Справа № 1-1152/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Скоріна А.В.

при секретарі - Бакуменко О.В.

з участю прокурора - Швець Т.О., Марунича О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- згідно вироку Жовтневого районного суду м.Києва від 15.12.1989р. за ст.215-3 ч.3 КК України (в редакції 1960р.) на 4 роки позбавлення волі;

- згідно вироку Золотоношського районного суду Черкаської області від 25.09.1991р. за ст.140 ч.1, 43 КК України (в редакції 1960) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- згідно вироку Золотоношського районного суду Черкаської області від 18.01.1996р. за ст.140 ч.2 КК України (в редакції 1960) на 3 роки позбавлення волі;

- згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 20.09.1999р. за ст.ст.117 ч.1, 118 ч.1, 142 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960) на 8 років позбавлення волі, 21.12.2001р. Ірпінським міським судом Київської області переглянуто рішення та засуджено за ст.ст.152 ч.1, 153 ч.1, 187 ч.1, 42 КК України на 7 років позбавлення волі;

у скоєні злочину, передбаченому ст.190 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 06.05.2011 року приблизно в 11 год., знаходячись в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул. Наумова, 13 в місті Києві, повторно, зловживаючи довірою, заволодів чужим майном, а саме грошима, які належать гр-ну ОСОБА_2, завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

При цьому, ОСОБА_1, 06.05.2011 року, працюючи водієм в інституті сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул. Наумова, 13 в місті Києві, вирішив шляхом, зловживання довірою своїх колег по роботі заволодіти грошовими коштами останніх. З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_1, вигадав подію, що нібито в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув його син від першого шлюбу, і для похорон йому потрібні гроші.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1, 06.05.2011 року приблизно в 11 год., прослідував до службового кабінету свого безпосереднього керівника, а саме гр. ОСОБА_2, який розташований в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, по вул. Наумова, 13 в місті Києві і розповів останньому вигадану ним пригоду попросивши при цьому гроші в сумі 200 гривень. Не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_1, будучи введеним в оману гр. ОСОБА_2, в своєму службовому кабінеті передав ОСОБА_1, гроші в сумі 200 гривень. Заволодівши з метою обернення на свою користь та особистого збагачення шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_2 грошима в сумі 200 гривень ОСОБА_1, з місця скоєння злочину втік, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

Крім цього, ОСОБА_1, 10.05.2011 року приблизно в 10 годин, знаходячись в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул. Г.Наумова, 13 в місті Києві, повторно, зловживаючи довірою, заволодів чужим майном, а саме грошима, які належить гр-ну ОСОБА_3, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1, 10.05.2011 року, працюючи водієм в інституті сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул. Наумова, 13 в місті Києві, вирішив повторно шляхом зловживання довірою своїх колег по роботі заволодіти грошовими коштами останніх. З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_1, вирішив знову скористатись раніше вигаданою ним подією про те, що нібито в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув його син від першого шлюбу і для похорон йому потрібні гроші.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_1, 10.05.2011 року приблизно в 10 год., прослідував до службового кабінету гр. ОСОБА_3, який розташований в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, по вул. Наумова, 13 в місті Києві і розповів останньому вигадану ним пригоду попросивши при цьому гроші в сумі 200 гривень. Не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_1, будучи введеним в оману гр. ОСОБА_3, в своєму службовому кабінеті передав ОСОБА_1, гроші в сумі 200 гривень. Заволодівши повторно, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення шляхом зловживання довірою гр. ОСОБА_3 грошима в сумі 200 гривень ОСОБА_1, з місця скоєння злочину втік, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину передбаченому ст.190 ч. 2 КК України визнав повністю та показав, що 06.05.2011р., приблизно в 11 годин 00 хвилин, знаходячись в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул.Наумова, 13 в м.Києві, шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів грошима у розмірі 200 гривень, які належали ОСОБА_2

Крім цього, 10.05.2011р., приблизно в 10 годин 00 хвилин, знаходячись в приміщенні інституту сорбції та проблем ендоекології України, розташованому по вул.Наумова, 13 в м.Києві, шляхом зловживання довірою, повторно, заволодів грошима у розмірі 200 гривень, які належали ОСОБА_3

Фактичні обставини справи, а саме час, дату, місце, спосіб скоєння злочину, він не оспорює, щиро кається у скоєному.

Враховуючи повне визнання своєї вини підсудним, щире каяття у скоєному, суд вважає за недоцільне дослідження інших доказів по справі у відповідності до ст.ст.299 ч.3, 301-1 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винність підсудного доведеною повністю, юридичну кваліфікацію скоєного ним злочину проводить за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий, не одружений, має постійне місце проживання, не працює, характеризується позитивно, обставину, що помякшує вину - щире каяття в скоєному, обставину, що обтяжує вину рецидив злочинів, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у вигляді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України,суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ст.190 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: