АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 , на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією постановою апеляцію прокурора у справі ОСОБА_6 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року щодо ОСОБА_5 , визнано такою, що не підлягає розгляду, у зв`язку із пропуском строку на оскарження вказаної постанови та відсутністю клопотання про його відновлення.
В апеляції прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення, просить скасувати постанову суду першої інстанції, винести ухвалу, якою визнати апеляцію прокурора у справі на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2015 року такою, що підлягає розгляду та направити справу до районного суду для виконання вимог ст. 351 КПК України (1960 року).

При цьому, прокурор посилається на помилковість рішення суду щодо пропуску строку на оскарження постанови суду, оскільки відповідно до вимог ст. 349 КПК України, 06.02.2015 року о 17 годині 36 хвилин, з поштового відділення була направлена апеляційна скарга на адресу Оболонського районного суду м. Києва, про, що свідчить копія чеку долучена до матеріалів справи, тобто в строк встановлений КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляцію, підсудного, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України від 13.04.2012 року, апеляційні та касаційні скарги у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто на підставі положень КПК України 1960 року.
Згідно ч. 4 ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року), апеляція на постанову суду про повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства протягом семи діб з моменту проголошення.
Вимогами ч. 1 ст. 353 КПК України передбачено, що у разі подання апеляції з пропуском встановленого ст. 349 КПК України строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року кримінальна справа щодо ОСОБА_5 повернута прокурору Оболонського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування з мотивів істотної неповноти досудового слідства, що не може бути усунута під час судового розгляду.

На вказану постанову суду 07.02.2015 року прокурор у справі подав апеляцію, в якій, посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив постанову суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року зазначену апеляцію прокурора визнано такою, що не підлягає розгляду.
При постановленні рішення суд першої інстанції послався на відсутність клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду від 30.01.2015 року, оскільки апеляція прокурора була подана до суду 07.02.2015 року, про, що свідчить відмітка на штампі відділення поштового зв`язку на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку на оскарження.

Згідно наявної у справі розписки (т. 9 а.с. 18), прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, отримав копію вказаної постанови в день проголошення 30 січня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляція прокурора надійшла на адресу суду поштою 9 лютого 2015 року, при цьому, конверт, в якому вона знаходилась, містить штамп з датою поштового відправлення - 7 лютого 2015 року, що свідчить про подачу цієї апеляції із пропуском семиденного строку з моменту отримання прокурором копії постанови суду від 30 січня 2015 року.
За наведених обставин, суд правильно встановив, що прокурором не було у встановлений законом семиденний строк оскаржено вищевказану постанову суду, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність визнання апеляції прокурора такою, що не підлягає розгляду.
Крім того, з наданої прокурором копії квитанції не вбачається, який саме процесуальний документ був направлений на адресу Оболонського районного суду (апеляція налічує два аркуші, при цьому вага поштового відправлення 300 гр., зазначено, що лист рекомендований та не зазначені відповідні реквізити щодо апеляції).
З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України та п. 15 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України від 13.04.2012 року, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року, якою апеляція прокурора на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року відносно ОСОБА_5 , визнана такою, що не підлягає розгляду, залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7 Паленик