Справа № 1007/2545/2012 Провадження № 1/1007/168/ 2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Мельниченка О.Ю.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 24.02.1949 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області, українця, громадянина України, з повною

загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, працю -

ючого охоронником у СТОВ «Требухівське», проживаючого

с. Требухів, вул. Парникова б. 21 Броварського району Київської

області, не судимого;

ОСОБА_3, 08.07.1959 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Черні -

гівської області, українця, громадянина України, з професійно -

технічною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого

с. Требухів, вул. Шевченка б. 20 Броварського району Київської

області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

27.12.2011 року, близько 18 години, ОСОБА_2, перебуваючи на робочій зміні з охорони майна СТОВ «Требухівське», запропонував знайомому ОСОБА_3, який проїжджав велосипедом повз відчинені ворота і, побачивши його, пройшов на територію товариства для привітання, вчинити таємне викрадення чужого майна, на що останній погодився. Реалізовуючи злочинний умисел та переконавшись, що за їх неправомірними діями не спостерігають сторонні особи, підсудні того ж вечора, близько 18 години 10 хвилин, з напівпричепу рефрижератора, розташованого на території СТОВ «Требухівське» по вул. Першотравневій, 11 в с. Требухів Броварського району Київської області, шляхом вільного доступу таємно викрали металобрухт, який являв собою шість смуг із нержавіючої сталі загальною вагою 160 кг., ціною 10 грн. 20 коп. за 1 кг. металу на загальну суму 1 632 грн., і смуговий каток із чорного металу вагою 200 кг., ціною 2 грн. 20 коп. за 1 кг. металу, загальною вартістю 440 кг. Чужим майном ОСОБА_2 і ОСОБА_3 розпорядилися на власний розсуд, своїми діями завдавши СТОВ «Требухівське» матеріальні збитки в розмірі 2 072 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що ввечері 27.12.2011 року, перебуваючи під час чергування на посаді охоронника у СТОВ «Требухівське», він побачив односельця ОСОБА_3 і запросив його разом попалити, тому останній безперешкодно пройшов на огороджену територію товариства. В ході спілкування колишній колега скаржився, що не може вирішити питання про працевлаштування і, проживаючи один, не має засобів до існування, тоді він, бажаючи винайти кошти для придбання нових голубів, запропонував ОСОБА_3 здійснити крадіжку металевих смуг і катка, які зберігались у незачиненому рефрижераторі та не використовувалися для будь-яких потреб підприємства. Оскільки односелець після нетривалих вагань погодився, а на території СТОВ «Требухівське» інших осіб, що могли б перешкодити реалізації злочинного наміру, на той час не перебувало, вони стягнули з платформи рефрижератора шість смуг із нержавіючої сталі й транспортер із чорного металу, які ОСОБА_3 велосипедом поступово перевіз на територію власного домоволодіння. Наступного дня вони реалізували викрадене майно односельцю ОСОБА_4, що займається прийманням металобрухту, отримані кошти в сумі 2 000 грн. розділили навпіл. Про себе підсудний повідомив, що, проживаючи з родиною, в якій він із дружиною є пенсіонерами, єдина донька перебуває в відпустці по догляду за дитиною та працює лише зять, він не міг витратити кошти з сімейного бюджету на власне захоплення, однак, будучи голуб»ячником, прагнув купити нових голубів, що спонукало його на скоєння крадіжки. Після викриття у вчиненні злочину, дізнавшись, що металобрухт належав особисто директору СТОВ «Требухівське» ОСОБА_1, вони з ОСОБА_3 відшкодували потерпілому завдані збитки.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав покази, аналогічні показам ОСОБА_2 Зокрема показав, що, проїжджаючи увечері 27.12.2011 року велосипедом повз СТОВ «Требухівське», через відчинені ворота привітався з охоронником ОСОБА_2, з яким понад 30 років працював на одному підприємстві, той запросив разом випалити по цигарці, для чого він безперешкодно пройшов на територію товариства. В ході спілкування про брак коштів колишній співробітник запропонував вчинити крадіжку металобрухту, який зберігався в СТОВ «Требухівське» та нікому не був потрібний, на що він, будучи доведеним до відчаю неможливістю працевлаштуватися і відсутністю засобів до існування, погодився. Удвох вони стягнули з платформи рефрижератора шість смуг із нержавіючої сталі й транспортер, які він, прив»язуючи до власного велосипеда марки «Україна», за чотири ходки перевіз до місця проживання. Наступного дня вони з ОСОБА_2 на причепі належного йому мотоблока марки «Беларусь 08 Н» перевезли викрадене майно до ОСОБА_4, що сплатив 2 000 грн. за прийнятих 360 кг. металобрухту, які вони розділили навпіл. Про себе підсудний повідомив, що після припинення сімейних стосунків понад два роки проживає одиноко, внаслідок закриття ферми втратив роботу ветеринара, тривалий час не міг вирішити питання про працевлаштування й не мав засобів до існування, пристав на пропозицію щодо вчинення крадіжки, оскільки хотів частково розрахуватися з боргами за комунальні послуги та придбати новорічні подарунки двом дорослим дітям, неправомірність скоєного повністю усвідомив і належні висновки для себе зробив, завдані потерпілому ОСОБА_1 збитки відшкодував.

Враховуючи те, що підсудними, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудним ОСОБА_2 і ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб.

Органом досудового слідства злочинні дії підсудних вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, їх вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає ОСОБА_2 і ОСОБА_3 покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_1, який претензій матеріального й морального характеру до винних осіб не має, просить обрати їм мінімальне покарання без ізоляції від суспільства, дані про підсудних, що вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебувають, ОСОБА_2 є пенсіонером і був ініціатором вчинення крадіжки.

Обставинами, які пом»якшують покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд визнає щире каяття й добровільне відшкодування завданих злочином збитків, обставин, що обтяжують покарання підсудних, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання винних осіб доцільні без ізоляції від суспільства, тому призначає їм покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази: велосипед марки «Україна» та мотоблок марки «Беларусь 08 Н» з причепом, які визнані знаряддями вчинення злочину і передані на зберігання підсудному ОСОБА_3, доцільно залишити в користуванні власника.

Керуючист ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, і призначити кожному покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Звільнити засуджених від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши кожному іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов»язати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженим залишити без змін - у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: велосипед марки «Україна», мотоблок марки «Беларусь 08 Н» з причепом, що передані на зберігання ОСОБА_3 - залишити в користуванні власника.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська