Провадження: № 1-/1421/31/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2012 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі Рибак І.О.

за участі прокурора Кривошеї О.Л.,

захисників: адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народ. с. Мигія, Первомайського району, українець, гром. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працює, проживає Миколаївська обл.. м. Первомайськ, вул. Коротченко, 10/75, раніше не судимий,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народ., м. Первомайськ, українець, гром. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, працює механіком в «Сесвіт», проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий: 11.08.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 народ. с. Кінецьпіль, українець, гром. України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одружений, має на утримані неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_7, не працює, проживає Миколаївська обл.. Первомайський район, с. Кінецьпіль, вул. Леніна, 78, раніше не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2011 року, близько 17.00 години, ОСОБА_3, зустрівшись зі ОСОБА_5 в магазині по вул. Достоєвського в м. Первомайськ Миколаївської області, з ініціативи ОСОБА_5 вирішили незаконно заволодіти чужим майном, а саме викрасти кришки каналізаційних люків, котрі належать КП «Первомайський водоканал», дані люки розташовані навкруги та поблизості будинку №4 по вул. Достоєвського в м. Первомайську Миколаївської області. Для здійснення задуманого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 домовились цього ж дня о 22 годині зустрітись біля будинку №4 по вул. Достоєвського в м. Первомайську, ОСОБА_3 повинен був приїхати автомобілем, котрим володіє на підставі доручення. Після досягнутої домовленості з ОСОБА_3, ОСОБА_5 вирішив залучити до скоєння крадіжки ще когось і побачив ОСОБА_4, котрого на той час знав на протязі майже двох років. ОСОБА_4 сидів теж в магазині. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4, привітався та запропонував йому підзаробити, на що ОСОБА_4 відразу погодився. ОСОБА_5 сказав, щоб ОСОБА_4 підходив на це ж місце о 22.00 годині. Близько 22.00 години цього ж дня до магазину прийшов ОСОБА_5, підїхав ОСОБА_3, котрий згодом сів в автомобіль та підїхав до будинку № 4 , зупинився збоку, вийшов з автомобіля, відчинив задні двері та до них відразу підійшов ОСОБА_4, з яким ОСОБА_5 домовився раніше. ОСОБА_5 взяв у ОСОБА_3 в автомобілі викрутку та з ОСОБА_4 пішли до першого каналізаційного люка, який розташовано з боку будинку, за допомогою викрутки вони зняли чавунну кришу та поклали до автомобіля ОСОБА_3, котрий допомагав ОСОБА_5. та ОСОБА_4. ставити чавунні кришки, коли вони підносили до автомобіля. Таким чином вони завантажили шість чавунних кришок, які зняли з каналізаційних люків, розташованих вздовж задньої частини пятиповерхового будинку № 4 по вулиці Достоєвського, після чого ОСОБА_3 поїхав додому та залишив автомобіль в гаражі разом з кришками від люків. 10.10.2011 року, близько 09.00 години ОСОБА_5 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3М та сказав, що потрібно їхати здавати кришки люків. Вони сіли до автомобіля та поїхали до прийому металобрухту, розташованого в районі Цукрового заводу, по вулиці Южна Кодимська. На пункті прийому, заїхавши на територію, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та пішов домовлятися, до нього, ОСОБА_5 підійшов чоловік, подивився на люки та запитав, де він їх взяв, ОСОБА_5 відповів, що вони належать йому, потім невідомий чоловік сказав, що купить їх по ціні металобрухту і вони згрузили люки в зелений вагончик, отримавши грошей біля 600 гривень. З даних коштів ОСОБА_5 заплатив ОСОБА_3 200 гривень. В цей же день ОСОБА_5 пішов до магазину, де зустрів ОСОБА_4, підійшов до нього та сказав, що вони вже здали чавунні кришки та дав ОСОБА_4 200 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, пояснив, що , що дійсно 09 жовтня 2011 року, близько 17:00 годині він знаходився в магазині по вулиці Достоєвського, який розташовано навпроти кільця, сидів пив каву. До магазину він приїхав на автомобілі марки «Сітроєн», д.н.з ВЕ 9702 АР, зеленого кольору. До нього підійшов ОСОБА_5 та запропонував йому підзаробити, та сказав, що потрібен його автомобіль, щоб загрузити метал та завезти його на пункт прийому металобрухту. Він погодився. Близько 22.00 години цього ж дня на мобільний телефон йому зателефонував ОСОБА_5, та сказав, щоб він підїхав до магазину, де вони зустрічалися. Він відразу сів до автомобіля та через 15 хвилин приїхав до магазину по вулиці Достоєвського. Коли він приїхав, ОСОБА_5 сказав, що потрібно завести каналізаційні кришки люків, які знаходяться за будинком № 4 по вул. Достоєвського, які потрібно зняти з каналізації. Він відразу зрозумів, що люки потрібно викрасти, також ОСОБА_5 йому пообіцяв заплатити 200 гривень. Він підїхав до будинку № 4 , зупинився збоку, вийшов з автомобіля, відчинив задні двері та до них відразу підійшов ще один чоловік, він відразу зрозумів, що це чоловік разом з ОСОБА_5. Дмитро назвав чоловіка ОСОБА_4 та вони пішли до першого каналізаційного люка, який розташовано з боку будинку, за допомогою викрутки вони зняли чавунну кришу та поклали до його автомобіля. Так він їм допомагав ставити чавунні кришки, коли вони підносили до автомобіля. Таким чином вони завантажили шість чавунних кришок, які зняли з каналізаційних люків, розташованих вздовж задньої частини пятиповерхового будинку № 4 по вулиці Достоєвського. Після чого він поїхав додому та залишив автомобіль в гаражі разом з кришками від люків. З ОСОБА_5 він домовився зустрітися вранці 10.10.2011 року в нього біля гаража, в кооперативі «Дельфін». 10.10.2011 року, близько 09.00 години він знаходився в гаражі та на мобільний телефон йому зателефонував ОСОБА_5, що потрібно їхати здавати кришки люків. Вони сіли до автомобіля та поїхали до прийому металобрухту, розташованого в районі цукрового заводу, по вулиці Южна Кодимська. Заїхавши на територію, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та пішов домовлятися, після чого повернувся з невідомим йому чоловіком, вони виїхали автомобілем на ваги, після чого поїхали до зеленого металевого вагончика, де розвантажили кришки люків, та знову поїхали на ваги. Скільки була вага він не знає так як постійно був в автомобілі та майже не виходив. Дмитро сам ходив домовлявся. Потім ОСОБА_5 прийшов, сів до автомобіля та дав йому 200 гривень, однією купюрою. Потім він відвіз ОСОБА_5 до магазину по вулиці Достоєвського, а сам поїхав додому.

В скоєному щиро кається, засуджує свої дії, обіцяє більше подібного не скоювати, просить суворо не карати.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою провину не визнав,та пояснив, що він не згоден з тим, в чому його обвинувачують, чавунні кришки каналізаційних люків він не крав. Так, 09.10.2011 року він знаходився на шиномонтажі у свого товариша ОСОБА_6, якому він допомагав, це було з обіднього часу до 20.00 години. Дійно,09.10.2001р., знаходячись біля магазину по вул.. Достоєвського, до нього підходив ОСОБА_5та пропонував скоїти крадіжку каналізаційних люків о 22 годині, він погодився, однак о 22 годині, як було домовлено, до магазину не прийшов і в крадіжці люків участі не приймав. Дійсно, на другий день ОСОБА_5 дав йому 200 грв., поскільки раніше позичав у нього. В той вечір, коли була скоєна крадіжка люків, він був дома, до нього телефонувала подруга матері, котра бажала поздоровити його з днем народження, приходив товариш та знайома жінка поздоровити з днем народження. Стверджує, що 22.00 годині 09.10.2011 року знаходився дома, ніякі чавунні кришки він не викрадав біля будинку № 4, по вулиці Достоєвського.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, та пояснив, що дійсно 09 жовтня 2011 року, близько 17:00 годині він прийшов до магазину по вулиці Достоєвського, який розташовано навпроти кільця, купив хліба. Де зустрів ОСОБА_3, у котрого запитав чим він займається, так як бачив у нього автомобіль марки «Сітроєн»зеленого кольору, на що ОСОБА_3 відповів, що на даний час роботи не має. Коли вони розмовляли, він помітив біля будинку № 4, по вул. Достоєвського, чавунну кришку каналізаційного люка, та запропонував ОСОБА_3 її викрасти, ОСОБА_3 погодився та сказав, що навкруги будинку ще є чавунні кришки. Вони домовилися зустрітися у вечері біля даного магазину, та викрасти чавунні кришки каналізаційних люків та здати їх за допомогою автомобіля ОСОБА_3. Близько 22.00 години цього ж дня він знаходився біля магазину де приїхав до магазину і ОСОБА_3 і вони у двох викрали шість кришок каналізаційних люків. Після чого ОСОБА_3 поїхав додому та залишив автомобіль в гаражі разом з кришками від люків. 10.10.2011 року близько 09.00 години він на мобільний зателефонував ОСОБА_3, який сказав, що вже на гаражі. Він прийшов, та сказав, що потрібно їхати здавати кришки люків. Вони сіли до автомобіля та поїхали до прийому металобрухту, розташованого в районі цукрового заводу, по вулиці Южна Кодимська. Заїхавши на територію, він вийшов з автомобіля та пішов домовлятися, підійшов до чоловіка, який там знаходився та сказав, що хоче здати чавунні кришки від каналізаційних люків. Чоловік подивився на люки та запитав де він їх взяв, він відповів що вони належать йому, потім невідомий чоловік сказав, що купить їх по ціні металобрухту. Микола заїхав на ваги зважився, кришки вони згрузили в зелений вагончик. Скільки була вага він точно не памятає, отримав грошей біля 600 гривень. Потім сів до автомобіля ОСОБА_3 та вони поїхали. Миколі він заплатив 200 гривень, а сам пішов додому. В цей же день він пішов до вищевказаного магазину де зустрів ОСОБА_4, та віддій ОСОБА_4 200грв., поскільки раніше брав у нього в борг. Дійсно, на досудовому слідстві показував про причетність до скоєної крадіжки і ОСОБА_4 Оговорив ОСОБА_4, поскільки про це його попросив ОСОБА_3, т.к., зі слів ОСОБА_3, працівники міліції погрожували ОСОБА_3 про те, що заберуть у нього автомобіль, якщо вони не вкажуть на причетність до скоєного і ОСОБА_4 На справді ж ОСОБА_4 не приймав участі у скоєнні крадіжки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення підсудних, суд приходить до наступного висновку.

З урахуванням визнання своєї вини підсудним, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 підтверджена, його дії вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групи осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

З урахуванням визнання своєї вини підсудним, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_5 підтверджена, його дії вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групи осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Дослідивши всі докази по даній справі, суд приходить до висновку про те, що вина підсудного ОСОБА_4 в скоєнні інкримінуємого йому злочині знайшла своє підтвердження під час судового.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що дійсно 09.10.2011р., приблизно з 18 до 19 години телефонувала матері ОСОБА_4, що б привітати його з днем народження.

Свідок ОСОБА_8 показав, що дійсно 09.10.2011р. в вечірній час, приблизно 19 години заходив до ОСОБА_4 привітати з днем народження, але мати ОСОБА_4 сказала, що він спить і не буде його будити.

Свідок ОСОБА_9 показала, що дійсно 09.10.2011р. приїздила до ОСОБА_4, що б привітати його з днем народження, буле це можливо після 21 години, пробула можливо годину, можливо півтори, точно не памятає.

Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_4 її син, 09.10.2011 р. у нього день народження, в цей день він прийшов додому після 18 години і більш нікуди з дому не виходив, до нього телефонувала ОСОБА_7, та приходили ОСОБА_8 та приїзджала ОСОБА_9, що б привітати з днем народження. В цей вечір ОСОБА_4 знаходився дома і нікуди не виходив.

Вина підсудного ОСОБА_4 підтверджується:

показами підсудного ОСОБА_3, наданих на досудовому слідстві при дачі особистих пояснень, допиті в якості підозрюваного, обвинуваченого, на очних ставках з ОСОБА_4, та підтверджених в судовому засіданні;

показами підсудного ОСОБА_5 також наданих на досудовому слідстві при дачі особистих пояснень, допиті в якості підозрюваного, обвинуваченого та на очних ставках з ОСОБА_4 , поскільки вони послідовні, співпадають з обставинами справи. Зміна показів ОСОБА_5 в судовому засіданні в частині непричасності ОСОБА_4 до скоєного злочину розцінюється судом як намагання ввести суд в оману з метою допомогти ОСОБА_4 уникнути відповідальності за скоєне ОСОБА_4, поскільки в одному випадку ОСОБА_5 указує, що оговорив ОСОБА_4, поскільки про це його попросив ОСОБА_3, щоб працівники міліції не забрали у нього автомобіль, про що ОСОБА_3 категорично заперечував, в іншому випадку ОСОБА_5 пояснив, що свої покази про причетність ОСОБА_4 не читав, поскільки дуже спішив у невідкладних справах, заперечував про вказівку на причетність ОСОБА_4 при відтворені обставин події, але після того, як прокурор заявив клопотання про допит понятих, що були присутні при виконанні даної процесуальної дії, то ОСОБА_5О підтвердив, що дійсно вказував на причетність до скоєного злочину і ОСОБА_4, причину, з якої вказав на ОСОБА_4 - не пояснив.

Покази свідків ОСОБА_9, головкіної Л.М., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 беззаперечно не спростовують причетності ОСОБА_4 до скоєного злочину.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 в скоєнні крадіжки шести кришок каналізаційних люків підтверджена, його дії вірно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групи осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_3щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу підсудного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_4 не становлено.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_5, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні неповнолітня дитина.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується з позитивного боку.

Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_5 щире каяття.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в рамках терміну, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, але при цьому вважає за доцільне застосування ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України остаточно визначити йому покарання необхідно за сукупністю вироків, оскільки відносно ОСОБА_4В є невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2010р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного ОСОБА_5 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі в рамках терміну, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, але при цьому вважає за доцільне застосування ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на 2(два) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробування з іспитовим строком на 1(один) рік.

Згідно п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 слідуючі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін -підписка про невиїзд.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного йому покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.08.2010 року та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5(пяти) років.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання 14 грудня 2011 року.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробування з іспитовим строком на 2(два) роки.

Згідно п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 слідуючі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з під варти в залі суду.

Речові докази по справі шість чавунних кришок каналізаційних люків, передані на зберігання в ПК «Первомайський міський водоканал»; - залишити останньому; автомобіль «Сітроен»- переданий на зберігання ОСОБА_3 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 днів в апеляційний суд Миколаївської області всіма учасниками процесу з подачею апеляції через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя -