УХВАЛА

Іменем України

„ 17
" липня 2007 року м. Житомир

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду

Житомирської
області у складі:

головуючого
- судді Романова О.В

суддів: Ляшука
В.В.

Заліщука
М. С.

з
участю: прокурора Глазунова С. В.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора який
брав участь у розгляді справи, захисника
ОСОБА_1 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с. Новаки Коростенського району

Житомирської області, громадянина України,

проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого:

за
ч.3 ст.
286 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 4 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на 2 роки.

До
вступу вироку в законну силу, запобіжний
захід засудженому залишено - підписку про невиїзд.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 15000 грн. матеріальної і 30000 грн. моральної шкоди.

Речові
докази : автомобіль ВАЗ-2115, державний
номер НОМЕР_1 повернути1 власнику.

Згідно
вироку, ОСОБА_2 засуджено за те,
що 26 лютого 2006 року близько 01 години на автодорозі м. Коростень - с Грозіно Коростенського району керуючи автомобілем ВАЗ
2115 д/з НОМЕР_1, в стані алкогольного

Справа №
11 -503 Головуючий
у суді 1 -ї інстанції

Лешко С.
М.

Категорія
ч.3 ст.
286 Судця-доповідач
Ляшук В.В.

2

сп'яніння, рухаючись в напрямку с Грозіно, порушив вимоги пунктів 2.3(в, б),
2.9(a), 21.1 Правил
дорожнього руху України: перевозив на передньому сидінні автомобіля двох
пасажирів, які не були пристебнуті
ременем безпеки, при проїзді відрізку
дороги на правосторонньому закругленні дороги виявив неувагу до дорожньої
обстановки та її зміни, не переконався в
безпеці своїх дій, маючи технічну
можливість, не зменшив швидкості аж до
повної зупинки автомобіля, продовжив рух
з попередньою швидкістю та в попередньому напрямку, внаслідок чого не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля через невірно
вибрані безпечну швидкість руху та його перекидання.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди пасажири ОСОБА_4,
ОСОБА_5 загинули, а ОСОБА_6
отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції не оспорюючи доведеності вини засудженого вважає, що судом обрано м'яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого, безпідставно
застосовано ст. 69 КК України, а тому просить вирок скасувати та постановити
новий, обравши ОСОБА_2 покарання в
межах ч.3 ст. 286 КК України.

В
апеляції захисник засудженого ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, як в частині застосування матеріального, так і процесуального права, вважає,
що суд розглянув справу однобічно та упереджено.

На її
думку, суд не надав належної оцінки
доказам, які вказували на втручання в
керування автомобілем потерпілого ОСОБА_4,
що можливо і стало причиною його перевертання, не були ці обставини предметом дослідження
автотехнічної експертизи проведеної на досудовому слідстві.

Під час
розгляду справи не було виконано призначеної судом додаткової
судово-автотехнічної експертизи, яка
могла б дати відповідь на це питання через відсутність у досудового слідства
необхідних вихідних даних. За таких обставин вважає, що у суду не було підстав для винесення
обвинувального вироку, оскільки він не
мав можливості об'єктивно встановити ступінь вини ОСОБА_2 та причинний
зв'язок його дій(бездіяльності) з наслідками. Також зазначає, «що суд безпідставно зазначив у вироку
обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння, не обгрунтував своє рішення
щодо задоволення цивільного позову. Просить вирок скасувати, а справу повернути прокурору для організації
додаткового розслідування.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляцію державного
обвинувача, пояснення захисника та
засудженого, підтримавших апеляцію сторони
захисту та заперечивших проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши вирок суду першої інстанції в
межах, передбачених ст.
365 КПК України, колегія суддів
апеляцію захисника задовольняє в повному об'ємі, а апеляцію прокурора - частково, з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи суд за клопотанням державного
обвинувача та захисника призначив додаткову судову автотехнічну
експертизу, ha
вирішення
якої поставив ряд
питань щодо можливості

3

уникнення ДТП водієм
ОСОБА_2, в тому числі за умови раптового
втручання в керування автомобілем потерпілого ОСОБА_4.

З метою
виконання вказаної експертизи суд в порядку
ст. 315-1 КПК України доручив
органу досудового слідства виконати окремі слідчі дії для отримання додаткових
вихідних даних, необхідних для
проведення експертизи : віддалення початку сліду юзу від кінця повороту ;
характеристики дорожнього покриття та узбіччя в місці виявлення сліду юзу ;
ширину проїзної частини ; вказати як і в якому режимі просувався автомобіль від
місця закінчення сліду юзу до місця кінцевої зупинки ; яку кількість разів
перевертався та ін.

Проте
орган досудового слідства, як цього
вимагає ст. 315-1 КПК України, зазначених у постанові суду слідчих дій для
перевірки та уточнення фактичних даних,
одержаних в ході судового слідства не провів, а обмежився лише відпискою про недоцільність
їх виконання, пославшись на тривалий
час, що пройшов з моменту ДТП.

Невиконання
вказівок, зазначених в постанові, позбавило суд першої інстанції можливості
перевірити і уточнити фактичні дані,
одержані в ході судового слідства,
які необхідні були для проведення призначеної судом додаткової
експертизи.

Суд не
міг самостійно отримати необхідні для експертизи вихідні дані, оскільки їх отримання було можливе шляхом
проведення відтворення обстановки та обставин події та інших слідчих дій, а тому постанова суду про призначення
додаткової експертизи була повернута експертною установою без виконання*.

Відповідно
до ст.
281 КПК України підставою для направлення справи на додаткове
розслідування є неповнота досудового слідства,
яка не може бути усунута в судовому засіданні, а тому суд за неможливості її усунення повинен
був повернути кримінальну справу для проведення додаткового розслідування.

Враховуючи, що досудовим слідством не з'ясовано істотні
обставини справи, а зокрема не
перевірено версію захисту про невинність підсудного, не проведено всіх необхідних слідчих дій з
метою детального з'ясування всіх обставин справи, неналежним чином з'ясовано об'єктивну сторону
діяння -наявності причинного зв'язку між діями ОСОБА_2 та насталими негативними наслідками, а наведена однобічність та неповнота не може
бути усунута судом, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність скасування прийнятого рішення та
направлення справи для додаткового розслідування.

Під час
додаткового розслідування необхідно виконати вказівки суду першої інстанції
викладені в судовому дорученні та на підставі отриманих вихідних даних
призначити додаткову судову автотехнічну експертизу, виконати інші необхідні слідчі дії, та з врахуванням отриманих даних прийняти
законне та обгрунтоване рішення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366, 374 КПК України, колегія суддів, -

4

УХВАЛИЛА:

апеляцію
захисника - адвоката ОСОБА_1,
задовільнити, а апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,
задовольнити частково.

Вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня'2007 року
щодо ОСОБА_2
скасувати, а справу направити прокурору
Коростенського району для організації додаткового розслідування.