Провадження №1-кп/447/96/15
Справа №447/918/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000799 від 03.12.2013 року , стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комарно Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, безробітного, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 09.08.2012 Городоцьким районним судом Львівської області за ч. 1, 2 ст. 296 КК України, на основі ст. 1 п «А» Закону України «Про амністію» кримінальну справу закрито

за ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
13.07.2013 близько 23:00 год. в приміщенні кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 ,, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільного телефону марки "Самсунг" моделі GТ-Е 1080 W, з двома сім картами мобільних операторів «Лайф», та «Київстар», який остання тримала у зовнішній кишені спортивної куртки в котрій була одіта, а ОСОБА_5 вийняв вказаний вище мобільний телефон із двома сім картами та забрав собі і відмовився повертати. Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 130,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.186 КК України.

В ході досудового розслідування між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні №0000799 від 15.07.2013 з однієї сторони та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який є підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні, було укладено угоду про примирення від 07.04.2015 року, котра знаходиться в матеріалах кримінального провадження та згідно якої сторони домовились, що підозрюваний передає потерпілій грошові кошти у розмірі 300 грн. після чого остання жодних інших претензій до обвинуваченого не матиме.

За умови виконання сторонами зазначених зобовязань, сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

В судовому засіданні учасники судового процесу підтримали підписану ними угоду про примирення.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України. Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що він у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне обрати ОСОБА_5 покарання узгоджене сторонами угоди.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення укладену 07.04.2015 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні №0000799 від 15.07.2013 з однієї сторони та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні, згідно якої сторони домовились, що обвинувачений передає потерпілій грошові кошти у розмірі 300 грн. після чого остання жодних інших претензій до обвинуваченого не матиме.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 та призначити йому покарання у виді 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев"яносто) грн.

Запобіжний захід - домашній арешт до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1