Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 11-кп/781/423/13
Головуючий у суді І-ї інстанції
в колегії апеляційного суду Поступайло
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 року. Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді Поступайло Н.І.,

суддів Бабича О.П., Драного В.В.,

при секретарі Ковальовій Н.Д.,

за участю прокурора Фомічової І.В. та
обвинуваченої ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді матеріали кримінального
провадження, внесеного 27.02.2013 року до
ЄРДР за № 0001456 за
апеляціями заступника прокурора
області та прокурора, який брав участь
у розгляді провадження у суді першої
інстанції на вирок Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 30.09.2013
року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.
Кіровограда, не заміжню, українку,
громадянку України, маючу неповну вищу
освіту, не працюючу, зареєстровану за
адресою АДРЕСА_1 та проживаючу у
АДРЕСА_2, таку, що не має судимості;

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до
покарання у виді громадських робіт на
строк 50 годин.

Вироком районного суду обвинувачена
ОСОБА_3 визнана винною та засуджена за
вчинення умисного легкого тілесного
ушкодження тобто умисного ушкодження,
що спричинило короткочасний розлад
здоров'я за таких обставин:

25 лютого 2013 року близько 08 год. 30 хв.
ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні
наркологічного диспансеру, зустріла
свою знайому ОСОБА_5, яка прийшла до
наркологічного диспансеру. Під час
розмови, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник
словесний конфлікт, для вирішення
якого, за пропозицією ОСОБА_5 ОСОБА_3
вийшла на вулицю. Перебуваючи на вулиці
на проти ринку "Біляєвський" у ОСОБА_3
виник умисел, спрямований на нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_5 Реалізуючи
свій умисел, на ґрунті неприязнених
відносин, ОСОБА_3 схопила лівою рукою
ОСОБА_5 за волосся та нанесла удар
кулаком правої руки в область правого
ока та другий удар нанесла в область
верхньої частини голови. Тим самим
завдала потерпілій тілесні ушкодження
у вигляді черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, гематоми
навколо правого ока, які згідно
висновку судово-медичної експертизи
№1055/339 від 16.08.2013 року, відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень,
що викликали короткочасний розлад
здоров'я.

У змінених апеляціях прокурорів
ставиться питання про зміну вироку
суду першої інстанції у зв'язку із
неправильним застосуванням закону,
оскільки у порушення вимог ст. 56 КК
України місцевий суд призначив
покарання ОСОБА_3 у виді 50 годин
громадських робіт. У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3
знаходиться у стані вагітності, а тому
їй не може бути призначено покарання у
виді громадських робіт. Просять
призначити покарання у виді штрафу,
яке буде відповідати як тяжкості
вчиненого так і всім обставинам
справи.

Заслухавши доповідача, в дебатах думку
прокурора, який підтримав апеляції та
просив їх задовольнити, та призначити
ОСОБА_3 правильну міру покарання,
обвинувачену ОСОБА_3, яка була згодна
із апеляцією, перевіривши матеріали
провадження та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції підлягають задоволенню з
таких підстав.

Викладені у вироку висновки про
винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
за який вона засуджена, відповідають
фактичним обставинам справи, визнані
обвинуваченою та не оскаржуються.

Так, допитана в судовому
засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою
вину у вчиненні кримінального
правопорушення визнала повністю та
пояснила, що дійсно 25.02.2013 року зустріла
свою знайому ОСОБА_5 біля
наркологічного диспансеру, під час
розмови в них виникла суперечка. Після
чого ОСОБА_5 почала ображати її
словесно, внаслідок чого вона нанесла
ОСОБА_5 пару ударів.

Стверджує, що розкаюється, жалкує про
вчинене, просила суд призначити їй
покарання , не пов'язане з позбавленням
волі і дати можливість виправитись.

Суд керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України,
враховуючи, що обвинуваченій та іншим
учасникам процесу правильно зрозумілі
суть обвинувачення та обставини
справи, та вони не оспорюють обставини
вчинення кримінального правопорушення
та його кваліфікацію, вказані в
обвинувальному акті, обмежився допитом
обвинуваченої та вивченням її
характеризуючих даних.

Суд, обґрунтовано дійшов до висновку
про те, що дії обвинуваченої правильно
кваліфікуються за ч. 1 ст. 125 КК України,
як умисне легке тілесне ушкодження
тобто умисне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я, а вина
ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй
правопорушення доведена.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд
згідно з вимогами ст. 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винної, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України, ОСОБА_3 вчинила
кримінальне правопорушення, віднесене
до категорії невеликої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання
характеризується посередньо, не
працює та середньомісячного заробітку
немає, на обліку у лікарів наркологів
або психіатрів не перебуває.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудній ОСОБА_3, суд обґрунтовано
визнав щире каяття та активне сприяння
розкриттю кримінального
правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання
ОСОБА_3 не встановлено.

Із врахування всіх обставин справи,
районний суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
можливість виправлення і
перевиховання ОСОБА_3 мірами
покарання у виді громадських робіт.

У той же час, на момент
розгляду справи у апеляційному суді
встановлено. Що ОСОБА_3 перебуває у
стані вагітності, а тому їй не може
бути призначено покарання у виді
громадських робіт, у зв'язку із чим
вирок суду підлягає зміні у частині
призначення покарання. Виходячи із
наведеного, змінені апеляції
прокурорів є обгрунтованими та
підлягають задоволенню. Як встановлено
у судовому засіданні апеляційного
суду, ОСОБА_3 перебуває у стані
вагітності, про що надала відповідні
медичні документи, які є належними та
допустимими. Виходячи із вимог ст. 56 КК
України , громадські роботи не можуть
бути призначені вагітним жінкам. За
таких обставин, колегія суддів вважає
за можливе призначити ОСОБА_3
покарання у виді штрафу у розмірі 30
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Окрім того, колегія суддів
вважає за необхідне із вступної
частини вироку суду виключити
вказівку на судимість ОСОБА_3 за
вироком Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 30.01.2006 року, оскільки
відповідно до вимог ст.89 КК України
вона є особою , що не має судимості.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413 КПК
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляції заступника прокурора
Кіровоградської області та прокурора,
який брав участь при розгляді справи
судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 30 вересня 2013 року по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК
України в частині призначення
покарання змінити.

Вважати засудженою ОСОБА_3 за ч. 1
ст. 125 КК України до покарання у виді
штрафу у розмірі 30 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, тобто у
сумі 510 гривень на користь держави.

Виключити із вступної частини вироку
суду вказівку на попередню судимість
за вироком Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 30.01.2006 року.

В решті вирок суду залишити без
зміни.

Ухвалу може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3 місяців з моменту
проголошення, а засудженою у той же
строк, з моменту вручення їй копії
вироку.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналлом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Н.І. Поступайло