У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні 27 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Чернівецької області на вирок Вижницького
районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Вашківці Вижницького
району Чернівецької області, раніше судимого

22.03.2001р. за ч. 3 ст.117, ч. 2
ст. 118 КК України (1960рю) на 4 роки позбавлення волі, звільненого
15.06.2004р. умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 10 днів,

засуджено за ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення
волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнено з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього відповідних обов'язків.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця м. Вашківці Вижницького
району Чернівецької області, раніше судимого

23.04.2001р. за ч. 2 ст. 206 КК
України на 2 роки позбавлення волі, звільненого 29.08.2003р. за відбуттям
покарання,

засуджено за ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК
України ОСОБА_2. від призначеного покарання звільнено з випробуванням з
іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
визнано винуватими і засуджено за те, що вони 4 квітня 2006р., приблизно о
1год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з метою відкритого викрадення чужого майна на автошляху Вижниця -
Вашківці - Чернівці біля АЗС “Авіас” в
м. Вашківці, підійшли до автомашини ЗІЛ-131, д. н. НОМЕР_1 в якій за кермом
сидів ОСОБА_3, а пасажирка ОСОБА_4 у цей час була біля узбіччя. Після чого
ОСОБА_1, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та
здоров'я, завдав приблизно п'ять ударів руками в голову та по тулубу водія
ОСОБА_3, а ОСОБА_2 завдав удар рукою в праве передпліччя ОСОБА_4, з метою
викрадення грошей в сумі 500 доларів США, що в перерахунку складає 2525грн., однак не довели свій злочинний умисел
до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілий ОСОБА_3 на автомобілі втік з місця події.

В апеляційному порядку справа не
переглядалася.

У касаційному поданні прокурор
просить вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2. скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування
кримінального закону, в зв'язку з чим призначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання
не відповідає тяжкості вчиненого ними злочину та даним про особи засуджених.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК
України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику
призначення судами кримінального покарання” №7 від 24.10.2003 року суд при
призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання. Визначаючи
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із
сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу,
обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Разом із тим, призначаючи ОСОБА_1
та ОСОБА_2 покарання та звільняючи їх від відбування покарання з випробуванням,
суд першої інстанції не в повній мірі врахував конкретні обставини справи та
дані про особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2. і призначив їм покарання, яке не можна
визнати справедливим унаслідок його м'якості.

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили злочин у стані алкогольного сп'яніння, раніше судимі
за умисні злочини, за які відбували покарання у місцях позбавлення волі,
вчинили новий злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_1
вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, у суді вину визнали
частково, на момент вчинення злочину ніде не працювали.

За таких обставин застосування
судом щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ст. 75 КК України колегія суддів не може визнати
обґрунтованим, у зв'язку з чим вирок підлягає скасуванню, а справа направленню
на новий судовий розгляд, у ході якого необхідно всебічно, повно і об'єктивно
дослідити всі обставини справи і призначити засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2
справедливе покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника
прокурора Чернівецької області задовольнити, вирок Вижницького районного суду
Чернівецької області від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Гошовська Т.В.