Дата документу Справа № 332/5941/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/503/15
Єдиний унікальний № 332/5941/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисників: адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002196, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у провадженні, та обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 06.02.2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2014 року, і остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, залишено у виді домашнього арешту. Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дати фактичного затримання;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік та покладено передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, залишено у виді особистого зобов`язання;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого в силу ст. 89 КК України;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік та покладено передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь ТОВ ЗТМК в рахунок відшкодування завданої шкоди 26 346 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 05 жовтня 2014 року, об 11 годині ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів сумісно і за попередньою змовою між собою, а ОСОБА_9 , ще й повторно, знаходячись поблизу ТОВ Запорізький титано-магнієвий комбінат, розташованого в м. Запоріжжі по вул. Тепличній, 18, скориставшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадання, за допомогою газового різака, розрізали на частки частину металевої труби господарсько-фекального трубопроводу, вартістю 1 935 грн., яка належить ТОВ ЗТМК, але були затримані працівниками охорони ТОВ ЗТМК.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність вироку відносно ОСОБА_9 внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зазначає, що призначаючи обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд між тим, не послався у резолютивній частині вироку на норми ч. 1 ст. 72 КК України. Тому просить вирок суду першої інстанції змінити, зазначивши у його резолютивній частині про призначення ОСОБА_9 покарання, зокрема із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_9 вважаючи вирок незаконним через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права зазначає, що дійшовши висновку про можливість розгляду провадження із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України, суд між тим, не з`ясував у обвинувачених чи правильно вони розуміють зміст тих обставин, які не оспорюються, та не роз`яснив наслідків того, що вони будуть позбавленні права їх оскаржити в апеляційному порядку, чим порушив їх право на захист. Крім того, провів підготовче судове засідання та судовий розгляд провадження в одному засіданні. Також, без належних на то доказів щодо суми завданої матеріальної шкоди, задовольнив позов ТОВ ЗТМК. Внаслідок цього просить, вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , зокрема в останньому слові, захисників, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та просили скасувавши вирок, спрямувати кримінальне провадження на новий судовий розгляд; прокурора, який підтримав скарги і вважав, що вирок підлягає скасуванню внаслідок порушення права на захист обвинувачених; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено з журналу судового засідання і з фонограми судового засідання, що містяться в матеріалах провадження, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 349 ч. 3 КПК України, не роз`яснив обвинуваченим при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, наслідки застосування скороченого порядку дослідження доказів, а також не з`ясував чи правильно розуміють обвинувачені зміст обставин обвинувачення і чи немає сумнівів в добровільності їх позиції. Колегія суддів вважає, що таким чином порушено право обвинувачених на захист в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , не маючи необхідної інформації могли не розуміти наслідки скороченого порядку дослідження доказів.

Окрім того, в порушення вимог ст. ст. 314, 326 КПК України, суд першої інстанції, не отримавши відомостей від цивільного позивача про причину неявки в судове засідання і клопотання про розгляд позову за його відсутності, не оголосив цивільного позову, не з`ясував чи визнають його обвинувачені і в якій частині, ухвалив про повне задоволення вимог цивільного позивача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції не може бути визнаним законним і підлягає скасуванню на підставі ст. ст. 412,415 КПК України, оскільки судом допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення. Матеріали провадження підлягають направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення;

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 скасувати. На підставі ст. 415 КПК України призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4