У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Лавренюка М.Ю.,

суддів

Кривенди О.В., Шевченко Т.В.,

за участю: прокурора

Брянцева В.Л.,

захисника

ОСОБА_2,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 12 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника-адвоката ОСОБА_2 на
вирок апеляційного суду Донецької області від 20 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та мешканця м. Донецька,

не
судимого,

засуджено:

- за ч.
4 ст. 187 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за
п.п. 2,6 ч. 2 ст. 115 КК України на чотирнадцять років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено
ОСОБА_1 покарання - п'ятнадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його особистою власністю.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він 31 травня 2006 року вранці, перебуваючи у АДРЕСА_1, де мешкали ОСОБА_3,
його співмешканка ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_5 - 1997 року народження,
вирішив вчинити крадіжку їх майна після того, як господарі підуть з дому.

У період часу з 8-ї години 30 хвилин
до 9-ї години ОСОБА_1 залишив будинок та повернувся між 9-ю та 10-ю годинами,
коли нікого з його мешканців не було вдома. З метою крадіжки чужого майна,
шляхом виставлення кухонного вікна, засуджений проник у будинок і почав
упаковувати належну потерпілим електронну апаратуру та інші цінності, проте був
застигнутий на місці вчинення злочину ОСОБА_5, який несподівано повернувся зі
школи.

Бажаючи довести до кінця свій
злочинний намір щодо заволодіння майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 вирішив
вчинити напад на ОСОБА_5 та позбавити його життя.

Вискочивши у двір вказаного будинку, ОСОБА_1 взяв там теслярську сокиру,
повернувся у будинок та завдав ОСОБА_5 не менше трьох ударів обухом сокири по
голові, від яких потерпілий помер на місці.

Смерть ОСОБА_5 настала від відкритої
черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння і основи черепа та
крововиливами під оболонки, в рідину і шлуночки мозку, що ускладнилося набряком
головного мозку.

Вбивши ОСОБА_5, ОСОБА_1 заволодів
майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на загальну суму 5995 гривень.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2
зазначає про те, що вирок щодо ОСОБА_1 не містить доказів його вини за ч.4 ст.
187 КК України та п. п. 2,6 ч.2 ст. 115 КК України і ґрунтується у цій частині на припущеннях, посилається на допущену у справі неповноту та
однобічність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінально-процесуального
закону. Просить вирок скасувати, а
справу - направити на нове
розслідування.

У
касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 містяться доводи, аналогічні тим, які
навів у своїй скарзі захисник. Засуджений також
просить вирок щодо нього скасувати, а справу - направити на нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення захисника
ОСОБА_2, який підтримав касаційні скарги, міркування прокурора, який просив
залишити скарги без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 - без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши викладені у скаргах доводи, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Як видно з матеріалів справи, на
досудовому слідстві у присутності захисника ОСОБА_2 ОСОБА_1 визнавав, що 31 травня
2006 року вранці, перебуваючи у будинку свого родича ОСОБА_3 та його
співмешканки ОСОБА_4, він вирішив вчинити крадіжку їх майна після того, як
господарі підуть з дому.

Коли малолітній ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 пішли з дому, він також залишив будинок, проте приблизно через 10-15
хвилин повернувся.. Шляхом виставлення кухонного вікна він проник у будинок,
одягнув рукавички для фарбування
волосся, які раніше взяв у будинку, і почав упаковувати належну ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 електронну апаратуру та інші цінності. Зателефонував своєму знайомому
ОСОБА_6 та попросив, щоб той під'їхав в обумовлене місце і допоміг продати
викрадене. Почувши, що відчиняються вхідні двері, він перелякався і сховався за
дверима дитячої кімнати. Через декілька хвилин у кімнату зайшов ОСОБА_5, який
його побачив та спитав, що він тут робить. Він йому нічого не відповів, а лише
вискочив у двір та взяв теслярську сокиру. Спочатку він хотів оглушити ОСОБА_5
для того, щоб він йому не заважав винести речі, проте злякавшись, що може сісти
у тюрму, завдав йому декількох ударів сокирою в область голови, забрав
викрадене та залишив будинок.

Ці показання повністю узгоджуються з
даними протоколу відтворення обстановки і обставин події, під час проведення
якого ОСОБА_1 в присутності захисника на місці детально розповів про обставини
вчинення ним злочинів ( т. 1 а.с. 100-105).

Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що 31 травня 2006 року близько 9-ї години йому
зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати до БК ім. Шевченка для того щоб
допомогти забрати якісь речі. Скориставшись послугами приватного таксі, він
приїхав в обумовлене місце, зустрівся із ОСОБА_1, після чого відвезли до
ОСОБА_7 речі, що були у засудженого.

За показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, 31 травня 2006 року приблизно між 9-ю та 10-ю годинами,
вони біля БК ім. Шевченка бачили
одягнутого у світлу куртку з капюшоном хлопця, який ніс якісь речі.

Як видно з протоколу огляду місця події, у коридорі АДРЕСА_1 був виявлений
труп ОСОБА_5 зі слідами насильницької смерті. Крім того, в коридорі вказаного
будинку було виявлено та вилучено теслярську сокиру зі слідами речовини бурого
кольору ( т.1 а.с. 7-29).

За висновком судово-медичної експертизи № 1675 від 29 червня 2006 року, на
трупі ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: рани лобної області
зліва, в центрі тім'яної області, садна лобної області зліва, завушної області
зліва, лівої скронево-тім'яної області, синець лівої вушної раковини,
крововиливи в м'які покрови голови лобно-тім'яної області зліва, баготоосколковий
перелом кісток склепіння та основи черепа тім'яно-скроневої області зліва,
численні розриви твердої та м'якої мозкових оболонок тім'яно-скроневої області
зліва, з ділянками розтрощення речовини головного мозку, рідка кров у шлуночках
головного мозку.

Всі вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету, яким міг
бути обух сокири та за обставин, вказаних ОСОБА_1 при проведенні відтворення
обстановки та обставин події.

Смерть ОСОБА_5 настала від відкритої черепно-мозкової травми з переломами
кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під оболонки, в речовину і
шлуночки мозку, що ускладнилося набряком головного мозку ( т. 2 а.с. 4-6).

Згідно з висновком
судово-цитологічної експертизи № 837 від 4 липня 2006 року на змивах сокири, яка
була виявлена та вилучена при огляді місця події, виявлена кров, яка могла
походити, як від ОСОБА_11 так і від ОСОБА_1, якщо він мав пов'язані з
кровотечею ушкодження ( т. 2 а.с. 14-17).

Згідно з висновками
судово-цитологічної експертизи № 838 від 6 липня 2006 року на футболці та
правій сандалії, які належать ОСОБА_1, а також на поліетиленових рукавичках
виявлена кров, яка могла походити, як від ОСОБА_5 так і від ОСОБА_1, якщо він
мав ушкодження, пов'язані з кровотечею(
т. 2 а.с. 21-25).

Як видно з матеріалів справи, під час судово-медичного огляду ОСОБА_1 1
червня 2006 року будь-яких ушкоджень у нього виявлено не було (т.1 а.с. 58, т.2
а.с. 10).

Згідно з висновком
судово-криміналістичної експертизи № 73 від 14
липня 2006 року сліди взуття, які
були виявлені на місці події злочину, ідентичні за груповою належністю з
підошвою взуття, вилученого у ОСОБА_1 ( т. 2 а.с. 68-88).

Отже, висновками зазначених експертиз
підтверджуються показання ОСОБА_1 щодо знаряддя злочину, механізму
спричинення і локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого та способу його
вбивства.

Висновки цих експертиз належно аргументовані з наукової
точки зору, не суперечать фактичним обставинам справи та іншим зібраним
доказам, а тому обґрунтовано визнані судом достовірними доказами.

На підставі аналізу й оцінки
розглянутих у судовому засіданні доказів апеляційний суд дійшов вірного
висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні умисного
протиправного заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_5 з корисливих мотивів під
час нападу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані судом за п.п. 2,6 ч.2 ст. 115 та ч.4 ст. 187 КК України.

У процесі досудового слідства та при розгляді справи в
суді були встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало істотне
значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи,
належним чином з'ясовані обставини, що характеризують об'єкт і об'єктивну
сторону злочинів, допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для
справи. Тому колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг засудженого
ОСОБА_1 та його захисника про невідповідність висновків суду, викладених у
вироку, фактичним обставинам справи, однобічність і неповноту досудового і
судового слідства є безпідставними.

Посилання у касаційних скаргах засудженого та його
захисника на те, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідків
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, є необґрунтованими, оскільки, як видно з вироку,
показання зазначених свідків були проаналізовані судом і їм дана оцінка в
сукупності з іншими доказами в справі.

Покарання призначено ОСОБА_1 з дотриманням
вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

Вирок
щодо ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, будь-яких
передбачених ст. 398 КПК України підстав для його скасування чи зміни при
перевірці справи у касаційному порядку не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційні
скарги засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а вирок апеляційного суду Донецької області від 20 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Кривенда О.В.
Шевченко Т.В.
Лавренюк М.Ю.