Справа № 2506/5292/2012
Провадження № 1/750/8/2013
ПОСТАНОВА
03 березня 2014 року м. Чернігів
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Розинко В.М., розглянувши апеляцію Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2013 р. в частині закриття провадження щодо цивільного позову, -
До суду від ДПІ у м. Чернігові надійшов документ, означений автором такого, як «позовна заява», як прямо і зазначено в тій, де дійсно присутні деякі позовні вимоги, натомість фактично порушуються питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2013 р. по справі № 2506/5292/2012 в частині закриття провадження щодо цивільного позову та про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 1 202 292,52 грн.
Крім того, у позовній заяви міститься і вимога про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 30.04.2013 р.
За формою, змістом та, згідно з назвою, направленого ДПІ у м. Чернігові документа, слідує, що він є таким видом процесуального документа, як позовна заява, що розглядається, відповідно до вимог цивільного процесу, про що свідчить посилання на ст. ст. 118-120 ЦПК України, разом з тим, юридичним обґрунтуванням такого, на думку автора, є і ст. 117 КПК України 2012 року, хоча провадження по даній кримінальній справі відбувалося за приписами КПК України 1960 року.
17.01.2014 р. Державна податкова інспекція у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області вже зверталась до суду з аналогічним документом під назвою «позовна заява», та, відповідно до листа № 2317/14-вих/1/750/8/2013 від 23.01.2014 р., така була повернута заявнику, оскільки не відповідала ні вимогам позовної заяви, котра розглядається у порядку цивільного судочинства, ні вимогам апеляційної скарги, розгляд якої передбачено кримінальним законодавством, при цьому заявнику було роз`яснено, що на суд не покладається обов`язок самому визначати той вид судової юрисдикції, відповідно до якої належить розглядати документи, що були направлені до суду, а виходячи з інституту диспозитивності, точне визначення виду документа - це є виключеною прерогативою заявника.
Враховуючи, що ДПІ у м. Чернігові вже було роз`яснено про причини неможливості прийняття до розгляду документа, процесуальне положення якого не визначене самим заявником, повторне звернення до суду з таким, а також посилання в тому на інститути КПК України щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, дозволяє розглядати таку, як апеляцію на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2013 р., котра, разом з тим, повинна відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, а саме, в апеляції зазначаються: 1) назва суду, якому адресується апеляція; 2) особа, яка подає апеляцію; 3) вирок, ухвала чи постанова, на які подається апеляція, і назва суду, який їх постановив; 4) вказівка на те, в чому полягає незаконність вироку, ухвали, постанови та доводи на її обґрунтування; 5) прохання особи, яка подає апеляцію; 6) перелік документів, які додаються до апеляції. Але зазначені вимоги дотримано не було.
Крім того, відповідно до ст. 349 ч.1 КПК України 1960 року до апеляції додається стільки її копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів яких стосується апеляція. Але, всупереч зазначеному, ДПІ у м. Чернігові надана лише одна копія такої.
Ураховуючи викладене, а саме, що апеляція не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, вона підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. 352 КПК України 1960 року,
п о с т а н о в и в :
Апеляцію Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2013 р. в частині закриття провадження щодо цивільного позову залишити без руху для виконання зазначених вимог закону протягом 7 діб з моменту одержання повідомлення.
Постанова оскарженню не підлягає.
Cуддя В.М. Розинко