Єдиний унікальний номер 205/6788/13-к
Єдиний унікальний № 205/6788/13
Провадження №1-кп/205/374/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2013 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

Головуючого судді -
Дьоміна О.Л.

при секретарі -
Сахончику И.О.
за участю: прокурора -
Кучеренко Д.О.

потерпілої -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську обвинувальний акт у
кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, українця,
громадянина України, який має середню
освіту, не працюючого, неодруженого,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
раніше судимого:

- 17.11.2000 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська за
ст. 229-6 ч. 1 КК України до 1 року
позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК
України вважати засудженим умовно з
випробувальним терміном 2 роки, штраф 600
гривень;

- 13.11.2001 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років
позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК
України частково приєднати не відбутий
строк за вироком від 17.11.2000 року. До
відбуття 2 роки 2 місяці;

- 17.05.2006 року Індустріальним районним
судом м. Дніпропетровська за ст. 309
ч. 2 КК України до 2 років позбавлення
волі;

- 09.12.2009 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська за
ст. 263 ч. 2, 309 ч. 2, 70 КК України до 3 років
позбавлення волі;

- 22.11.2012 року Червоногвардійським
районним судом м.
Дніпропетровська за ст. 186 ч. 1 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення
волі. На підставі ст. 75 КК України від
відбуття покарання звільнити з
випробувальним терміном 1 рік;

- 22.04.2013 року Бабушкінським районним
судом м. Дніпропетровська за
ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 7
місяців позбавлення волі,

який знаходиться під вартою з 31.07.2013
року,

який обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК
України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово
судимий, належних висновків для себе
не зробив, на шлях виправлення не став,
та маючи не зняту і не погашену у
встановленому законом порядку
судимість, повторно вчинив замах на
умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_2, 31.07.2013 року приблизно о 17
годині 20 хвилин, знаходячись близько СШ
№132, яка розташована по пров. Парусному
№14 в м. Дніпропетровську, з корисливих
мотивів, керуючись раптово виниклим
умислом, спрямованим на повторне
відкрите викрадення чужого майна,
підбіг з заду до потерпілої ОСОБА_1 та
застосувавши насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої, шляхом ривку правої руки
намагався зірвати з шиї потерпілої
золотий ланцюг з золотим хрестиком,
загальною вартістю 2200 гривень, при
цьому лише зірвав ланцюг з шиї
потерпілої. Проте, ОСОБА_2 не вдалося
заволодіти чужим майном, оскільки
потерпіла ОСОБА_1 здійняла галас, у
зв'язку з чим ОСОБА_2 з місця вчиненого
ним злочину зник.

Таким чином злочинні дії ОСОБА_2,
спрямовані на відкрите викрадення
чужого майна, що належить потерпілій
ОСОБА_1, вчинені повторно, із причин, що
не залежать від його волі, не довів до
кінця, при цьому він виконав усі дії,
які він вважав необхідними для
завершення злочину.

Допитаний в якості обвинуваченого
ОСОБА_2, свою провину у вчиненні
зазначеного кримінального
правопорушення визнав повністю, щиро
покаявся, та суду пояснив, що дійсно він
при викладених в цьому вироку
обставинах, в зазначеному місці та в
зазначений час, зірвав з шиї потерпілої
ОСОБА_1 золотий ланцюг з хрестиком,
проте, оскільки потерпіла здійняла
галас, він був вимушений тікати з місця
вчинення ним кримінального
правопорушення, але був затриманий
перехожими.

Допитана у судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що
31.07.2013 року близько 16 годин 45 хвилин
вона забрала свою дитину з дитячого
садка «Пурпурові вітрила», який
розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ вул. Метробудівська, 4,
та попрямувала разом з дитиною додому.
Близько 17 годин 20 хвилин, проходячи
біля хлібного кіоску, повернувши у двір
СШ № 132 за адресою: м. Дніпропетровськ,
пров. Парусний, 14, відчула удар у спину
та різкий біль в області шиї, від якого
вона голосно закричала. Зрозумівши, що
раніше не знайомий їй чоловік зірвав з
її шиї золотий ланцюжок з золотим
хрестиком, вона здійняла галас та
благала допомоги у перехожих. Через
кілька хвилин до неї підвели раніше не
знайомого їй чоловіка, яким в
подальшому виявився ОСОБА_2, що
намагався зірвати з її шиї золотий
ланцюжок з золотим хрестиком, після
чого вона звернулася с заявою до
відділу міліції.

Провина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного
кримінального правопорушення
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні письмовими
доказами:

- протоколом огляду предмета від 31.07.2013
року, відповідно до якого об'єктом
огляду є ланцюжок з металу жовтого
кольору та хрестик з металу жовтого
кольору, добровільно видані ОСОБА_1, та
які обвинувачений ОСОБА_2 намагався
відкрито викрасти /аркуші
кримінального провадження 16-18/;

- протоколом затримання особи від
31.07.2013, відповідно до якого було
затримано громадянина ОСОБА_2, на якого
вказала потерпіла ОСОБА_1, як на особу,
яка намагалася вчинити злочинні
протиправні дії відносно неї,
спрямовані на незаконне заволодіння її
майном /аркуші кримінального
провадження 27-28/;

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 06.08.2013 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 на місці
вчинення замаху на кримінальне
правопорушення показав механізм та
розповів всі подробиці вчинення ним
замаху на кримінальне правопорушення
відносно ОСОБА_1 /аркуш кримінального
провадження 54-59/;

- речовим доказом, яким визнано золотий
ланцюг з хрестиком із золота, які були
передані на відповідальне зберігання
потерпілій ОСОБА_1 /аркуш кримінального
провадження 18/.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд
вважає, що провина обвинуваченого
ОСОБА_2 повністю підтвердилась під час
судового слідства, та його умисні дії,
що виразилися у замаху на відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчиненому повторно, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186
КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру
покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним діяння, яке
відноситься до категорії тяжких, данні
про особу обвинуваченого, який раніше
судимий, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не знаходиться, за місцем
мешкання характеризується позитивно.

Обставинами пом'якшуючими покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд визнає його
повне визнання своєї провини.

Обставиною обтяжуючою покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд визнає
рецидив злочинів.

Потерпілою ОСОБА_1 до обвинуваченого
ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про
відшкодування матеріальних збитків на
суму 2 200 гривень, яка складається із
вартості золотого ланцюга та золотого
хрестика, та моральної шкоди, яку
ОСОБА_1 оцінила в 1 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_2, він же цивільний
відповідач, позовні вимоги в частині
відшкодування потерпілій матеріальних
збитків не визнав, оскільки золотий
ланцюжок та золотий хрестик були
повернуті потерпілій.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_1 в
частині відшкодування моральної шкоди,
обвинувачений ОСОБА_2 визнав у повному
обсязі.

Виходячи з викладеного, суд вважає що
позовні вимоги потерпілої ОСОБА_1 в
частині відшкодування матеріальних
збитків, задоволенню не підлягають,
оскільки відповідно до матеріалів
кримінального провадження золотий
ланцюжок та золотий хрестик були
визнані речовими доказами та
знаходяться на відповідальному
зберіганні у потерпілої ОСОБА_1

Дослідивши обставини скоєння
обвинуваченим ОСОБА_2 замаху на
кримінальне правопорушення, суд
вважає, що позовні вимоги потерпілої
ОСОБА_1 в частині відшкодування
моральної шкоди, підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає що виправлення обвинуваченого
ОСОБА_2 можливе тільки в умовах
ізоляції від суспільства, у зв'язку з
чим, вважає необхідним призначити
покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України
суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на
чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України, до
призначеного покарання частково, у
вигляді семи місяців позбавлення волі,
приєднати покарання, не відбуте за
вироком Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 22.04.2013 року,
остаточно визначивши ОСОБА_2 покарання
у вигляді позбавлення волі строком на
чотири роки сім місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до
вступу вироку в законну силу, залишити
без змін, у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з 31.07.2013 року.

Речові докази, якими визнані золотий
ланцюг з хрестиком із золота, які
знаходяться на відповідальному
зберіганні у потерпілої ОСОБА_1 /аркуш
кримінального провадження 18/, - вважати
повернутим за належністю.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 1 000 (одну тисячу) гривень, в
задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено в
тридцяти денний строк з моменту його
проголошення в судову палату по
кримінальним справам Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
районний суд.

Суддя:
О.Л. Дьомін

Копія вірна: Суддя -

Секретар -