Дело № 523/3241/15-к
Пр. № 1-кп/523/25
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000452 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Доманівка, Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, середньої освіти, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого; раніше неодноразово засудженого, останні рази:

- 21.07.2011року Доманівським районним судом Миколаївської області за ст.186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі.

- 25.07.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 6.11.2014 року умовно-достроково, не відбувши 9 місяців 25 днів.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-

Встановив:
29.01.2015 року приблизно о 4:30 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №20, розташованого по вул. Заболотного в м. Одесі, діючи навмисно з корисливих міркувань, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшовши до автомобілю «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проникнувши до салону, заволодів автомобілем «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого пошкодивши замок запалювання та з`єднавши між собою дроти, завів двигун та поїхав з місця скоєння злочину, тим самим своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 30000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав частково в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вказуючи, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час знаходився біля будинку №20, розташованому по вул. Заболотного в м. Одесі. Підійшовши до автомобілю «ВАЗ 2105», відчинив передні пасажирські двері, які були не замкнуті, сів на місце водія, з`єднав дроти запалювання та виїхав з двору. Коли розвертався, не справився з управлінням, внаслідок чого скоїв ДТП. Був затриманий співробітниками міліції в той же день. Не заперечує факт скоєння угону, але стверджує, що не хотів заволодіти транспортним засобом, умислу наживи не було, мав намір повернути машину потерпілому, але місцевість для нього була не знайома. Як опинився біля автомобілю, не пам`ятає, пояснити не може, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння та під дією ліків від туберкульозу.

Крім часткового визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, дослідження яких було проведено судом.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що у вказаний день приїхав до свого брата переночувати, залишив свій автомобіль «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 біля будинку АДРЕСА_3 . Автомобіль знаходився в робочому стані, двері машини зачинялися на заскочку. Допускає, що заскочка могла вискочити, у зв`язку з чим обвинувачений зміг відчинити автомобіль. Вранці з`ясували, що транспортного засобу на місці не має, подзвонили в міліцію. Машину знайшли повністю розбитою. На теперішній час автомобіль не відремонтований, завданий збиток не відшкодований, при цьому цивільний позов не заявлений. Вирішення питання щодо міри покарання потерпілий поклав на розсуд суду.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, потерпілого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками ст.289 ч.2 КК України: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, має не погашену та не зняту судимість, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання, відношення обвинуваченого до скоєного діяння, який у ході судового засідання просив вибачення у потерпілого.

Пояснення обвинуваченого, що при скоєнні злочину окрім вжитого спиртного він водночас перебував під дією ліків від туберкульозу не найшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки відповідно до медичних довідок, оголошених стороною обвинувачення в якості характеризуючих матеріалів, встановлено, що ОСОБА_6 на туберкульоз не хворіє.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить скоєння правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий потерпілому на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме СD - диск з відеозаписом регістратору, долучений до матеріалів кримінального провадження, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Крім того з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000452 від 29.01.2015 року до обвинувального акту прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання у прокуратурі Суворовського району м. Одеси. Цивільний позв не заявлений.

При цьому, суд вважає за необхідне, не зважаючи на те, що до початку судового розгляду позивні вимоги до обвинуваченого не заявлялися, роз`яснити потерпілому положення ст. 128 ч.7 КПК України відповідно до яких особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право подати його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, спосіб його життя, те, що він ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, ставлення до скоєного, наявність невідшкодованого збитку, суд, при визначенні виду та міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді позбавлення волі з частковим у вигляді п`яти днів позбавлення волі приєднання покарання не відбутого за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.07.2012 року є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що у ході досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 16.05.2015 року, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 393-395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково у вигляді п`яти днів позбавлення волі - покарання не відбуте за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.07.2012 року, та остаточно визначити ОСОБА_6 міру покарання у вигляді п`яти років п`яти днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, тобто з 29.01.2015 року.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишити не змінною - тримання під вартою у ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий потерпілому на відповідальне зберігання, вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ - СD - диск з відеозаписом регістратору, долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000452 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2015 року зберігати у прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: