Справа № 1-65/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - ПОЛУПАН Р.М.

за участю прокурора - НИЖНИКА Г.П.

законних представників потерпілого - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Сарни справу по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2009 року о 16 год. 20 хв. по вул.Московській в напрямку вул.Бєлгородської в м.Сарни Рівненської області ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, керуючи транспортним засобом марки „ ВАЗ 21063 р. н. К 90-00 РВ, рухаючись по автодорозі , грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність під час керування автомобілем, з»їхав на праве узбіччя по ходу руху автомобіля, де допустив зіткнення правою передньою частиною автомобіля з велосипедом під керуванням малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який рухався в цей час по правому узбіччі в зустрічному напрямку, в результаті чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому середньої треті правої стегнової кістки зі зміщенням, закритого перелому нижньої треті лівої стегнової кістки, забою правого колінного суглобу, множинних саден переднєзовнішньої поверхні лівої гомілки, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 грубо порушив вимоги пунктів: 1.3; 1.5; 2.9(а); 10.1; 11.2; 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2002 року № 1306, а саме:

- п. 1.3, згідно якого учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими;

- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров»ю громадян, завдавати матеріальних збитків ;

- п.2.9(а), згідно якого водієві транспортного засобу забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 10.1, згідно якого водій механічного транспортного засобу перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.2, згідно якого нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини;

- п.12.1, згідно якого водій механічного транспортного засобу під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і ці порушення перебувають в прямому причинному звязку з фактом ДТП та отриманням в ній тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Д опитаний як підсудний, ОСОБА_3 вину за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю і дав детальні показання про те, що 24.10.2009 року о 16 годині 20 хвилин після вживання алкогольних напоїв, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» р.н. НОМЕР_1, рухався по вул.Московській в м.Сарни, де помітив зустрічний автомобіль і щоб роз»їхатись з ним прийняв вправо, і, виїжджаючи на узбіччя, вчинив наїзд на велосипедиста та внаслідок зіткнення неповнолітня дитина, яка керувала велосипедом, перелетіла через автомобіль і впала на праве узбіччя по ходу руху автомобіля, після чого зупинився та намагався надати потерпілому допомогу, і ці показання не суперечать фактичним обставинам справи, встановленим судом. У вчиненому злочині щиро розкаявся.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з»ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає доведеною винність підсудного у вчиненні злочину при викладених у вироку обставинах.

Злочинні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Призначаючи покарання ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Згідно ч. 4 ст.12 КК України ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

Обставини, що обтяжують покарання це вчинення злочину у стані алкогольного сп»яніння, щодо малолітньої особи.

Обставини, які помякшують покарання це щире каяття і активне сприяння розкриттю злочина, відшкодування збитків.

По місцю проживання та останнього місця роботи ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Враховуючи сукупність вищенаведених обставин справи, тяжкість злочину, який є необережним, та його наслідки, відсутність претензій у сторони потерпілого, яка вважає, що покарання не має бути реальним, дані про особу винного, який вперше вчинив злочин, розкаявся, відшкодував і в подальшому буде відшкодовувати майнову шкоду, можливість виправлення без ізоляції від суспільства та без відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України і звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати тяжкості злочину і особі винного, сприяти його виправленню; крім того, вважає за доцільне не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням сукупності пом»якшуючих обставин та особи винного.

Цивільний позов заступника прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає до задоволення, оскільки внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4, які знаходяться в причинному звязку, так як внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяна шкода здоров»ю малолітнього потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні в Сарненській ЦРЛ (а.с.111,113), в звязку з чим ОСОБА_3 зобовязаний відшкодувати державі 3 790 грн. 48 коп. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4

Керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст. 93-1,323,324,328 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців та з покладенням обовязків згідно п. п. 2,3,4 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ;

- повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання , роботи;

- періодично з»являтись для реєстрації в органи КВІ.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь фінансового управління Сарненської РДА ( р/р 0338 ГУДКУ у Рівненській області, МФО 833017, код 22588614) 3 790 (три тисячі сімсот дев»яносто ) грн. 48 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Речові докази : велосипед марки «FAOPCO» залишити власнику ОСОБА_1, автомобіль НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_5.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення через Сарненський райсуд.

Суддя .