АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/999/15 Справа № 190/203/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року, якою

у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яку відмовлено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє

· 15 червня 2010 року Апостоловським районним судом за ст.ст. 152 ч.2, 146 ч.2, 70,71 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду від 15 червня 2010 року за статтями 152 ч.2, 146 ч.2, 70,71 КК України, на більш м`яку.

Вказане судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення тяжкого злочину, і його поведінка свідчить про відсутність позитивної динаміки у поведінці, а заохочення від 26 грудня 2014 року не може свідчити про його виправлення.

В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить скасувати судове рішення першої інстанції та матеріали направити на новий розгляд. Вказав на те, що судом позбавлено його права на захист, адвокат халатно віднісся до захисту його прав і інтересів. Судом не взято до уваги багато фактів, які мають значення для справи, оскільки деякі стягнення зняті в законному порядку. Не згоден з висновком суду, що він не став на шлях виправлення, так як це спростовується тим, що він мав заохочення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу, уточнивши, просив скасувати ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року та направити матеріали справи на новий розгляд, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимий, останній раз згідно вироку Апостолівського районного суду від 15 червня 2010 року ОСОБА_6 було засуджено за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 152 ч. 2, 146 ч. 2, 70,71 КК України, та на підставі ст. 70,71 КК України йому призначено остаточне покарання по сукупності вироків у вигляді 9 (дев`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

За даним вироком засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122 з 24 грудня 2010 року, кінець строку 19 вересня 2017 року. За місцем відбуття покарання ОСОБА_6 характеризується задовільно, працевлаштований, до праці ставиться посередньо, завдання виконує, але потребує контролю з боку представників адміністрації, проявляє соціально-корисну активність, приймає участь в програмах диференційного виховного впливу, своє кримінальне минуле в цілому засуджує, але не до кінця усвідомлює суспільну небезпеку скоєних ним злочинів. За довідкою про стягнення та заохочення, ОСОБА_6 мав заохочення 01.04.2013 року і 26.12.2014 року за сумлінну поведінку та дев`ять стягнень, останнє 26.03.2014 року у вигляді суворої догани, яке не погашене в установленому законом порядку.

Згідно витягу з протоколу №1 від 15 січня 2015 року засідання адміністративної комісії ПВК-122, ОСОБА_6 було відмовлено в поданні матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, як такому, що не став на шлях виправлення.

Доводи засудженого про те, що деякі стягнення з нього зняті в законному порядку і він має заохочення не є достатнім для змінення невідбутої частини покарання на більш м`яку.

Матеріалами справи повністю підтверджується висновки суду першої інстанції про те, що поведінка засудженого ОСОБА_6 свідчить про відсутність у нього позитивної динаміки, а одне заохочення 26.12.2014 року не свідчить про його становлення на шлях виправлення, з чим повністю погоджується колегія суддів.

Як встановлено, відмова судом першої інстанції ґрунтується на даних про особу засудженого не тільки за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час його відбування покарання, які не підтверджують становлення засудженого ОСОБА_6 на шлях виправлення, що є обов`язковим елементом підстави зазначеного виду заміни покарання згідно вимог ч. 3 ст. 82 КК України.

Ствердження в апеляційній скарзі засудженого про позбавлення його можливості здійснювати свій захист з посиланням на те, що, суд не надав його захиснику матеріалів справи для ознайомлення є голослівними і необґрунтованими та такими, які не знайшли свого підтвердження. Згідно матеріалів справи, у тому числі журналу судового засідання, технічного запису, усі матеріали справи і матеріали особової справи засудженого досліджувалися в судовому засіданні. Ніяких клопотань від засудженого ОСОБА_6 чи його захисника про надання матеріалів справи захиснику для ознайомлення чи заперечень з боку захисту щодо закінчення з`ясування обставин не надходило.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання на біль м`яке, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року, якою ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4