Провадження №11-кп/772/81/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 р. м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2014 року, якою ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності обвинувального вироку, -
за участю : секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2014 року, ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування строку давності виконання обвинувального вироку Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 року за ст.ст. 93 п.п. а, г, е, 142 ч. 3, 42 КК України (в редакції 1960 року) зміненого постановою Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 р. до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2014 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності обвинувального вироку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його від відбування покарання, зазначивши, що суд першої інстанції не мотивував відмову у звільненні від відбування покарання строк давності по якому закінчився. Також вказує на істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які на його думку мали місце.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_8 в підтримання апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши справу та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнала, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 80 КК України, звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в певні строки.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули певні строки.
Якщо обвинувальний вирок суду набрав законної сили до закінчення відповідного строку давності, то особа вважається такою, що піддана законному засудженню за вчинений нею раніше злочин.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Івано-Франківського обласного суду від 12.12.1995 року за ст.ст. 93 п.п. а, г, е, 142 ч. 3, 42 КК України (в редакції 1960 року) засуджено до розстрілу. Зазначене рішення суду зміненого постановою Івано-Франківського обласного суду від 02.06.2000 р. в частині призначеного покарання до довічного позбавлення волі.
02 червня 2000 року, постановою Івано-Франківського обласного суду вирок щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було змінено, покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі засудженого. Дана постанова набула законної сили та звернута до виконання.
22 лютого 2000 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 1483-111 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України», який набрав чинності 29.03.2000 року. Згідно цього закону доКримінального кодексу України було внесено новий вид покарання «довічне позбавлення волі».
Тому, з 29 березня 2000 року санкція статті 93 КК України була виписана наступним чином: «карається позбавленням волі на строк від 8 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією, крім того, майна у випадках передбачених пунктом «а» цієї статті.
Зазначене свідчить, що доводи ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_8 про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності по закінченню строків давності виконання обвинувального висновку, є безпідставними.
На підставі вищенаведеного та враховуючи, що вирок щодо ОСОБА_5 приведено у виконання в межах строку давності виконання обвинувального вироку, положення ст. 49 КК України до нього не можуть бути застосовані.
За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо нього. Підстав для скасування ухвали районного суду колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.49,80 КК України , ст.ст.407, 419,ч.2 ст.376,537,539 КПК України , апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2014 року щодо нього - без змін.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: