АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0000032 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Шосткинського району, с. Собичево, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.05.2003 Шосткинським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; - 19.07.2005 Конотопським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі; - 27.05.2009 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; - 25.11.2009 Конотопським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі; - 22.12.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

цим вироком ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання за:

- ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

- ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

______________________

Справа № 11-кп/796/1001/2015 Категорія: ч.2 ст. 186 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2014 та остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 31 січня 2015 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи на території залізничного вокзалу «Дарниця», розташованого по вул. Привокзальній, 4 в м. Києві, маючи умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, застосував фізичне насильство до ОСОБА_9 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, заволодів його майном, а саме золотою каблучкою, банківськими картками та грошима, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1763 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідування час та місці, у невстановленої особи, незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору масою не менше 13,19 г, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 11,94 г, яку поклав до власного гаманця та продовжив незаконно зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

03.02.2015 ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції ЛВ на станції Дарниця УМВС України на ПЗЗ, які виявили та вилучили у нього поліетиленовий пакет з особливо-небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 11,94г.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_5 , посилаючись на суворість покарання, просить вирок суду змінити в бік пом`якшення та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. При цьому просить врахувати те, що він хворіє на туберкульоз та є інвалідом 3 групи;

- захисник ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його суворості, просить вирок суду змінити, пом`якшивши ОСОБА_5 покарання. Вказує, що судом не було враховано, що потерпілий не наполягав на занадто суворому покаранні.

Заслухавши доповідь судді, сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджені у суді в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 309 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Зокрема, при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, те, що він неодноразово судимий, втім висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знов вчинив умисні злочини, свою вину у вчиненому визнав та щиро покаявся, на спеціальних обліках не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і на цих підставах призначив ОСОБА_5 , як за кожен зі злочинів, так і за їх сукупністю мінімально можливе за законом покарання.

За сукупністю ж вироків, суд приєднав до цього покарання лише частину покарання, невідбутого ним за попереднім вироком.

За таких обставин, остаточне покарання не може бути визнано явно несправедливими внаслідок надмірної суворості, навіть із урахуванням доводів апелянтів щодо стану здоров`я ОСОБА_5 .

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3