Справа №1-80/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 27 квітня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді
Луньової Т.М. з участю секретаря -
Абрамчук І.Ю. прокурора -
Клімука B.C. підсудної - ОСОБА_1.
захисника - адвоката
- ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальну справу про
обвинуваченні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Ковеля Волинської області, українки, громадянки України, з середньою
спеціальною освітою, не працюючої, вдови, проживаючої в АДРЕСА_1, раніше не
судимої, - у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

19 грудня 2006 року біля 21.00 години
ОСОБА_1перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, на грунті особистих неприязних
відносин, під час суперечки, яка виникла в процесі розпиття спиртних напоїв між
нею та її співмешканцем ОСОБА_3 в приміщенні квартири АДРЕСА_2, умисно нанесла
ОСОБА_3. удар скляною пляшкою з-під горілки по голові, спричинивши останньому
тілесні ушкодженя у вигляді комбінованої забійно-різаної рани правої
лобно-скроневої ділянки волосистої частини голови з пошкодженням судин даної
ділянки і розвитком масивної зовнішньої крововтрати, які відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що призвело до смерті
потерпілого ОСОБА_3.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1винною себе
у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала. Показала, що 19 грудня 2006 року провела
день разом із своїм співмешканцем ОСОБА_3. у квартирі останнього, що
поАДРЕСА_2. Увечері вирішили повечеряти та випити грілки на честь св*ята. В
приміщенні кухні вона та ОСОБА_3., який вже був випивши, сіли за стіл, однак
вжити алкоголь вона не встигла, оскільки ОСОБА_3. випивши 50 грам грілки
почав її ображати, нецензурно лаятись, після чого привстав, схопив її обома
руками за волосся, вдарив головою об стіл і продовжував утримувати у такому
стані. Зрозумівши, що ОСОБА_3. хоче її побити, вона схопила зі столу пляшку з
горілкою і вдарила нею ОСОБА_3по голові. Наносила удар навмання, не задумуючись
про наслідки, оскільки не могла бачити куда
наносить удар. Від удару пляшка розбилась, а ОСОБА_3. присів і продовжував
сваритись. Бачила, що з правої сторони на голові ОСОБА_3. утворилась рана, з
якої йшла кров і порадила співмешканцю промити рану, щоб зупинити кров.
Поскільки останній продовжував нецензурно висловлюватись в її адресу, вона
вдягнулась і пішла до сусідки ОСОБА_4., яка проживає поверхом нижче. В сусідки
випила біля 250 грам
горілки, після чого повернулась в квартиру співмешканця і лягла спати.
Прокинувшись виявила ОСОБА_3. у ванній кімнаті мертвим, про що одразу
повідомила міліцію. Не мала умислу заподіяти ОСОБА_3. смерть чи тяжкі тілесні
ушкодження.

Незважаючи на невизнання підсудною
своєї вини у
вчиненні інкримінованого їй злочину, вина ОСОБА_1. в умисному заподіянні
ОСОБА_3.

тяжкого тілесного
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, повністю доводиться показаннями
самої підсудної, а також показаннями потерпілої, свідків, матеріалами
кримінальної справи.

Зокрема, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що її син - ОСОБА_3.
приблизно з 2000 року
проживав з підсудною у належній осатнньому квартирі поАДРЕСА_2. Протягом
тривалого періоду часу вона знає підсудну, як вкрай неврівноважену, аморальну,
скандальну особу. Ще до 2000
року підсудна переслідувала її сина, нав*язувалась йому у співмешканки,
приходила в квартиру до потерпілої, де та проживала разом з сином і
влаштовувала п*янки, коли ж її не впускали у квартиру - ламала двері.
Тож, щоб уникнути спілкування з ОСОБА_1., вона розміняла квартири, в життя сина
та підсудної не втручалась. Однак, проживаючи з ОСОБА_3., підсудна не припинила
пиячити, випивши проявляла не аби-яку агресію, ламала та била меблі у квартирі
сина, ламала двері, рвала обої, тощо. Дуже часто сам ОСОБА_3. приходив до неї,
щоб підлікуватись та відійти після побоїв, нанесених йому підсудною. Зокрема,
підсудна неодноразово била його по голові, руках, інших частинах тіла, у
зв*язку з чим лікарям доводилось накладати шви на рани заподіяні ОСОБА_3
підсудною. Крім цього, під час приступів агресії підсудна використовувала для
нанесення побоїв побутові молотки та сокирки, гострі та ріжучі предмети,
ставала досить небезпечною і син постійно ховав такі речі від неї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ствердив показання, дані в
судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5. Зокрема з показань свідка
вбачається що з березня 2004 року він знає
потерпілого і підсудного, оскільки, як дільничий інспектор неодноразово приходив
на виклики громадян для проведення профілактичної роботи з потерпілим ОСОБА_3.,
як власником квартири та його співмешканкою підсудною ОСОБА_1. Знає, що
скандали в них виникали на побутовому грунті, зі слів сусідів знає, що
скандалила в основному підсудна, яка зловживала спиртними напоями. Ніколи не
бачив слідів побоїв на обличчі чи на тілі підсудної, разом з тим знає, що
ОСОБА_1. неодноразово била ОСОБА_3. Зокрема, коли підсудна в черговий раз
сильно пошкодила потерпілому голову, він пропонував ОСОБА_3 звернутись в
міліцію з відповідною заявою про притягнення ОСОБА_1. до відповідальності,
однак потерпілий не погодитеся це зробити. Тож, коли він дізнався про те, що
від нанесених підсудною травм підсудний помер, для нього це не було
несподіванкою. Знаючи агресивний характер підсудної, а також відношення
потерпілого до неї, слід було чекати тяжких наслідків.

З протоколу явки з повинною від 20
грудня 2006 року
вбачається, що підсудна ОСОБА_1. чистосердечно
зізналась у тому, що 19
грудня 2006 року
приблизно о 21 годині 00 хв. вдарила
свого співмешканця ОСОБА_3.скляною пляшкою по голові (а.с.8).

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. не заперечила того
факту, що саме вона завдала ОСОБА_3. удар пляшкою по голові, чим заподіяла
потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що спричинило його смерть. Разом з тим,
підсудна вказує на відсутність у неї умислу на заподіяння ОСОБА_3 тяжких
тілесних ушкоджень, на момент нанесення йому удару пляшкою. Зокрема, підсудна
зазначає, що діяла з метою захистити себе від протиправних дій з боку
потерпілого.

Разом з тим, показання підсудної повністю спростовуються
матеріалами кримінальної справи.

Зокрема,
щодо обставин заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень підсудна в судовому
засіданні зазначила слідуючі обставини: вона та ОСОБА_3. сиділи за столом в
приміщені кухні один навпроти одного, до цього часу не сварились, не
скандалили. Підсудний того дня з квартири не виходив. Підсудний випив 50 грам грілки, привстав із-за столу і
через стіл схопив підсудну двома руками за волосся, утримував її нахиливши

головою
до столу, після чого вона вдрила потерпілого пляшкою по голові, хоча не бачила куда саме б*є, пляшка
від удару розбилась, а підсудний сів. Щоб уникнути продовження скандалу
підсудна залишила квартиру.

Разом з тим, такі показання підсудної спростовуються висновками
судово-медичної експертизи №364,
пртоколом огляду місця події.

Згідно висновку експертизи смерть громадянина ОСОБА_3. настала від
комбінованої забійно-різаної рани правої лобно-скроневої ділянки волосистої
частини голови з пошкодженням судин даної ділянки та розвитком масивної
зовнішньої гострої крововтрати.... В ділянку волосистої частини голови
потерпілому ОСОБА_3. було нанесено не менше одного удару, можливо при
обставинах вказаних в постанові і траєкторія руху травмуючого предмету найбільш
ймовірна зверху вниз. Між вищевказаним тілесним ушкодженням у громадянина
ОСОБА_3. та настанням смерті останнього є прямий причинний зі*язок.(а.с.50).

Заслухавши показання підсудної ОСОБА_1., щодо обставин нанесення удару
потерпілому ОСОБА_3., експерт Дремлюк В.В. в судовому засіданні 23 квітня 2007 року показав, що
за обставин, зазначених підсудною у справі, остання не могла нанести ОСОБА_3.
тілесне ушкодженя від якого останній помер і яке було виявлено на голові трупа.
Зокрема, за зазначених нею обставин сила удару була б недостатньою для того,
щоб пляшка при ударі розбилась. Експерт заперечив показання підсудної, щодо
обстановки і обставин вчинення нею злочину, оскільки враховуючи показання
підсудної, щодо її положення під час нанесення удару та розташування ОСОБА_3.,
зріст останнього, траєкторія травмуючого предмету, зокрема пляшки, якою
підсудна наносила удар, була б іншою, ніж траєкторія визначена експертом під
час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3. Таким чином,
знаходячись в положенні сидячи за столом, з опущеною до столу головою, підсудна
аж ніяк не могла нанести потерпілому ОСОБА_3., який мав зріст 181см., удар
лівою рукою пляшкою по голові зверху вниз. Тобто підсудна скриває від слідства
та суду дійсні обставини, за яких нею було заподіяно удар потерпілому ОСОБА_3.

Дані висновки суду стверджуються протоколом огляду місця
події від 20 грудня 2006 року і фототаблицею до нього, з якого
вбачається, що ні на столі, ні під столом ні уламків скла від пляшки, якою було
нанесено удар потерпілому, ні слідів крові не виявлено. Разом з тим, з
протоколу огляду місця події вбачається, що зазначені уламки скла від пляшки
були виявлені навпроти столу, на певній відстані від нього, а саме під кухонним
мяким куточком та на ковровому
покритті біля куточка. Саме поруч одного з диванів меблевого куточка
виявлено калюжу бурої рідини з ганчіркою, просякнутою буро-червоною рідиною.
Враховуючи вищенаведене, ймовірніше, що на час нанесення удару ОСОБА_3.
останній сидів на дивані кухонного куточка, а підсудна стояла обляччям донього.

Протоколом огляду речових доказів від 21 грудня 2006 року (а.с.40-44)
і висновком трасологічної експертизи №277
від 05 січня 2007 року доводиться
той факт, що вилучені на місці злочину і надані на дослідження 18 уламків скла
раніше складали одне ціле, утворюючи 0.5
літрову пляшку з-під горілки «Пшенична LUBOTINN».(A.C.61-64).

Як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудна
пояснювала, що у день вчинення злочину підсудний її не бив і тілесних ушкоджень
не заподіював. В той же час, згідно висновку судово-медичної експертизи трупа
ОСОБА_3. на тілі трупа громадянина ОСОБА_3. при судово-медичній експертизі
виявлені тілесні ушкодження у вигляді комбінованої забійно-різаної рани правої
лобно-скроневої ділянки волосистої частини голови з пошкодженнями судин даної
ділянки та розвитком масивної зовнішньої крововтрати, крововиливів під м*які
покриви голови справа, гематоми правої скроневої ділянки голови, синця обох
повік правого ока які утворились внаслідок комбінованої дії тупого твердого
предмету та гострого предмету, що має ріжучі властивості; рани лівої
передвушної ділянки, саден лоба зліва та носу посередині, синця нижньої повіки
лівого ока та саден лівого стегна та лівого ліктя, які утворились від дії тупих
твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних у постанові, та
синців правої

підлопаточної
ділянки і бокової поверхні грудної клітки зліва та зовнішньої поверхні
середньої третини правої гомілки, які утворились від дії тупих твердих
предметів, можливо

за декілька днів
до моменту настання смерті........ Всі
вищеперераховані тілесні ушкодження у

громадянина ОСОБА_3.
при падінні з
висоти власного росту
утворитись не могли.(а.с.50).

Тобто, висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3. доводиться
правдивість показань потерпілої ОСОБА_5. та свідка ОСОБА_6., щодо схильності
підсудної до агресії після вживання алкоголю.

Зокрема, з показань самої підсудної, даних нею в судовому засіданні
вбачається, що протягом тижня, який передував смерті потерпілого, ОСОБА_3 ні з
ким, окрім підсудної не спілкувавс, ні з ким не бився. Наявність на тілі
ОСОБА_3. зазначених у висновку судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень
підсудна пояснює неодноразовими падіннями потерпілого з висоти власного росту
під час його пересування по квартирі. Однак такі показання підсудної повністю
спростовуються висновком експерта.

Неправдивість показань підсудної, щодо обставин заподіяння потерпілому
тілесних ушкоджень доводиться протоколом огляду місця події від 20 грудня 2006 року з якого
вбачається, що під час огляду місця події в приміщені кухні, окрім уламків скла
від пляшки, якою було нанесено удар потерпілому, виявлено розбиту рамку для
фотокартки та уламки скла від неї, зірвану з гвіздка, однак не пошкоджену іншу
рамку, частки битого посуду біля пустих пляшок, на мийці та у тумбочці
(а.с.9-12), протоколом огляду речових доказів від 21 грудня 2006 року
(а.с.40-44).

Тобто, наявність на тілі ОСОБА_3. тілесних ушкоджень, відсутність тілесних
ушкоджень в підсудної, битий посуд, зірвані зі стін рамки свідчать про те, що
між підсудною та ОСОБА_3. у день смерті останнього, відбулась сварка під час
якої підсудна нанесла ОСОБА_3. тяжке тілесне ушкодження.

Хоча підсудна у справі заперечила факт її перебування у стані алкогольного
сп*яніння на момент нанесення ОСОБА_3. тілесних ушкоджень 19 грудня 2006 року, показання
підсудної спростовуються матеріалами кримінальної справи, зокрема її
показаннями даними під час досудового слідства, з яких вбачається, що підсудна
та ОСОБА_3., перед інцидентом ,
який закінчився нанесенням ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, вживали
спиртні напої - горілку
(а.с.85-86, 96); актом №1472 медичного
обстеження для встановлення стану алкогольного сп*яніння ОСОБА_1.(а.с.24);
актом №6 судово-наркологічної
експертизи від 10 січня 2007 року, за
висновками якого ОСОБА_1. страждала на побутове пияцтво (а.с.68).

Показаннями експерта, даними ним в судовому засіданні 23 квітня 2007 року,
показаннями свідка ОСОБА_4., даних нею в судовому засіданні 23.04.2007 року і свідка
ОСОБА_4., даних ним в судовому засіданні 29
березня 2007 року
доводиться той факт, що тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть
ОСОБА_3., було вчинене підсудною біля 21
години 19 грудня 2006 року, а смерть
підсудного наступила не пізніше ,
як через дві години після заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Суд критично оцінює показаня підсудної ОСОБА_1 в тій частині, що
остання не мала наміру заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а
наносячі ОСОБА_3. удар пляшкою по голові бажала захистити себе від протиправних
дій з боку потерпілого.

Зокрема, як зазначалось вище, в судовому засіданні
встановлено, що показання підсудної, щодо обставин заподіяння потерпілому
ОСОБА_3. тілесних ушкоджень не відповідають дійсності. Крім цього, під час досудового
слідства підсудна ствердила показання потерпілої ОСОБА_5., щодо непоодиноких
випадків побиття підсудною потерпілого ОСОБА_3., які, зокрема, закінчувались
пошкодженням голови.(а.с.86 зворот).

Про
неправдивість показань підсудної свідчить і та обставина, що як під час
досудового слідства, так і в судовому
засіданні 15 березня 2007 року підсудна ОСОБА_1. давала показання, що
причиною нанесення удару потерпілому стала та обставина, що під час розпиття
спиртного підсудний схопив її руками за волосся і підсудна зрозуміла, що він
хоче її вдарити. Разом з тим, в судовому засіданні 23 квітня 2007 року підсудна
змінила свої покази, пояснила, що вдарила ОСОБА_3. пляшкою по голові оскільки
останній схопивши її руками за волосся вдарив головою об стіл і продовжував
утримати її голову притиснувши до столу.

В судовому засіданні встановлено, і доводиться показаннями свідків
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., що між ОСОБА_3. та підсудною ОСОБА_1. постійно
виникали сварки, разом з тим, не доведено того факту, що поведінка ОСОБА_3.
становила небезпеку для підсудної у справі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підсудна проживала з потерпілим у
квартирі, належній останньому, впродовж тривалого періоду часу, фактично
утримувала ОСОБА_3., який, як вбачається з показань підсудної, був нелюдимим,
постійно ображав її, бив. За таких обставин залишається незрозумілим , що примушувало
підсудну жити з людиною, яка знаходиться на повному її утриманні і до того ж
становить певну загрозу для життя та здоров*я підсудної. Зазначена обставина, а
також відсутність доказів заподіяння ОСОБА_3. тілесних ушкоджень підсудній у
справі, дають суду підстави спростувати показання підсудної, щодо обставин
заподіяння нею тілесних ушкоджень ОСОБА_3.

Показання підсудної ОСОБА_1., в яких остання заперечує умисел на заподіяння
ОСОБА_3. тяжкого тілесного ушкодження, суд розцінює як намагання останньої
уникнути відповідальності за вчинений нею злочин.

Зокрема вік, психічний стан, розвиток підсудної ОСОБА_1.
безперечно давали змогу останній усвідомлювати як суспільно-небезпечний
характер свого діяння, так ічйого суспільно-небезпечні наслідки. При цьому, та
обставина, що удар підсудною наносився у життєво-важливий орган - голову, важким,
скляним предметом, дають суду підстави вважати, що підсудна усвідомлювала
реальну, конкретну можливість настання тяжких наслідків. Кваліфікуючи дії
підсудної суд виходить з того, що під час нанесення удару потерпілому воля
підсудної не була спрямована на відвернення можливості настання суспільно
небезпечних наслідків. Наносячи майже повною пляшкою удар по голові потерпілому
ОСОБА_3 з такою силою, що пляшка від удару розбилась, підсудна свідомо
допускала настання тяжких наслідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії підсудної
ОСОБА_1 . органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 121 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні
ОСОБА_3. тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, що
спричинило смерть потерпілого, підсудна ОСОБА_1вчинила злочин, передбачений ч.2
ст. 121 КК
України.

При обранні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого підсудною
злочину і особу винної у їх сукупності.

До пом*якшуючих покарання підсудної обставин суд відноситьдобровільну явку
підсудної із зізнанням у вчиненні злочину у органи досудового слідства, а також
наявність на її утриманні пристарілих батьків.

До обставин, що обтяжують покарання підсудної суд відносить вчинення
підсудною злочину в стані алкогольного сп*яніння.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що виправлення
та перевиховання підсудної можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства,
обравши покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

Цивільний позов
у справі не заявлено.

У
відповідності до вимог ст. 93
КПК України з підсудної слід стягнути судові витрати у справі.

Враховуючи, що перебуваючи на волі підсудна може
перешкоджати встановленню об*єктивної істини у справі та продовжувати злочинну
діяльність, суд приходить до висновку про необхідність змінити підсудній міру
запобіжного заходу з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на
тримання під вартою.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 323,324
КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1. змінити з
підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою,
взявши під варту негайно, в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_1. рахувати з 27 квітня 2007 року,
зарахувавши у строк відбуття покарання термін її перебування під вартою з 20.12.2006 року по 12 січня 2007 року.

Речові докази у справі - п*ять порожніх пляшок з-під горілки ємкістю 0,5 л. кожна, дві
губки та чотири рушника і наволочка з покривалом забруднені речовиною бурого
колльору, частини скла розбитої пляшки з-під горілки, поламані пластмасові
рамки з фоторепродукцією, частини розбитої чашки, що зберігаються у камері
схову Ковельського МРВ -
знищити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВС України у
Волинській області р.р.0932 в УДК
у Волинській області МФО
803014 індефікаційний код грн. 09 коп. за
проведеня дактилоскопічної експертизи і 117
грн. 70 коп. за
проведення трасологічної експертизи.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайсуд протягом п*ятнадцяти днів з наступного дня після його проголошення,
а засудженою у той же строк з моменту отримання копії вироку.