Справа № 750/3193/15-к
Провадження № 1-кп/750/207/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Сєвєро-Єнісенськ Красноярського краю, росія, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_5 , 21.07.2014, близько 10.00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав столовий набір з 12 мельхіорових виделок, 12 мельхіорових ложок та 12 мельхіорових ножів, вартістю 1300 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
04.08.2014, близько 10.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав дві тефлонові сковорідки, вартістю 400 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
05.09.2014, близько 10.00, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав золоту каблучку 583 проби, вагою 5 грамів, вартістю 1462,70 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоди на вказану суму.
10.09.2014, близько 10.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав шість порцелянових тарілок, вартістю 240 грн., що належать ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
17.09.2014, близько 08.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав грошові кошти у сумі 150 грн., що належать ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
18.09.2014, близько 09.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав шість плафонів світильника, вартістю 300 грн., що належать ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
21.09.2014, близько 19.00, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав золоту каблучку 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 907,98 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
22.09.2014, близько 12.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав жіночу шубу (штучне хутро), вартістю 1700 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
24.11.2014, близько 09.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав чоловічу суконну куртку на хутрі, вартістю 1200 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
25.11.2014, близько 09.00, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав чоловічу суконну куртку на хутрі, вартістю 1200 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
27.11.2014, близько 11.00, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав джинсову куртку на хутрі, вартістю 1000 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
29.11.2014, близько 11.30, ОСОБА_5 , діючи повторно, знаходячись за тією ж адресою, таємно викрав чоловіче суконне пальто на цигейці, вартістю 1500 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України визнав повністю, та підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному, попросив пробачення у потерпілої.
Потерпіла, яка є матір`ю обвинуваченого, у судовому засіданні підтвердила правильність обставин, що викладені у обвинуваченні та просила призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання. Показала, що мала розмову з сином з приводу вчиненого. Обвинувачений обіцяв відшкодувати завдану шкоду і частково це вже зробив.
Винність ОСОБА_5 також підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2015, 07.01.2015, 08.01.2015, 11.01.2015, 12.01.2015; заявами обвинуваченого про явку з повинною від 06.01.2015, 07.01.2015, 08.01.2015, 11.01.2015; листом Управління НБУ у Чернігівській області від 27.01.2015 про розмір цін на золото; довідками ПАТ Ринковий комплекс Нива про вартість викрадених речей.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 162 від 19.03.2015, у ОСОБА_5 мали місце клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки, обумовленого епілепсією, але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на періоди часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення. На теперішній час клінічні ознаки органічного розладу особистості та поведінки не перешкоджають його участі у проведенні досудового слідства та судового розгляду по даному кримінальному провадженню, він може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення, і примусові заходи медичного характеру йому не показані.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 163 від 19.03.2015, у ОСОБА_5 на теперішній час, на тлі органічного розладу особистості та поведінки, обумовленого епілепсією, мають місце клінічні ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності і йому показане протиалкогольне лікування.
Дослідивши вказані вище докази, перевіривши показання обвинуваченого, доводи сторін обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів, кількість та вартість викраденого, думку потерпілої щодо призначення покарання, відсутність цивільного позову, що майнова шкода за твердженням потерпілої частково відшкодована, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, стан його здоров`я відповідно до даних, що маються у справі, освіту, формально позитивну характеристику за місцем проживання, майновий стан обвинуваченого, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1