Справа № 493/500/15-к
Провадження № 1-кп/493/79/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2015.

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Балті Одеської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Новосамарка Красноокнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, безпартійного, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.409 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу з 15 травня 2014 року на посаді номера обслуги 1 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, близько 12.00 год. 28 жовтня 2014 року знаходячись у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито, не вживаючи обман, письмово виразив представникам вказаного військового комісаріату своє небажання постійно нести обов`язки військової служби у Збройних Силах України, припинивши виконання обов`язків військової служби.

На досудовому слідстві встановлено, що відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією 15 травня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У той же день, його зараховано до списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 1 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 548-XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 551-XIV, обвинувачений під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 № 548-XIV зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна; зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Проте, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів ОСОБА_5 28.10.2014 вчинив відмову від несення обов`язків військової служби при наступних обставинах:

28 жовтня 2014 року близько 12.00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не бажаючи в подальшому нести обов`язки військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання у вигляді небажання постійно нести обов`язки військової служби, будучи придатним до проходження військової служби, ОСОБА_5 відкрито, письмово виразив своє небажання постійно нести обов`язки військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та Збройних Силах України посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому обвинувачений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 не прибув та перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , фактично припинивши виконання обов`язків військової служби.

Обвинувачений винним себе визнав у повному обсязі, підтвердивши той факт, що відмовився від несення обов`язків військової служби, оскільки має хвору сліпу матір, за якою необхідний постійний догляд, а також двох неповнолітніх дітей, яких необхідно матеріально утримувати. Просить не досліджувати докази, які ним не оспорюються , так як їх повністю визнає, ознайомлений з ним під час досудового розслідування.

Суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів що до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 409 ч.2 КК України, то суд вважає, що вона є правильною, оскільки обвинувачений відмовився від несення обов`язків військової служби.

При визначенні питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, суспільну небезпечність їх, обставини справи, особу обвинуваченого, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, суд відносить визнання своєї вини обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, щире каяття, сприяння розкриттю правопорушення, знаходження на його утримання двох неповнолітніх дітей віком 13 і 7 років, ту обставину, що він постійно опікує повністю сліпу матір ОСОБА_6 1942 року народження, першу судимість.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст.67 КК України, суд не знаходить.

З урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, але на найменший термін, передбачений санкцією ч.2 ст.409 КК України і з урахуванням всіх обставин справи вважає за неможливе застосування дії ст. ст. 75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 375, 376, 380,

КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 409 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, відповідно до якої звільнити від покарання ОСОБА_5 з випробуванням строком на один рік, а відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Вирок може бути оскарженим в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я