Справа № 163/1848/15-к
Провадження № 1-кс/163/106/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги
31 липня 2015 року м. Любомль

Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Любомльської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Любомль скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 08.07.2015 року про відмову в задоволенні скарги-клопотання, винесеної в межах кримінального провадження №0000442 від 15.08.2013 року,та зобов`язання слідчого проводити досудове розслідування даного кримінального провадження, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що в провадженні Любомльського РВ УМВС України у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000442 від 15.08.2013 року по факту заволодіння громадянином ОСОБА_6 шляхом обману його коштами в сумі 2500 євро. 25.09.2013 року слідчим СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, яка скасована ухвалою апеляційного суду Волинської області від 05.08.2014 року з поверненням матеріалів провадження в Любомльський РВ УМВС України у Волинській області для подальшого проведення досудового розслідування. Оскільки, тривалий час досудове розслідування даного кримінального провадження не проводилось, тому він звернувся до Любомльської міжрайонної прокуратури із скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 , однак дана скарга залишилась без реагування, що стало підставою для звернення з відповідною скаргою-клопотанням до слідчого судді Любомльського районного суду, який своєю ухвалою від 03.07.2015 року зобов`язав слідчого розглянути подану ним скаргу-клопотання від 04.05.2015 року у відповідності до вимог ст.220 КПК України. На виконання ухвали слідчого судді, слідчим 08 липня 2015 року винесено постанову про відмову у задоволенні його скарги-клопотання у даному кримінальному провадженні. Таку постанову слідчого вважає незаконною, оскільки в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке полягає в умисному заволодінні його коштами шляхом шахрайства, а висновки слідчого є надуманими та такими, що суперечать кримінально-процесуальному законодавству України. Крім цього, вказує, що дії слідчого характеризуються бездіяльністю, оскільки останній не проводить ніяких слідчо-розшукових дій з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , його затримання та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З наведених підстав просив скасувати постанову слідчого СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 08.07.2015 року про відмову в задоволенні скарги-клопотання, винесеної в межах кримінального провадження №0000442 від 15.08.2013 року,та зобов`язати слідчого проводити досудове розслідування даного кримінального провадження.
Заслухавши пояснення заявника, який скаргу підтримав з вищенаведених підстав, прокурора, який просив в задоволенні скарги відмовити, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000442, приходжу до висновку про безпідставність поданої скарги та залишення її без задоволення з наступних підстав.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів встановлено, що на даний час слідчим СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 15.08.2013 року за заявою ОСОБА_4 про те, що 20.06.2012 року він позичив ОСОБА_6 гроші в сумі 2500 євро, який зобов`язувався йому їх повернути через місяць з дня отримання, але не повертає, чим завдав йому матеріальної шкоди на вказану суму.
ОСОБА_4 звернувся в Любомльську міжрайонну прокуратуру зі скаргою-клопотанням від 04.05.2015 року на бездіяльність слідчого, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, у якій просив: вжити усіх необхідних заходів для проведення слідчим всебічного, повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження та завершення вказаного досудового розслідування у конкретно визначений прокуратурою строк; подати до слідчого судді клопотання про дозвіл на затримання правоохоронними органами України та прикордонною службою України громадянина ОСОБА_6 , з метою його передачі компетентним правоохоронним органам України для приводу до слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; подати до слідчого судді клопотання про застосування до громадянина України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

07.05.2015 року зазначена скарга-клопотання Любомльською міжрайонною прокуратурою надіслана першому заступнику - начальнику СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження та розгляду по суті (лист прокуратури від 07.05.2015 року вих.№118-1204), яка, у встановлені строки, розглянута не була, що стало підставою для винесення слідчим суддею Любомльського районного суду 03.07.2015 року ухвали про зобов`язання старшого слідчого Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 розглянути скаргу-клопотання ОСОБА_4 від 04.05.2015 року у відповідності до положень ст.220 КПК України.
За результатами розгляду скарги - клопотання заявника від 04.05.2015 року, слідчим СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області 08.07.2015 року винесено постанову про відмову у її задоволенні, яка мотивована тим, що у кримінальному провадженні на даний час відсутні будь-які пояснення та показання ОСОБА_6 , а також дані про його місце перебування, що позбавляє можливості встановити фактичні обставини провадження, зокрема, з`ясувати реальність намірів останнього, наявність чи відсутність умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Також зазначено причини неможливості застосування відносно ОСОБА_6 на даній стадії міри запобіжного заходу, а саме, з тих підстав, що повідомлення про підозру останньому не вручалось.
Частина 1 ст.303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні потерпілим можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
Зі змісту ухвали апеляційного суду Волинської області від 05.08.2014 року вбачається, що причиною скасування постанови слідчого від 25.09.2013 року про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів в Любомльський РВ УМВС України у Волинській області для подальшого проведення досудового розслідування стало те, що слідчим не був допитаний безпосередньо сам ОСОБА_6 з приводу встановлення фактичних обставин провадження, не з`ясовано чи вчинялися останнім будь-які дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань, реальність його намірів, з чого можливо було б зробити законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність умислу в ОСОБА_6 на вчинення певного кримінального правопорушення.
Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови слідчого, вважаю, що твердження заявника про те, що слідчий прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 лише цивільно-правових відносин, є виключно власним тлумаченням заявника, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження триває та слідчим вживаються дії з метою виконання вказівок, викладених в ухвалі апеляційного суду Волинської області від 05.08.2014 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000442, підозра ОСОБА_6 по даному факту станом на 31.07.2015 року слідчим не пред`являлась та місце знаходження останнього на даний час слідчим не встановлено.

Частиною 4 статті 176 КПК України визначено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Отже, клопотання про застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування вноситься до слідчого судді лише відносно підозрюваного, тобто до особи, якій оголошено підозру, а як вказано вище, підозра ОСОБА_6 у встановленому законом порядку органами досудового розслідування не пред`являлась.

Поміж цього, строки досудового розслідування, що визначені у ст.219 КПК України, обраховуються також з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Щодо прохання заявника зобов`язати слідчого проводити досудове розслідування даного кримінального провадження, то з досліджених в судовому засіданні матеріалів встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 триває, постанова про зупинення досудового розслідування не виносилась та остаточне рішення у ньому не приймалось.
При цьому, під час досудового розслідування потерпілий може оскаржити відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих та негласних слідчих дій, однак, як слідує зі змісту скарги-клопотання заявника, датованої 04.05.2015 року, останній не клопотав про проведення конкретних слідчих дій перед слідчим, який має право їх проводити.
На підставі викладеного вважаю, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_4 відсутні, тому в її задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 08.07.2015 року про відмову в задоволенні скарги-клопотання, винесеної в межах кримінального провадження №0000442 від 15.08.2013 року,та зобов`язання слідчого проводити досудове розслідування даного кримінального провадження, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1