УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єдиний унікальний номер №440/933/13-к
Провадження №1-кс/440/1/2014
12 червня 2014 року м. Буськ
Що прокуратурою району до цього часу не дано чіткої відповіді на основні питання, що піднімались у відповідних заявах про вчинення злочинів працівниками ВБНОН, а саме не дано відповіді про законність достовірно встановленого кількагодинного перебування працівників БНОН на території та безпосередньо в приміщенні ферми ОСОБА_5 . Також прокуратурою району не дано конкретної відповіді на питання про походження виявлених в ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, натомість висловлено припущення щодо можливого походження таких ушкоджень лише в одного ОСОБА_7 .
Основним мотивом вищевказаного рішення слідчого прокуратури району фактично зазначено те, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України, а відповідні покази про свою непричетність до вчинення злочину він та його знайомі дають з метою уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності. При цьому, прокуратурою району не враховано того, що відповідні покази ОСОБА_5 та інші особи дають послідовно і незмінно ще з моменту незаконного затримання 29.09.2012 року. Також виглядає дивною позиція прокуратури району з огляду на сумнівну законність проведення огляду місця події вже працівниками Буського РВ ГУМВС України у Львівській області діючою на той час ст.190 КПК України не передбачено такої виняткової обставини проведення огляду місця події без санкції суду як «попередження можливості знищення речових доказів особами, що підозрюються у вчиненні злочину». Саме така обставина зазначена у протоколі огляду місця події, в ході якого на фермі ОСОБА_5 і були вилучені відповідні наркотичні засоби. Зазначення такої обставини в протоколі огляду місця події, враховуючи показання начальника СВ Буського РВ, який і проводив такий огляд, вказують на те, що вже перед початком огляду місця події, працівникам міліції було достовірно відомо про наявність наркотичних засобів на фермі ОСОБА_5 . Факт даної обізнаності, в свою чергу, піднімає просте та логічне запитання про джерела такої обізнаності, а по суті є прямим доказом того, що працівники БНОН вільно пересувались фермою ОСОБА_5 ще до приїзду слідчо-оперативної групи Буського РВ та відповідно мали можливість вчиняти будь-які дії, в тому числі фальсифікувати докази.
Перевірка за заявами про вчинення злочинів працівниками міліції проведена поверхнево, без детального аналізу всіх подій та фактичних даних. Так, прокуратурою району проводились слідчі дії, які з самого початку не могли принести жодного позитивного результату, водночас не проведено всього комплексу дій, які могли б принести позитивний результат. Однак навіть такі дії прокуратурою району не проводяться до кінця. Зокрема, прокуратурою району проводились позбавлені всякого змісту та логіки впізнання осіб за копіями фотографій, при цьому для впізнання пред`являлись копії фотографій працівника ВБНОН ОСОБА_8 , з яким за 3 місяці до цього проводились очні ставки. Незважаючи на таку логіку дій прокуратури району, навіть копії фотографій працівників УБНОН, участь в яких у відповідних подіях доведена та ніким не спростовується, пред`явлено не було.
Зазначена ситуація є неприпустимою хоча б з тієї позиції, що Конституцією України встановлено, що жодна особа не може вважатись винною у вчиненні злочину до того часу поки її винність не буде встановлено відповідним вироком суду. Таким чином, порушується презумпція невинуватості, адже вищевказаним рішенням слідчого прокуратури району ОСОБА_5 фактично визнано винним у вчиненні злочину. Скарга аналогічного змісту подавалась до Буського районного суду Львівської області ще 07.05.2013 року, однак була повернута у зв`язку з її невідповідністю вимогам закону. Разом з тим, з ухвалою суду передбачене право повторного звернення до суду після усунення зазначених в ухвалі недоліків.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав просив її задоволити. Звернувся до суду з клопотанням, в якому просив долучити три записи на флеш-пам`яті (огляд місця події, дані двома понятими покази в судових засіданнях), а також скорочений текст апеляційної скарги на рішення суду про визнання винним ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.
В судовому засіданні прокурор проти скарги заперечив, вважав її безпідставною, просив в її задоволенні відмовити. Посилався на те, що в постанові про закриття кримінального провадження від 12 квітня 2013 року в повному обсязі викладені обставини, які є достатніми для закриття кримінального провадження.
Вивчивши матеріали кримінального провадження вважаю, що скарга на постанову про закриття кримінального провадження підлягає до задоволення оскільки не вичерпані можливості для отримання достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.
Керуючись вимогами статей 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1