Справа № 1-140/10
Провадження № 1/369/48/15
В И Р О К

іменем України

03.03.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Євтушок Ю.О.,

прокурора Балійчука Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженого: 05.06.2000 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 121 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 200 грн.; 19.02.2002 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 1, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, штраф 200 грн.; 09.09.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 198, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого 18.09.2003 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 4 місяці 8 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим 05.06.2000 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 121 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 200 грн., 19.02.2002 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, штраф 200 грн., 09.09.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 18.09.2003 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 4 місяці 8 днів, повторно вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

19.01.2004 року, близько 24-ї години ОСОБА_1 перебуваючи в буд. № 6 по вул. Зеленій, с. Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської області, що належить ОСОБА_2 вжив з останнім спиртні напої, після чого дочекавшись поки ОСОБА_2 ліг спати, взяв з кухонного столу ключі від автомобіля марки «Міцубіші-Карізма», д.н.з 432-27 КК, який належав ОСОБА_2, та в той час знаходився на вулиці біля будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з наміром використати вказаний автомобіль вартістю 31000 грн., для проїзду до м. Києва, у відсутності власника та сторонніх осіб, підійшов до вказаного автомобіля, ключем відкрив зі сторони водія двері, сів в салон та завів двигун і вирушив на автомобілі в напрямку м. Боярка, де під час руху по автодорозі с. Тарасівка - м. Боярка не справився з керуванням, зїхав в кювет, при цьому пошкодивши праве переднє крило, праву фару і праве бокове дзеркало автомобіля, після чого був затриманий та доставлений працівниками міліції до ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та показав, що 18.11.2004 року він приїхав в м. Київ. 19.01.2004 року він пішов прогулюватися по місту, а саме по вул. Хрещатик, де близько 22 год. 30 хв. зустрів потерпілого ОСОБА_2, з яким познайомився раніше. ОСОБА_2 запропонував відсвяткувати свято у нього вдома, на що він погодився. Після цього вони поїхали до нього додому в с. Тарасівка де припаркували автомобіль. В будинку вони випили горілку та пішли спати. Потім він повернувся на кухню, де взяв ключі від автомобіля, вийшов на вулицю, підійшов до автомобіля, відкрив з допомогою ключів двері, завів двигун поїхав на автомобілі в м. Київ. Рухаючись в напрямку м. Боярка він не справився з керуванням та злетів в кювет. Після цього приїхали працівники міліції і доставили його до ОСОБА_3 Коли він зїхав на автомобілі в кювет, то пошкодив автомобіль. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_2, показав суду, що 19.01.2004 року він на своєму автомобілі «Мітсубіші Карізма» поїхав в м. Київ та пішов прогулюватися по вул. Хрещатик, де зустрів підсудногоОСОБА_1, з яким раніше познайомився. Почувши, що тому нема де переночувати, він запросив його до себе додому. На його автомобілі НОМЕР_1 вони поїхали до нього додому в с. Тарасівка, вул. Зелена, 6, де він припаркував автомобіль біля паркану. В будинку він поклав в кухні на столі ключі від автомобіля, після чого вжив з ОСОБА_1 горілки та пішов спати. Вночі він прокинувся та побачив, що ОСОБА_1 не було. Також він побачив, що відсутні ключі від автомобіля. Автомобіля на вулиці також не було і він відразу зателефонував в міліцію. Згодом йому працівники міліції повідомили, що автомобіль знайдено і що його викрав ОСОБА_1 Автомобіль йому повернуто. На ремонт витратив 2500 грн. Претензій до підсудного не має, просив помякшити тому покарання.

Згідно дослідженого в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_4, 20.01.2004 року, близько 1 год. 40 хв., він їхав з м. Києва по дорозі с. Тарасівка-м. Боряка, та в кюветі побачив легковий автомобіль біля якого було два чоловіка. Один був молодий, а другий віком близько пятдесяти років. Він зупинився і молодий попросив витягнути з кювету автомобіль. Коли він сказав, що машину до ранку не зможе витягнути, то той сказав, що машина службова і йому потрібно їхати в м. Харків, що йому без різниці в якому стані її достануть головне витягнути на дорогу, Пізніше приїхали працівники ДАІ і молодий чоловік відразу почав говорити, що машина не його, що він взагалі проходив поряд, літній чоловік пішов з місця події ще до приїзду співробітників ДАІ.

Винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України також підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства:

- заявою потерпілого ОСОБА_2 від 20.01.2010 року, згідно якої він просить прийняти міри до наглядно знайомого на імя Сашко, який в ніч на 20.01.2010 року, незаконно заволодів його автомобілем НОМЕР_2(а. с. 2);

- протоколом огляду місця події від 20.01.2010 року, згідно якого оглянуто місце де був припаркований автомобіль біля будинку № 6 по вул. Зеленій с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області ( а. с. 3);

- протоколом огляду речових доказів від 10.02.2010 року, згідно якого оглянуто автомобіль НОМЕР_3 (а. с. 22).

Суд визнає, що показання, які підсудний та потерпілий давали суду, відповідають фактичним обставинам справи та свідчать про скоєння підсудним ОСОБА_1 незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, оскільки він, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не відбувши покарання за попередній злочин, 19.01.2004 року, близько 24-ї години біля будинку № 6 по вул. Зеленій с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2, після чого, не справившись з керуванням зїхав в кювет, та був затриманий і доставлений до ОСОБА_3

Суд визнає, що дії підсудного вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудному, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи, що вчинений злочин, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином; враховуючи дані про особу підсудного ОСОБА_1, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі та будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, не відбувши покарання за попередній злочин, знову вчинив умисний тяжкий злочин, дослідивши матеріальний стан підсудного, який не працює і майна на праві власності не має, суд, приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті без конфіскації майна.

З урахуванням покарання, призначеного 09.09.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, остаточне покарання визначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання (1 рік 4 місяці 8 днів) за попереднім вироком.

Цивільного позову по справі не заявлено. Судові витрати по справі відсутні. Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 81 КПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 5(пять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням покарання, призначеного 09.09.2002 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, визначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком і призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років 6 (шість)місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 19.11.2009 року, зарахувавши у строк відбування покарання час його перебування в ІТТ ОСОБА_3, Житомирській УВП № 8 та в СІЗО № 13 м. Києва Державного департаменту ПВП України.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Житомирській УВП № 8.

Речовий доказ по справі: автомобіль НОМЕР_3, який переданий потерпілому ОСОБА_2, залишити у користуванні потерпілого (а. с. 24).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з дня вручення копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела