АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007
року. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого:
Коваленка Є.П.

суддів:
Максимовича Ю.А., Подковського О.А.

з участю
прокурора - Сліворської
Г.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Теребовлянського районного суду від 20 жовтня 2006 року ,-

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженець та житель АДРЕСА_1, українець,
гр.України, з середньою неповноюосвітою, не одружений, непрацюючий, не

судимий згідно
ст.89 КК України,

засуджений за
ч. З
ст. 186 КК України
до 4 років позбавлення
волі з конфіскацією майна.

Запобіжний
захід - тримання
під вартою залишено без змін. Строк відбування покарання рахується з 19 липня 2006 року.

Речові докази постановлено знищити.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 6.06.2006 року, біля 19 години, він перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння
в с.Нова Брикуля, Теребовлянського району, проходячи повз господарствоОСОБА_2, вирішив вчинити крадіжку з її
житлового будинку. З цією метою засуджений через вікно таємно проник у житловий
будинок, де на ліжку спальної кімнати знайшов гаманець. Коли ОСОБА_1 витягував із гаманця гроші, він був виявлений потерпілою та її* мамою, які несподівано зайшли у
приміщення будинку.

Справа № 11-1 - 2007 року Головуючий у 1 інстанції Малярчук В.В..

категорія: 186 ч.3 доповідач Максимович .Ю.А

Незважаючи на
те, що його злочинні дії були виявлені сторонніми особами, засуджений продовжив їх, витягнув з гаманця потерпілої 500 грн. та через вхідні двері з місця вчинення злочину втік, після
чого розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить пом"якшити призначене
йому покарання, посилаючись на те, що він утримує маму і сестру, а потерпіла не
має до нього будь-яких претензій.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просить вирок суду залишити
без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 186
КК України, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляції не
оскаржується.

Покарання засудженому ОСОБА_1суд призначив відповідно до вимог ст.ст.50,65
КК України , з
урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого та
обставин, що пом»якшують та обтяжують покарання.

Так, суд обґрунтовано врахував дані про особу засудженого, який негативно
характеризується по місцю проживання, раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, а також обставину, яка обтяжує покарання -вчинення злочину
в стані алкогольного сп"яніння і прийшов до правильного висновку про
необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням пом"якшуючих обставин, зокрема
того, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину,
суд призначив йому покарання у мінімальному
розмірі, передбаченому ч.3 ст. 186 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним для виправлення
засудженого ОСОБА_1 та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України, а
тому підстав для призначення більш м»якого покарання немає.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляцію
засудженогоОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Теребовлянського районного
суду від 20 жовтня 2006 року відносно
нього без зміни.