Ухвала

іменем України 30 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002941 щодо ОСОБА_1,

встановила :

вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 грудня 2014 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Кіровограда, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішені питання про речові докази та судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року цей вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 8 травня 2014 року приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи у під'їзді АДРЕСА_1, знайшов поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, тим самим повторно незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав при собі. 8 травня 2014 року о 20 годині ОСОБА_1 був зупинений працівниками міліції, яким видав вищевказаний наркотичний засіб.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування постановлених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування ст. 75 КК України та, як наслідок, м'якість призначеного покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. Вказує, що призначаючи покарання, суд належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, перебував на диспансерному обліку внаслідок вживання канабіоїдів, відмовився від проведення наркологічної експертизи, щире каяття винного вважає сумнівним. Повідомляє, що апеляційним суд належним чином доводи апеляції прокурора не перевірив, відповіді на них не надав.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд урахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим правопорушення, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховано судом і наявність попередніх судимостей ОСОБА_1

При призначенні покарання ОСОБА_1 та при звільненні від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд застосував принцип індивідуалізації призначення покарання, визнав можливим виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства, навів у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

На думку колегії суддів, наявність попередніх судимостей вплинуло на кваліфікацію дій засудженого і не є підставою вважати м'яким покарання, призначене відповідно до санкції статті обвинувачення. Тому призначене покарання є обґрунтованим, законним, справедливим і сприятиме перевихованню засудженого та попередженню нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі наведені прокурором в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірені, на них надані змістовні відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 9 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4