Справа №560/838/15-к
Провадження №1-кп/560/86/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савчуки Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2015 року близько 23-ї години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля кафе "Бережанка", що по вулиці Михайла Коєти в с.Бережки Дубровицького району, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи свідоцтва на право керування транспортними засобоми, таємно проник в кабіну автомобіля марки "BMW 750", темного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , двигун якого був запущений, і який належав ОСОБА_6 та знаходився на автодорозі навпроти кафе, сівши на водійське сидіння та увімкнувши передачу, поїхав в напрямку м.Дубровиця.
В подальшому, ОСОБА_4 , рухаючись по дорозі в напрямку м.Дубровиця, на виїзді із с.Бережки Дубровицького району не впорався з керуванням та з`їхав у кювет, внаслідок чого автомобіль перекинувся та отримав механічні пошкодження.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.
29 травня 2014 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 з одного боку, та потерпілим ОСОБА_6 , з іншого боку було укладено угоду про примирення в кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 471 КПК України.
За умовами угоди про примирення підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав винуватість в зазначеному діянні, передбаченому ч.1 ст. 289 КК України. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 289 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 роки.
Проте, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що сторонами було досягнуто згоди у призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше 5 років, керуючись ст.75 КК України сторони погодилися на звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також сторонами досягнуто згоди, що приєднаний в якості речового доказу до матеріалів провадження автомобіль марки "BMW 750", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню законному володільцю ОСОБА_6 .
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження вищевказаної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримано правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений і його захисник також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.
Потерпілий також просив угоду затвердити.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 289 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення і характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Оскільки умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 з одного боку, та потерпілим ОСОБА_6 , з іншого боку відповідають вимогам КПК та КК України, а також, виконавши в судовому засіданні вимоги ч. 4 і ч. 6 ст. 474 КПК України та переконавшись у відсутності підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених у ч. 7 ст. 474 КПК України і враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обраний ОСОБА_4 закінчився 01.06.2015 року, клопотань учасників процесу про продовження запобіжного заходу не надійшло, інший запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 376, 394-395, 468, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 29 травня 2015 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.2, 3, ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта під час досудового розслідування у сумі 923,30 грн. (дев`ятсот двадцять три гривні тридцять копійок).
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1