Справа № 1-38/08 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2008 року Лебединський районний суд

Сумської
області

В складі: головуючого - судді Гура А.О.

при секретарі Ткаченко Я.О.

з участю прокурора Ревнівцева І.С.

підсудногоОСОБА_1.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі
суду в місті Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с. Чижеве Лебединського району, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна,- розлученого, на
утриманні маючого неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 15.02.2007 року Лебединським
районним судом Сумської області по ст.. 164 ч.1, 69 КК України до штрафу 600
грн., вирок не виконаний,-

по ст. ст. 164 ч.2, 389 ч.1 КК України, -

В С Т А
Н О В И В:

Згідно
виконавчого листа Лебединського районного суду від 04.01.1998 року № АЄ
підсудний ОСОБА_1. зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_2 у розмірі ¼ частини від усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого
мінімуму доходів громадян до повноліття доньки.

Однак
в період з 01.07.2003 року по даний час підсудний не має постійного місця
роботи і умисно ухиляється від сплати аліментів, незважаючи на попередження
судового виконавця, внаслідок чого станом на 01.12.2006 року мав заборгованість
в розмірі 4746.04 грн. За вказані дії вироком суду від 15.02.2007 року він був
засуджений по ст.164 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 600 грн. Але і після
винесення вироку до цього часу підсудний не сплатив жодної копійки на утримання
дитини, тому за цей період заборгованість по сплаті аліментів збільшилась на
суму 2377 грн. 56 коп.

Крім
того, підсудний ОСОБА_1. умисно ухилявся
від сплати штрафу в розмірі 600 грн., до якого був засуджений Лебединським
райсудом Сумської обл. по ст. 164 ч.1 КК України, і по якому 12.03.2007 року
відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-43/2007 року та
роз'яснено обов'язок сплатити штраф протягом 10 днів. Однак, починаючи з
12.02.2007 року по теперішній час ОСОБА_1. не реагував на вимоги державного
виконавця від 14.08.2007 року та 07.12.2007 року про необхідність сплати
штрафу, умисно ухилявться від виконання призначеного судом покарання .

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину свою визнав повністю і пояснив, що
йому було відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання
доньки і він їх сплачував до липня 2003 року, поки мав постійне місце роботи, а
потім втратив роботу і тому на даний час виникла заборгованість по сплаті аліментів та сплаті
штрафу за вироком суду від 15.02.2007 року. На даний час він має постійний
заробіток і в рахунок погашення заборгованості має намір всю нараховану йому
заробітну плату перераховувати потерпілій на утримання доньки.

Ці
дії підсудного суд вважає необхідним кваліфікувати по ст. 164 ч.2 КК України,
так як він, будучи засудженим за злочин, передбачений ст.164 ч.1 КК України,
злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених рішенням суду.

Його дії також слід кваліфікувати по ст.389 ч.
1 КК України, так як він, будучи засудженим до
штрафу, ухилявся від його сплати.

При
обранні підсудному виду і міри карання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, характеристику підсудного з місця проживання та роботи і визнання ним
вини.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння
в розкритті злочину.

Обставин,
що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи
всі ці обставини суд вважає, що підсудному ОСОБА_1. необхідно обрати міру
покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахування заробітку в
дохід держави, оскільки він може бути виправлений без ізоляції його від
суспільства та має постійне місце роботи.

Оскільки
вказаний злочин підсудний вчинив, не відбувши попереднього вироку Лебединського
районного суду від 15.02.2007 року, яким
він засуджений по ст.164 ч.1 КК України до 600 грн. штрафу, суд вважає
необхідним призначити міру покарання за сукупністю вироків на підставі ст.. 71
ч.1 КК України
та на підставі ст..72 ч.3 КК
України кожний вид покарання виконувати самостійно.

На підставі викладеного,
керуючись
ст. 299, 323,
324 КПК України,-

З А С У
Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів,
передбачених
ст. ст.164
ч. 2 та 389 ч.1КК України і призначити йому
покарання:

По ст.
164 ч.2 КК України у
виді 1 року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням
10% з його заробітку;

По ст.
389 ч.1 КК України у виді 6 міс. виправних робіт за місцем роботи з
відрахуванням 10% з його заробітку;

На
підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 1 року
виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 %
заробітку.

На підставі ч. 1 ст.71 КК
України за сукупністю вироків це покарання та покарання, призначене вироком
Лебединського районного суду Сумської області від 15.02.2007 року по ст.164 ч.1 КК
України у виді 600 грн. штрафу
виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу
залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення через Лебединський районний суд.

Суддя

Лебединського райсуду А.О.
Гура