Справа
№ 11-87/07 p.
Категорія: ст. 289 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції
Каліновська B.C. Доповідач Фідря
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 6 лютого 2007 р.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді
Фідрі О.М.

суддів: Матата
О.В., Опейди В.О.

прокурора
Єндрущака В.В.

засудженого ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Луцького міськрайонного суду від 8
грудня 2006 року,
яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною
освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого Луцьким міськрайонним
судом:

·
ЗО жовтня 2003
року за ст.ст. 186 ч.1, 75 КК України на 1 рік позбавлення
волі з іспитовим строком 1
рік;

·
23
березня 2003 року за
ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України на 1 рік 4 місяці
позбавлення волі;

·
28
квітня 2004 року за
ст.ст. 185 ч.3, 69, 70 ч.4 КК України
на 2 роки
позбавлення волі, звільнений 10
грудня 2005 року
умовно достроково на З місяці 21
день;

засуджений за
ст. 289 ч.2 КК
України на 5 (п'ять)
років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_1,
будучи судимим за вчинення корисливого злочину, визнаний винним в тому, що
він 28 вересня 2006 року біля 24 години,
переслідуючи корисливу зацікавленість, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, незаконно заволодів автомобілем моделі М-408 р.н. НОМЕР_1, який був
припаркований на території жилого господарства АДРЕСА_1, чим спричинив
громадянину ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на суму 1 500 гривень.

В особистій апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить

пом'якшити покарання, посилаючись на те, що при обранні
покарання судом не було враховано те, що вину у скоєному визнав повністю,
розкаюється, а також вказує на те, що потерпілий ОСОБА_2 дав дозвіл на
використання даного автомобіля за потребою та передав йому ключа.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції,
засуджений, який підтримав свою апеляцію, думку прокурора про залишення вироку
без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів
встановила, що апеляція засудженого до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення раніше судимим за
розкрадання ОСОБА_1 злочину при обставинах, викладених у вироку ґрунтується
на доказах, досліджених судом в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку
і правильно кваліфікував дії засудженого за ст. 289 ч. 2
КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що без дозволу потерпілого ОСОБА_2 заволодів
автомобілем для поїздки в інше село. При цьому не вказав на те, що мав від
потерпілого дозвіл на користування автомобілем та ключ від нього.

Тому, посилання засудженого на те, що ОСОБА_2 добровільно
давав ОСОБА_1 автомобіль М-408 р.н. НОМЕР_1 та ключ, не знайшло свого
підтвердження.

При обранні покарання засудженому ОСОБА_1
судом враховано ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину,
дані про особу засудженого, зокрема, що він
по місцю проживання характеризується негативно, схильний до зловживання
спиртними напоями, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих
злочинів, пом'якшуючі покарання обставини. ОСОБА_1 призначено мінімальну міру покарання, передбачене
санкцією ч.2 ст. 289 КК
України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстав для пом'якшення
покарання засудженому ОСОБА_1
не має.

Керуючись ст. 365, ст. 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Луцького міськрайонного суду від 8
грудня 2006 року
відносно нього - без
зміни.

Головуючий /-/ Фідря О.М.

Судді /-//-/ Матат О.В. Опейда В.О.

Перший заступник голови

апеляційного суду

Волинської області Фідря О.М.