Номер провадження 1-кп/243/75/2015
Номер справи 243/7624/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«09» січня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ізюмське Боровського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працюючого, інвалідом не являється, зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 14 лютого 2000 року Слов`янським районним судом Донецької області за ст. 81 ч.2 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік з конфіскацією усього його індивідуального майна на користь держави; Ухвалою колегії суддів по кримінальним справам Донецького обласного суду від 28 березня 2000 року до покарання застосовано вимоги ст. 46-1 КК України ( 1960 року) і виконання покарання в частині призначеного покарання за ст. 81 ч.2 КК України ( 1960 року) у вигляді позбавлення волі на строк один рік відстрочено на один рік, зобов`язавши не змінювати місце мешкання без згоди органу внутрішніх справ і відшкодувати спричинену шкоду, з застосуванням ст. 44 КК України ( 1960 року), звільнити від сплати штрафу на користь держави;
- 18 березня 2002 року Слов`янським районним судом Донецької області за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк три року, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на два роки;
-01 жовтня 2002 року Слов`янським районним судом Донецької області за ст. 185 ч.2, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців;
- 18 липня 2008 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки. Звільнився з місць позбавлення волі 21 серпня 2010 року на підставі Постанови Калінінського районного суду міста Горловки Донецької області від 13 серпня 2010 року умовно-достроково, з застосуванням ст. 81 КК України на невідбутий строк 11 місяців 5 днів.
-09 жовтня 2012 року Краматорським міським судом Донецької області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у вигляді арешту на строк три місяці, звільнився 09 січня 2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України
ВСТАНОВИВ:
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому - ТОВ «АБ МАРКЕТ» заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1426 грн 21 коп.
У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» - ОСОБА_6 , який діє на підставі Довіреності № 08/07/14-1 від 08 липня 2014 року та Постанови про залучення представника потерпілого від 06 листопада 2014 року ( а.с.40,42-43) до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. ( а.с. 10).
У відповідності до ч. 1 ст. 325 КПК України « Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого».
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: Із Протоколу огляду місця події від 24 липня 2014 року вбачається, що місцем огляду є приміщення магазину ТОВ «АТБ- МАРКЕТ», який розташований за адресою - Донецька область місто Слов`янськ площа Миру, 3 ( а.с. 24-25);
Із Протоколу огляду місця події від 03 жовтня 2014 року вбачається, що біля домоволодіння АДРЕСА_2 господарем домоволодіння ОСОБА_7 були видані предмети:
- мікрохвильова піч «Samsung» моделі «МЕ 733KR» серійного номеру «J6N67WTD101636K»;
Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 11 грудня 2014 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії ОСОБА_4 добровільно докладно розповів та показав яким саме чином він підійшов до будівлі магазину ТОВ «АТБ МАРКЕТ» на площі Миру №3 в місті Слов`янську Донецької області, вказав на дверний пройом на задньому дворі магазину, через який він увійшов до підвального приміщення, звідки викрав майно магазину, а також вказав у бік вулиці на виїзд з подвір`я магазину, куди попрямував на велосипеді з викраденим майном ( а.с. 71-76).
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, матеріальну шкоду, спричинену вчиненням кримінального правопорушення, відшкодовано, оскільки вкрадене майно повністю повернуто потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочину.
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, задовільно характеризується за місцем мешкання, не працює, вкрадене майно повністю повернуто представнику потерпілого, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обгрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише у разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді позбавлення волі на строк три роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.
Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити працівникам Слов`янського МВ ( з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .