АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на рухоме майно, а саме автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова SUPTF НОМЕР_2 , тип кузову седан, колір сірий, 2008 року випуску; автомобіль марки «FAW CA1051», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , тип кузову платформа-С, Евакуатор, білого кольору, 2007 року випуску.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції власник майна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року в частині арешту автомобіля марки «FAW CA1051», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , тип кузову платформа-С, Евакуатор, білого кольору, 2007 року випуску, який вже у власності апелянта не перебуває.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.11.2014 року було накладено арешт на автомобіль марки «FAW CA1051», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , тип кузову платформа-С, Евакуатор, білого кольору, 2007 року випуску, як зазначено в ухвалі належить їй на праві приватної власності, але це не так, оскільки вказаний автомобіль був проданий іншому власнику і у власності апелянта вже не перебуває. На підтвердження вказаної обставини апелянт надає копію квитанції про сплату податку з доходів фізичних осіб при продажу вантажного автомобіля. Про порушення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 їй відомо не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копію судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею 06 листопада 2014 року без повідомлення і участі власника майно або його представника. Копія ухвали слідчого судді була отримана власника майна лише 05.12.2014 року.
Таким чином, власником майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з ухвали суду, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0010237 від 23.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про те, що зазначене майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, може мати суттєве значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності.
Крім цього, у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного судом першої інстанції виявлено не було. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на рухоме майно, а саме автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова SUPTF НОМЕР_2 , тип кузову седан, колір сірий, 2008 року випуску; автомобіль марки «FAW CA1051», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , тип кузову платформа-С, Евакуатор, білого кольору, 2007 року випуску залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2515/2014 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1