмірі 7 926 грн. нараховано 2 273 грн.;

- з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_28 - ОСОБА_13, якій за хабар у розмірі 5 330
грн., який дав ОСОБА_14, нараховано 1 409 грн.;

- з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_1 - ОСОБА_32 за даний ним хабар у розмірі 8 000
грн. нараховано 2 265 грн.;

- з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_10 - ОСОБА_18, якій за даний нею хабар у
розмірі 3 000 грн. нараховано 1 434 грн.;

- з участю ОСОБА_17 і ОСОБА_3 - ОСОБА_15, якому за хабар у розмірі 7 300
грн., який дав ОСОБА_17, нараховано 1 899 грн.;

- з участю ОСОБА_12 і ОСОБА_10 - ОСОБА_23 , якій за даний нею хабар у
розмірі 3 997 грн., нараховано 1 222 грн.,

якими
вони заволоділи шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим
становищем.

У касаційних скаргах:

- засуджена ОСОБА_1 просить вирок щодо неї змінити,
перекваліфікувавши її дії з ч. 5 ст. 191 на ч. 2 ст. 192 КК України, та
призначити їй покарання не пов'язане з позбавленням волі. При цьому посилається
на те, що вона була умисно введена в оману слідчими, в результаті чого вона,
без надання їй адвоката, підписала показання, ідентичні тим, що давали інші
учасники злочину, які й лягли в основу її обвинувачення. Стверджує, що до
складу групи посадових осіб, які вчиняли махінації у Пенсійному фонді під
керівництвом ОСОБА_7, вона не входила та не давала свою згоду на це. Крім того
вказує, що її дії за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України кваліфіковані
неправильно, оскільки вона не знала про існування організованої злочинної
групи, а лише виконувала розпорядження ОСОБА_7, проявивши при цьому недбалість.

- захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 просить вирок і ухвалу щодо
неї змінити, перекваліфікувати її дії з ч. 5
ст. 191 на ч. 2 ст. 192 КК
України, та призначити їй покарання не пов'язане з позбавленням волі. При цьому
посилається на те, що доказів того, що ОСОБА_1 присвоїла, розтратила і
заволоділа грошовими коштами, які виплачувалися у виді пенсій, ні органами
досудового слідства, ні судом здобуто не було, а лише припускалося, що за
незаконне отримання пенсій за підробленими документами вона отримувала від
осіб, які отримували ці пенсії, хабар в залежності від приписаного їм стажу. Її
ж дії полягали у тому, що вона підробляла довідки про пільговий стаж, вносила у
трудові книжки дані про стаж роботи на шахті, що в подальшому надало право
(ОСОБА_30, ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_32) отримувати ці пенсії, а тому
її дії слід кваліфікувати за ст. 192 КК України.

- захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить вирок і ухвалу щодо
неї змінити, перекваліфікувати її дії на ст. 192 КК України та, на підставі ст.
45 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим
каяттям. При цьому посилається на те, що дії ОСОБА_6 полягали в тому, що вона
за даними трудової книжки ОСОБА_30, яка виявилася підробленою, склала довідку
про те, що він (ОСОБА_30) працював на шахті і мав достатню кількість спусків у
шахту, не перевіривши ці дані по архівним документам. Стверджує, що винагороду
за цю довідку вона не отримувала.

- засуджена ОСОБА_3, посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, просить вирок щодо неї скасувати.
Стверджує, що не мала корисливої мети, не отримувала грошей та не була членом
організованої групи, а під час досудового слідства обмовила себе, будучи
введеною в оману працівниками слідчого відділу та УБОЗу. Зазначає, що під час
досудового і судового слідства не здобуто достатніх доказів на підтвердження її
обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 5
ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України. Визнає свою вину лише у підробці
документів. Вважає, що при призначенні покарання судом не в достатній мірі
враховані усі пом'якшуючі її вину обставини.

- захисник ОСОБА_4, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_3 за ч. 2
ст. 358 КК України, просить
судові рішення щодо неї змінити. При цьому посилається на те, що висновки суду
про те, що ОСОБА_3 входила до складу
організованої групи не підтверджуються існуючими доказами по справі, а тому її
дії слід було кваліфікувати за ст.
27, ч. 4 ст. 191 КК України. Також стверджує, що визнаючи його підзахисну
винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5
ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК
України, суд не навів з цього приводу переконливих доказів, а тому справа щодо
неї у цій частині підлягає закриттю. Просить, врахувавши усі пом'якшуючі її
вину обставини, призначити їй покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

- засуджена ОСОБА_2, посилаючись на те, що справу щодо неї судом
першої та апеляційної інстанції було розглянуто однобічно, просить судові рішення щодо неї змінити та
пом'якшити їй покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2
у вчинені злочинів за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним
обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які
досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку.

Як убачається з показань ОСОБА_3 на досудовому слідстві, в кінці 2001 року
до неї звернулась ОСОБА_11 з проханням виготовити довідку про підтвердження
пільгового стажу ОСОБА_21 Виготовлені довідку, трудову книжку з відмітками про
роботу з особливими умовами, а також бланк і гроші в сумі 500 доларів США, які
дала ОСОБА_11, вона передала ОСОБА_7 Крім того, у середині 2002 року ОСОБА_7 у
своєму робочому кабінеті познайомив її з ОСОБА_17, вказавши при цьому, що
потрібно підготувати документи для оформлення пільгової пенсії ОСОБА_15
Підготувавши документи, вона отримала від
ОСОБА_17 3 000 грн., які передала разом з документами ОСОБА_7 Після
нарахування пенсії ОСОБА_15 вона передала його пенсійне посвідчення ОСОБА_17, а
той, у свою чергу - 3 300 грн., які вона також передала ОСОБА_7 Також вона
підтвердила, що підготувала неправдиві довідки і внесла неправдиві записи в
трудові книжки ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_19

Засуджені ОСОБА_6 і ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердили, що працюючи
архіваріусами шахтоуправління, вони познайомилися з ОСОБА_7 На його прохання
вони виготовили підроблені довідки про наявність стажу роботи та заробітку,
зокрема ОСОБА_6 - на ім'я ОСОБА_30, а ОСОБА_1 - на ім'я ОСОБА_14, ОСОБА_16 і
ОСОБА_29, які передали ОСОБА_7

Ці показання узгоджуються з іншими, дослідженими у судовому засіданні
доказами, зокрема:

- показаннями
ОСОБА_24, оголошеними в судовому засіданні, про те, що у 2001 році зі слів
ОСОБА_2 їй стало відомо, що при безпосередньому керівництві начальника
Управління пенсійного фонду м. Тореза - ОСОБА_7, за хабарі у розмірі 100
доларів США за кожний рік, який бракувало до пільгового стажу, за допомогою
інспекторів пенсійного фонду і працівників відділу кадрів підприємств м. Тореза,
організовано незаконне отримання пенсій; при цьому працівники відділів кадрів
вносили у трудові книжки громадян неправдиві відомості про зайнятість на роботі
з особливими умовами, складали необхідні довідки про підтвердження заробітку та пільгового стажу, інспектори Управління
оформлювали пенсійні справи, а ОСОБА_7 усім цим керував та розподіляв хабарі
між учасниками оформлення тієї чи іншої пенсії;
діючи за такою схемою, з її участю через ОСОБА_2 були незаконно
нараховані пенсії ОСОБА_20, ОСОБА_27, а також ОСОБА_25, за кожне оформлення з
її участю вона отримувала винагороду у сумі 50 грн.;

- показаннями засуджених
ОСОБА_19, ОСОБА_20 про те, що за незаконне оформлення пільгової пенсії кожен з
них передав ОСОБА_24 хабар у сумі
600 доларів США, а через деякий час вона повернула їм їх трудові книжки, в яких
був зроблений неправдивий запис про роботу на шахті, і передала пенсійні
посвідчення, на підставі яких вони незаконно отримували пільгову пенсію;

- показаннями ОСОБА_25, який
підтвердив, що звернувся до ОСОБА_24 для оформлення пенсії на пільгових умовах,
проте, як з'ясувалося, стажу йому не вистачало, однак остання запропонувала
йому допомогти; отримавши пенсійне посвідчення, він пригостив ОСОБА_24 і ОСОБА_2 обідом, вивізши їх на
пікнік;

- показаннями засудженого
ОСОБА_30 про те, що, за подальші послуги по безкоштовному виготовленню для
ОСОБА_7 ювелірних виробів, останній допоміг йому оформити незаконну пільгову
пенсію;

- показаннями засудженого
ОСОБА_17, з яких убачається, що під час особистої бесіди з ОСОБА_7, той
погодився за хабар оформити пільгову пенсію ОСОБА_15 та познайомив його з
ОСОБА_3, з якою ОСОБА_17 в подальшому підтримував зв'язок і через неї
передав ОСОБА_7 хабар у розмірі 7 300
грн. та отримав посвідчення
ОСОБА_15;

- показаннями засудженого
ОСОБА_15, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_17;

- показаннями засудженої
ОСОБА_11,Є яка підтвердила, що для незаконного оформлення пенсії для свого сина
ОСОБА_31 передала їй хабар у розмірі 500 доларів США і документи, зустрівши
ОСОБА_3, вона (ОСОБА_11) попросила її підготувати необхідні документи і
передала їй гроші, через деякий час ОСОБА_3 передала їй трудову книжку з
неправдивими записами, довідки про стаж роботи і заробіток, після чого ОСОБА_11
підготувала пенсійну справу та передала її ОСОБА_7 на підпис, пенсійне
посвідчення вона передала ОСОБА_31, яка, в свою чергу, передала їй ще 1 500
грн., зазначені гроші ОСОБА_11 передала ОСОБА_3;

- показаннями засудженої
ОСОБА_31, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_11;

- показаннями ОСОБА_26, який
підтвердив, що передав ОСОБА_24 хабар у розмірі 150 доларів США.

Таким чином, сукупність доказів підтверджує висновки суду про винуватість
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені
та спростовує доводи їх скарг та скарг їх захисників про невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та неправильну юридичну оцінку їхніх
дій.

Висновок суду про те, що ряд злочинів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вчинили у складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_7 і ОСОБА_24, є правильним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані особи,
попередньо об'єднавшись із метою вчинення злочинів, у період з 2001 по 2002 рік учиняли злочини за єдиним планом, при цьому кожний з
учасників групи чітко виконував свою роль.

Так, роль ОСОБА_7 як організатора злочинів
полягала у тому, що він повинен був керувати діяльністю
організованої групи і займатися координацією дій її учасників, встановлювати
суму хабара, підписувати основні документи, а також розподіляти між учасниками
групи грошові кошти, отримані у виді хабарів; ОСОБА_24 як виконавця злочинів -
підшукувати осіб, які за хабар бажали б отримати пільгову пенсію; ОСОБА_2 як виконавця злочинів -
готувати пенсійну справу, складаючи завідомо неправдиві заяви, протоколи та
інші необхідні документи; ОСОБА_3 як
виконавця злочинів - виготовляти підроблені
довідки про стаж роботи і заробітну плату, вносити неправдиві відомості в
трудові книжки.

Отже, кількісний склад групи (4 особи),
попередня її зорганізованість (до початку вчинення злочинів), мета утворення
(вчинення злочинів), стійкість (існування протягом 2001-2002 років, стабільність та згуртованість учасників), об'єднаність
єдиним планом із розподілом функцій учасників групи свідчить про те, що ряд
злочинів були вчинені ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у складі організованої групи.

Тому доводи засудженої ОСОБА_3 та її захисника про те, що вчинення нею
злочинів у складі організованої групи не доведено, є безпідставними.

Що ж стосується аналогічних посилань засудженої ОСОБА_1, то вони є
неспроможними, оскільки її дії за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України
кваліфіковані судом як співучасть у заволодінні чужим майном шляхом зловживання
посадовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою
групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто така кваліфікуюча ознака, як
вчинення злочину у складі організованої групи, їй у провину не ставилася.

Доводи засудженої ОСОБА_3 та її захисника про те, що у матеріалах справи
відсутні достатні докази, які б підтвердили її участь у пособництві в отриманні
посадовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, хабара в
особливо великому розмірі, спростовуються показаннями самої ж ОСОБА_3, з яких
убачається, що за незаконне оформлення пільгових пенсій ОСОБА_21 і ОСОБА_15 вона
особисто передавала ОСОБА_7 хабарі.

Доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про те, що оскільки ОСОБА_6 за
даними трудової книжки ОСОБА_30, яка виявилася підробленою, лише виготовила
довідку про те, що він працював на шахті і мав достатню кількість спусків у
шахту, не перевіривши ці дані по архівним документам, та ніякої винагороди за
цю довідку не отримувала, то її дії слід перекваліфікувати на ст. 192 КК
України є безпідставними.

Як убачається з показань ОСОБА_6 в судовому засіданні, підроблену довідку
про пільговий стаж і заробітну плату ОСОБА_30 вона виготовила на прохання
ОСОБА_7, тому для неї було очевидним, що на підставі цих документів ОСОБА_30
незаконно буде нарахована пенсія, внаслідок чого він заволодіє коштами
пенсійного фонду. Та обставина, що ОСОБА_6 за виготовлення вказаної довідки не
отримала винагороди на кваліфікацію її дій не впливає.

З тих же підстав аналогічні доводи засудженої ОСОБА_1 та її захисника
ОСОБА_5 колегія суддів вважає необґрунтованими.

Що стосується доводів засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про те, що вони були
умисно введені в оману слідчими, в
результаті чого вони, без надання їм адвоката, підписали визнавальні показання,
то вони є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, із яких
убачається, що на досудовому слідстві ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в установленому законом порядку
роз'яснювалося право на захист, у тому числі й право мати захисника, від участі
якого останні неодноразово відмовлялися. Судові ж засідання проводилися за
участю захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які захищали інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_2
відповідно, проте ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_2, ні їх захисники не заявляли клопотань
з цього приводу.

Отже, підстав вважати, що під час досудового слідства до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 застосовувалися
недозволені методи слідства, порушувалось їх право на захист, внаслідок чого
вони дали неправдиві показання, на які суд незаконно послався у вироку, немає.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що, проаналізувавши перелічені та інші досліджені
й наведені у вироку докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 заволодіння чужим майном шляхом
зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою
групою осіб, в особливо великих розмірах; підроблення документа, який
посвідчується підприємством і який надає право з метою його використання іншою
особою та збут такого документа, за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_3
- заволодіння чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим
становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо
великих розмірах, організованою групою; підробка документа, який посвідчується
підприємством і який надає право з метою його використання іншою особою та збут
такого документа, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб;
пособництво в отриманні посадовою особою, яка займає особливо відповідальне
становище, хабара з використанням службового становища, вчинене повторно, за
попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі; ОСОБА_6 -
заволодіння чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим
становищем, за попередньою змовою групою осіб; підробка документа, який
посвідчується підприємством і який надає право з метою його використання іншою
особою та збут такого документа, за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_2
- заволодіння чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим
становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо
великому розмірі, організованою групою; службового підроблення, що спричинило
тяжкі наслідки; одержання хабара у великому розмірі, вчинене повторно, за
попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 358 КК України; ОСОБА_3
за ч. 2 ст. 27 і ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 368 КК
України; ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 27 і ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 358 КК України;
ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 368 КК України кваліфіковані
правильно.

Призначаючи ОСОБА_3 ОСОБА_1, ОСОБА_6 і
ОСОБА_2 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів,
дані про їх особи, обставини, що пом'якшують покарання, в тому числі і ті, на
які посилаються засуджені та їх захисники у своїх скаргах, та призначив їм
покарання фактично у мінімальних межах, установлених у санкції статей, за які
їх визнано винними.

Зазначені доводи засуджених та їх захисників перевірялися
і судом апеляційної інстанції та були визнані безпідставними. Свій висновок
апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необґрунтованим
чи сумнівним немає підстав.

У касаційних скаргах не наведено інших, не досліджених судом доказів, якими б
спростовувались висновки суду першої та апеляційної інстанції.

Перевіркою матеріалів справи не виявлено порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно
розглянути справу і постановити законний і обґрунтований вирок.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК
України підстав для скасування або зміни постановлених щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 судових рішень та керуючись статтями
394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення, а вирок Торезького міського суду Донецької області
від 05 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 05
грудня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 - без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Скотарь А.М. Мороз М.А.