Справа № 703/1903/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
- за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 410 КК України ,-
в с т а н о в и в :
Він же, будучи військовослужбовцем, який обіймає посаду командира військової частини НОМЕР_1 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, у невстановлений слідством день і час в березні 2012 року, залучивши необізнаних у його злочинних намірах підлеглого військовослужбовця начальника сховища відділу зберігання пального і мастильних матеріалів прапорщика ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи паливозаправника, на базі автомобіля ГАЗ-53, вилучив з резервуару № 17 на технічній території частини незаконно списане з обліку на виконання складеного завідомо неправдивого наказу № 7 від 21 березня 2012 р. «Про введення в експлуатацію дизельної електростанції» з недостовірними відомостями про відключення військової частини від ліній електропостачання та вивіз за межі військової частини і розпорядився на власний розсуд 3 772 л дизельного пального, що являлось військовим майном.
Він же, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, у невстановлений слідством день і час в жовтні 2012 року, залучивши необізнаних у його злочинних намірах підлеглого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи паливозаправника, на базі автомобіля ГАЗ-53, вилучив з резервуару № 17 на технічній території частини незаконно списане з обліку на виконання складеного завідомо неправдивого документу наказу № 35 від 24 жовтня 2012 р. «Про введення в експлуатацію дизельної електростанції» з недостовірними відомостями про відключення військової частини від ліній електропостачання та вивіз за межі військової частини і розпорядився на власний розсуд 4048 л дизельного пального, яке являлось військовим майном.
Він же, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, у невстановлений слідством день і час в січні 2013 року, залучивши необізнаних у його злочинних намірах підлеглого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи паливозаправника, на базі автомобіля ГАЗ-53, вилучив з резервуару № 17 на технічній території частини незаконно списане з обліку на виконання складеного завідомо неправдивого документу наказу № 43 від 24 грудня 2012 р. «Про введення в експлуатацію дизельної електростанції» з недостовірними відомостями про відключення військової частини від ліній електропостачання та вивіз за межі військової частини і розпорядився на власний розсуд 6 164 л дизельного пального, яке являлось військовим майном.
Він же, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, у невстановлений слідством день і час в лютому 2013 року, залучивши необізнаних у його злочинних намірах підлеглого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи паливозаправника, на базі автомобіля ГАЗ-53, вилучив з резервуару № 17 на технічній території частини незаконно списане з обліку на виконання складеного завідомо неправдивого документу наказу № 2 від 29 січня 2013 р. «Про введення в експлуатацію дизельної електростанції» з недостовірними відомостями про відключення військової частини від ліній електропостачання та вивіз за межі військової частини і розпорядився на власний розсуд 3 128 л дизельного пального, яке являлось військовим майном.
Він же, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок держави, шляхом зловживання службовим становищем, у невстановлений слідством день і час в липня 2013 року, залучивши необізнаних у його злочинних намірах підлеглого військовослужбовця прапорщика ОСОБА_9 і невстановленої слідством особи паливозаправника, на базі автомобіля ГАЗ-53, вилучив з резервуару № 17 на технічній території частини незаконно списане з обліку на виконання складеного завідомо неправдивого документу наказу № 16 від 8 липня 2013 р. «Про введення в експлуатацію дизельної електростанції» з недостовірними відомостями про відключення військової частини від ліній електропостачання та вивіз за межі військової частини і розпорядився на власний розсуд 2 576 л дизельного пального, яке являлось військовим майном. А всього, у вказаний спосіб, за період з 21 березня 2012 року по кінець липня 2013 року викрав з території військової частини НОМЕР_2 л дизельного пального на загальну суму 199 045, 68 грн., завдавши державі матеріальних збитків на вказану суму.
Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю і пояснив, що дійсно, будучи командиром військової частини НОМЕР_1 , в період з 21 березня 2012 року по кінець липня 2013 року складав накази, в які вносив завідомо неправдиві відомості про відключення частини від електромереж. На підставі цих наказів, дизельне пальне, яке б могло бути використане для роботи дизельної електростанції списувалось. Залучав необізнаних в його намірах працівників та вивозив з території військової частини та обертав на свою користь і використав загалом 19 688 л дизельного пального.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись лише його допитом та дослідженням письмових даних, які характеризують його особу.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та за ч. 2 ст. 410 КК України, як викрадення військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, та повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в скоєному розкаявся і сприяв розкриттю злочинів, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, заподіяні збитки повністю відшкодував, на утримання має двоє малолітніх дітей, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України і звільнити його від покарання з випробуванням.
Крім цього, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому і додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, оскільки він вчинив інкриміновані йому злочини з використанням саме таких повноважень.
Разом з тим суд не вбачає підстав для позбавлення обвинуваченого військового звання «підполковник», враховуючи сукупність пом`якшуючих його покарання обставин та позитивні характеристики.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 410 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 366 КК України 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 1 рік.
- за ч. 2 ст. 410 КК України 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 - 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття основного покарання, якщо він протягом 2-х річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 499 грн. 94 коп. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої та судово-почеркознавчої експертиз.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1