Справа № 344/5091/13-к
Провадження № 11-кп/779/121/2015
Категорія ст. 186 ч.5 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15

ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_12 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 25.12.2014 року відносно
ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, має на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючого, студента 2-го курсу юридичного факультету університету «Туризму, Економіки та права», раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України.

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, до арешту працюючого в Трускавецькому відділенні Єкатеринославського комерційного банку, старшим касиром, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України.

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія та номер паспорта: НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_4 , жителя АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, проживаючого в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого в ВАТ «Наріне» в м. Київ, менеджером, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.5, ст. 263 ч.1 КК України.

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія та номер паспорта: НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер суду невідомий, уродженця та жителя АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України,

ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 , серія та номер паспорта: НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 , уродженця села Потіївка Радомишльського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_7 , зареєстрованого: АДРЕСА_8 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 5, ст. 365 ч. 3 КК України, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :
Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 вважає, що вказаний вирок суду в частині визнання винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України підлягає скасуванню у відповідності до підстав п.2, п.3, ч.1 ст.409 КПК України з подальшим закриттям кримінального відносно ОСОБА_13 на підставі п.1, ч.1, ст.284 КПК України, вважає, що обставини викладені у обвинувальному вироку є неконкретними та незрозумілими, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено жодної обставини, жодного доказу які могли б свідчити про причетність ОСОБА_13 до вказаного кримінального правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить змінити ОСОБА_13 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року в частині визнання винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 в зв`язку з відсутністю в його діях події кримінального правопорушення на підставі п1 ч.1 ст.284 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_12 вважає вирок незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи.

Просить вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України закрити.

Обвинувачений ОСОБА_15 вважає вирок винесений відносно нього надто суворим, так як він вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв слідству, відшкодував повністю матеріальні та моральні збитки потерпілим, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання і на роботі.

Просить призначити йому більш м`яке покарання.

Обвинувачений ОСОБА_12 вважає вирок суду першої інстанції незаконним і таким, що підлягає скасуванню у відповідності до підстав п.2, п.3 ч.1 ст.409 КПК України з подальшим закриттям кримінального провадження, відносно нього.

Просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року по кримінальній справі, а кримінальне провадження по обвинуваченню за ч.5 ст.186 КК України відносно нього закрити.

Обвинувачений ОСОБА_13 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у відповідності до підстав п.2, п.3, ч.1 ст.409 КПК України з подальшим закриттям кримінального провадження відносно нього на підставі п.1, ч.1, ст.284 КПК України, зазначає, що обставини викладені у обвинувальному вироку є неконкретними та не зрозумілими , належним чином не викладені обставини, які підлягають доказування у кримінальному провадженні.

Просить змінити йому запобіжний захід який не пов`язаний з позбавленням волі.

Скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року в частині визнання винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України.

Закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях події кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_14 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у відповідності до підстав п.2, п.3 ч.1 ст.409 КПК України з подальшим закриттям кримінального провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам кримінального провадження. Зазначає, що докази які суд визнав належними та допустимими були добуті з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону та не мають лягати в основу обґрунтування його вини.

Просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 25 грудня 2014 року, кримінальне провадження по обвинуваченню за ч.1 ст.263, ч.5 ст.186 КК України відносно нього закрити.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 подав доповнення до апеляційної скарги. Просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 року в частині визнання винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України. Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 в зв`язку з відсутністю в його діях події кримінального правопорушення на підставі п.1ч.1ст.284 КПК України.

Вказаним вироком ОСОБА_14 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.5, ст. 263 ч. 1 КК України та призначено покарання:

за ст. 186 ч.5 КК України - дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

за ст. 263 ч. 1 КК України - три роки позбавлення волі .

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_14 покарання - дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_14 рахувати з 30.09.2012 року з часу затримання.

ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України та призначено покарання - вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_13 рахувати з 02.10.2012 року з часу затримання.

ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України та призначено покарання - вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 рахувати з 10.11.2012 року з часу затримання.

ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 5, ст. 365 ч. 3 КК України та призначено покарання:

за ст. 186 ч. 5 КК України - із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України чотири роки шість місяців обмеження волі з конфіскацією всього належного йому майна.

за ст. 365 ч. 3 КК України - із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України - чотири роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_15 покарання чотири роки шість місяців обмеження волі з конфіскацією всього належного йому майна з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах строком на три роки.

ОСОБА_16 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 5 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України чотири роки п`ять місяців двадцять днів обмеження волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_16 рахувати з часу затримання з 30.09.2012 року.

На підставі ст. 72 КК України зараховано в час відбуття покарання - час перебування ОСОБА_16 під вартою з 30.09.2012 року з розрахунку один день перебування під вартою за два дні обмеження волі, покарання слід рахувати відбутим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 до вступу вироку в законну силу змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно. Покладено на ОСОБА_16 обов`язки з`являтись до суду на першу вимогу, повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без дозволу суду.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 до вступу вироку в законну силу залишено без змін домашній арешт.

Цивільний позов ОСОБА_17 задоволено частково. Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_14 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 в солідарному порядку в користь ОСОБА_17 2 358 190 гривень матеріальної шкоди, 10 000 моральної шкоди, а всього разом 2 368 190 гривень ( два мільйони триста шістдесят вісім тисяч сто дев`яносто гривень).

Стягнуто з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 солідарному порядку на користь держави (р/р №0002, код ЗКПО: 37952250, МФО 836014, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" банк отримувач ГУДКСУ в Івано-Франківській області - 11202 (одинадцять тисяч двісті дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 подав доповнення до апеляційної скарги, в якому просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року, закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 в зв`язку з відсутністю в його діях події кримінального правопорушення на підставі п.1ч.1 ст.284 КПК України.

Під час апеляційного розгляду справи обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 подали суду клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_13 у своєму клопотанні вносить зміни в апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 та в свою апеляційну скаргу в якому просить змінити вирок суду першої інстанції пом`якшити йому покарання, вину визнає повністю, у скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_14 вносить зміни в свою апеляційну скаргу в якому просить змінити вирок суду першої інстанції пом`якшити йому покарання , вину визнає повністю, у скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_12 у своєму клопотанні вносить зміни в апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , у свою апеляційну скаргу в якому просить змінити вирок суду першої інстанції пом`якшити йому покарання, вину визнає повністю, у скоєному розкаюється.

За вироком суду ОСОБА_13 , житель м. Стебник Львівської області, працюючи старшим касиром Трускавецького відділення Єкатиринославського комерційного банку, тривалий час був безпосередньо знайомим з приватним підприємцем та жителем м. Рівне ОСОБА_17 , який здійснював обмінні грошові операції. Будучи обізнаним з діяльністю ОСОБА_17 , знаючи регіони та ймовірні суми коштів, які ОСОБА_17 вимінює, маршрути, спосіб та час транспортування коштів, в ОСОБА_13 у березні 2012 року, виник злочинний умисел на заволодіння грошовими та валютними цінностями, які ОСОБА_17 в найближчий час мав намір обміняти на території Львівської та Закарпатської областей.

З цією метою, ОСОБА_13 у березні 2012 року в м.Стебник, Львівської області, зустрівся з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, з якою підтримував дружні стосунки з дитинства, якій розповів про те, що ОСОБА_17 займається незаконними валютними операціями, що за допомогою двох водіїв, без охорони, перевозить готівкові кошти в особливо великих розмірах з м. Рівне до Закарпатської області. При цьому ОСОБА_13 діючи умисно, з метою незаконного збагачення, запропонував особі відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження вчинити пограбування вищевказаних осіб та заволодіти грошима, тобто в такий спосіб викликав у неї бажання та рішучість вчинити злочин. Тоді ж , ОСОБА_13 запропонував особі відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, підшукати безпосередніх виконавців вчинення цього злочину, на що той погодився.

Особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, знаходячись в м. Стебник Львівської області в кінці березня на початку квітня 2012 року залучив до вчинення вказаного злочину жителя м. Київ ОСОБА_14 , про що повідомив ОСОБА_13 , який погодився з його діями та схвалив залучення учасника до запланованого злочину.

ОСОБА_14 , діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення шляхом вчинення корисливого злочину, усвідомлюючи, що запланований злочин потребує ретельної та довготривалої підготовки, вирішив залучити до його вчинення свого знайомого жителя м. Київ ОСОБА_12 .

В квітні 2012 року, перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_12 про відомі йому дані та осіб, які перевозять готівкові грошові кошти в особливо великих розмірах без охорони та запропонував вчинити пограбування вказаних осіб, на що ОСОБА_12 погодився.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинів проти власності, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вирішили створити стійке об`єднання у формі організованої групи для вчинення злочину (зайняття злочинною діяльністю) - пограбування осіб, які займаються незаконними валютними операціями. Для цього вони розробили спільний злочинний план вчинення злочину та розподілили ролі, згідно яких ОСОБА_12 взяв на себе зобов`язання по пошуку безпосередніх виконавців вчинення злочинів і об`єднанню їх злочинних дій, підшукання знарядь і засобів до їх вчинення, фінансування злочинної діяльності, забезпечення виїзду учасників злочину в Львівську та Івано-Франківську області, проведення розвідувальних заходів.

ОСОБА_14 , як організатор, у відповідності до взятих на себе зобов`язань, повинен був здійснювати координацію поведінки і дій членів організованої групи, шляхом ініціювання, регулювання і спрямування всієї злочинної діяльності організованої спільно з ОСОБА_12 злочинної організованої групи, окрім того ОСОБА_14 була відведена роль у розподілі між всіма учасниками злочину викрадених коштів.

Тоді ж ОСОБА_14 , діючи умисно, у відповідності до розробленого злочинного плану, запропонував ОСОБА_12 поїхати в м. Стебник Львівської області, де зустрітися з особою, відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, довідатися від неї відомі їй дані та осіб, які перевозять готівкові грошові кошти в особливо великих розмірах та обговорити детальний план вчинення злочину, на що ОСОБА_12 , діючи умисно, у відповідності до відведеної йому ролі, погодився.

У квітні 2012 року ОСОБА_12 , з метою реалізації спільного злочинного плану, за вказівкою ОСОБА_14 прибув у м. Стебник Львівської області, де зустрівся з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та ОСОБА_13 . Останні підтвердили злочинні наміри щодо вчинення спільного злочину незаконного заволодіння готівковими грошовими коштами ОСОБА_17 в особливо великих розмірах.

Особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та ОСОБА_13 схвалили пропозицію ОСОБА_12 , щодо спільного з ОСОБА_14 розроблення плану вчинення даного злочину та підшукання безпосередніх виконавців його вчинення.

Прибувши у м. Київ ОСОБА_18 , діючи умисно, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи у відповідності до розробленого та погодженого усіма учасниками організованої групи, злочинного плану, з відома та згоди ОСОБА_14 вирішив залучити у склад організованої групи своїх знайомих ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , особу відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, невстановлену слідством особу та молодшого інспектора-охоронця першого відділення охорони фізичних осіб СПМО «Титан» УДСО при ГУ МВС України в місті Києві прапорщика міліції ОСОБА_15

21 травня 2012 року ОСОБА_12 , діючи умисно у відповідності до розробленого злочинного плану, з відома та згоди ОСОБА_14 надав залученим ним членам організованої групи знаряддя та засоби до вчинення злочину, а саме мобільні телефони марки «Самсунг», які в ході досудового розслідування та судом встановлені не були, із сім-картами оператора «Лайф»№ НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 . Тоді ж ОСОБА_12 надав членам організованої групи автомобілі марки «Кіа», «Мерседес-Бенц», «Ровер», власників і номери державної реєстрації яких досудовим розслідуванням та судом не встановлено, та спецзасоби газовий балончик і кайданки.

Визначивши і погодивши спосіб виконання злочину, детально розподіливши між виконавцями обов`язки кожного, маючи забезпечення мобільним зв`язком і транспортом ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, ОСОБА_15 та невстановлена слідством особа своїми діями підтвердили реальність намірів вчинення злочину в складі організованої групи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно у відповідності до розробленого злочинного плану ОСОБА_16 , особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, ОСОБА_15 та невстановлена слідством особа, на невстановлених досудовим розслідуванням автомобілях марок «Кіа» та «Мерседес-Бенц» прибули у м.Східниця Львівської області, де винайняли житло і проживали до 25.05.2012 року.

ОСОБА_19 на автомобілі «Ровер» спільно з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, який не перебував у злочинній змові із учасниками організованої групи та не був обізнаним про їхні злочинні наміри, також прибули у мотель «Сієста», що в АДРЕСА_9 , де винайняли житло та проживали там до 25.05.2012 року.

ОСОБА_12 діючи умисно, у відповідності до розробленого злочинного плану, схваленого усіма членами злочинної групи, аналогічно 22 травня 2012 року прибув у Львівську область на невстановленому слідством автомобілі марки «Хонда СRV».

22.05.2012 року ОСОБА_14 діючи умисно, з відома та згоди усіх учасників злочинної групи, у відповідності до розробленого злочинного плану, прибув у Львівську область та 25.05.2012 року на автодорозі між м. Трускавець та м. Пісочна, неподалік с.Маденичі зустрівся з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та ОСОБА_13 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, попередньо вивідавши необхідні дані у потерпілого ОСОБА_17 , повідомив ОСОБА_14 детальну інформацію про дату, час, маршрут перевезення грошей водіями ОСОБА_17 , а також дані про транспортний засіб, в якому будуть перевозитися гроші за відсутності будь-яких заходів по забезпеченню охорони коштів і водіїв. Всі учасники злочину обмінялися номерами мобільних телефонів, за допомогою яких постійно підтримували між собою зв`язок.

В ніч на 26 травня 2012 року ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, та невстановлена слідством особа на чотирьох автомобілях марки «Хонда СRV», «Мерседес», «Кіа» та «Ровер», володіючи наданою ОСОБА_13 і особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження інформацією про маршрут руху автомобіля марки «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 , в якому перевозилися гроші ОСОБА_17 , з метою вчинення пограбування зайняли місце по маршруту руху вказаного транспортного засобу з метою контролювати його пересування.

26 травня 2012 року близько 06 години ранку, на автотрасі «Долина-Хуст» 15 км+600 метрів, на околиці с. Шевченково Долинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та невстановлена слідством особа, діючи умисно та узгоджено, у відповідності до відведених їм ролей у злочинному плані, на виконання вказівок ОСОБА_14 і ОСОБА_12 , на трьох автомобілях заблокували рух автомобілю марки «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 , який рухався в напрямку до м. Хуст Закарпатської області під керуванням ОСОБА_20 , в салоні якого знаходився потерпілий ОСОБА_21 .

Особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та невстановлена слідством особа, діючи умисно, в складі організованої групи, у відповідності до відведеної їм ролі, керуючи автомобілем марки «Кіа» перекрили рух автомобілю «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 спереду.

В цей же час, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , знаходячись в автомобілі марки «Мерседес», яким керував ОСОБА_16 , діючи умисно, в складі організованої групи, у відповідності до розробленого злочинного плану та відведеної їм ролі заблокували рух автомобілю «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 з лівої сторони по ходу руху. При цьому, ОСОБА_15 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, у відповідності до розробленого злочинного плану, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, пред`явив водію автомобіля «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 ОСОБА_20 своє службове посвідчення працівника міліції та наказав вийти йому і ОСОБА_21 із салону автомобіля, при цьому повідомив потерпілим, що ним, як працівником правоохоронного органу та особами, які приймали участь у їх зупиненні, здійснюються заходи по викриттю злочину, пов`язаного з незаконним обігом валюти.

Тоді ж ОСОБА_19 , діючи умисно, у відповідності до розробленого злочинного плану та відведеної йому ролі, знаходячись в салоні автомобіля «Ровер» під керуванням особи, відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження , який не перебував із учасниками організованої групи у злочинній змові та не був обізнаним про їхні злочинні наміри, дав вказівку останньому заблокувати рух автомобіля «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 ззаду, а побачивши, що вказаний автомобіль зупинився і до нього підійшов ОСОБА_15 дав вказівку, особі , відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, від`їхати із місця злочину, після чого, діючи у відповідності до відведеної йому ролі, безпосередньо здійснював контроль за шляхами відходу учасників злочинної групи.

Оскільки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 категорично відмовилися виконати незаконні вимоги ОСОБА_15 , він будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно з корисливих мотивів, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, у відповідності до відведеної йому ролі, виприснув газ із газового балончика у салон автомобіля «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 , після чого спільно з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, який на той час знаходився поряд, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я витягнув ОСОБА_20 із салону автомобіля та посадив його у салон автомобіля «Мерседес». Особа відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, у відповідності до відведеної йому ролі, спільно із ОСОБА_16 витягнули ОСОБА_21 із салону автомобіля та посадили його в автомобіль марки «Кіа».

Тоді ж ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у відповідності до відведеної йому ролі, на невстановленому слідством автомобілі марки «Хонда СRV» прибув на місце вчинення злочину та повідомив ОСОБА_16 , особі відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження та невстановленій особі, де саме в автомобілі «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 зберігаються гроші, які належать ОСОБА_17 , після чого зайняв місце біля автомобіля «Мерседес» з метою охорони ОСОБА_20 .

В цей же час ОСОБА_16 спільно з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, ОСОБА_15 та невстановленою слідством особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, у відповідності до відведеної їм ролі, обшукали салон автомобіля «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 , де з багажного відділення вказаного транспортного засобу відкрито викрали належні ОСОБА_17 гроші в сумі 1 600 000 гривень та 3 000 000 російських рублів, що згідно курсу Національного банку України становить 758 190 гривень, а всього грошей на загальну суму 2 358 190 гривень, чим спричинили майнову шкоду в особливо великих розмірах та тяжкі наслідки потерпілому ОСОБА_17 . Окрім того, відкрито заволоділи майном ОСОБА_20 , а саме грошима в сумі 2300 гривень, мобільним телефоном марки «Соні Еріксон С 902» вартістю 1600 гривень, з сім картою оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 10 гривень, та карта пам`яті на 2Гб, вартістю 70 гривень, а всього майна на загальну суму 4000 гривень. Також заволоділи майном ОСОБА_21 , а саме мобільним телефоном марки «Нокіа Х 2-00» вартістю 1160 гривень, з сім картою оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 27 гривень, а всього майна на загальну суму 1247 гривень.

Викрадені у ОСОБА_17 грошові кошти ОСОБА_14 з місця злочину забрав в автомобіль марки «Хонда СRV».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_15 будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, у відповідності до заздалегідь розробленого злочинного плану, спільно з особою відносно якої виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження, перемістили потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_20 в багажне відділення автомобіля «Опель Астра» р.н. НОМЕР_15 та на вказаному автомобілі відвезли їх з місця вчинення пограбування до безлюдного місця, розташованого у лісній місцевості, після чого ОСОБА_15 застосовуючи спецзасіб-кайданки, які йому надав ОСОБА_16 , прикував ними ОСОБА_21 та ОСОБА_20 до керма автомобіля, залишивши потерпілих самих у такому стані.

Після вчинення злочину, всі учасники організованої групи з місця вчинення злочину скрилися.

Гроші, якими заволоділи під час вчинення пограбування, і які знаходилися у ОСОБА_14 , одразу після вчинення злочину були розподілені ним між всіма учасниками пограбування. Тобто кожний з членів організованої групи, у відповідності до безпосередньої участі у злочині та виконанні відведеної йому ролі, отримав винагороду за рахунок викрадених грошей, що належали ОСОБА_17 .

Крім цього, ОСОБА_14 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, протягом тривалого періоду часу з 12.01.2008 року, зберігав по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_5 самозарядний карабін АКМС-МФ № НОМЕР_16 , що згідно висновку експерта № 812 від 24.11.2012 року є мисливською нарізною вогнепальною зброєю самозарядним карабіном та 31 патрон, що згідно висновку експерта № 811 від 24.11.2012 року, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7.62мм.

ОСОБА_15 , у період з 05.02.2008 року по 12.06.2012 року згідно наказу № 13 о/с від 05.02.2008 року працював на посаді молодшого інспектора-охоронця 1 відділення охорони фізичних осіб спеціального підрозділу міліції охорони «Титан» управління державної служби охорони при головному управлінні міністерства внутрішніх справ України в м.Києві, (надалі СПМО «Титан» УДСО при ГУ МВС України в мсті Києві) та йому було присвоєно спеціальне звання прапорщик міліції. У відповідності до вимог пп. Д п.1 ч.1 ст. 4 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року №3206-VI ОСОБА_15 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно ст.ст. 2, 5 Закону України «Про міліцію» від 25.12.90 року, основними завданнями та обов`язками міліції є забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань.

ОСОБА_15 , проходячи службу в МВС України, будучи працівником міліції виконував функції працівника правоохоронного органу.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачених, та їх захисників обговоривши мотиви і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_12 , , апеляційну скаргу у доповненому вигляді ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 , задовольнити частково, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_15 залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 у вчиненні злочину відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах в установленому порядку, відповідно до вимог КПК України.

Дії обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . ОСОБА_15 кваліфіковано правильно, на підставі досліджених в судовому засіданні доказах зокрема: показаннями обвинувачених, потерпілих, свідків висновками експертиз, протоколами слідчих дій та іншими долученими до кримінального провадження документами якими встановлені факти і обставини кримінального провадження.

Покликання апелянтів на порушення вимог кримінально-процесуального закону при розгляді справи в суді першої інстанції зокрема при визначенні підсудності та формуванні складу колегії суддів, не знайшло свого підтвердження та спростовується наявним в матеріалах справи листом повідомленням Івано-Франківського міського суду, клопотанням голови Долинського районного суду.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_12 ОСОБА_15 суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та призначив покарання відповідно до ст.ст. 65, 66 КК України.

Однак, під час апеляційного розгляду справи обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_12 визнали повністю вину, щиро розкаялись у вчиненому просять пом`якшити їм покарання.

Із матеріалів провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_14 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується .

Обвинувачений ОСОБА_12 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується.

Обвинувачений ОСОБА_13 , позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим відповідно до змісту ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами, в п. 2 роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті ( частини статті ), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але, із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро покаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Ст. 69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Колегія суддів вважає що, наведені обставини, пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, дають підстави призначити ОСОБА_14 ОСОБА_13 ОСОБА_12 основне покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі не зазначеної в санкції ст.186 ч.5 КК України.

Таке покарання буде справедливим і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_15 то вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд першої інстанції в повній мірі враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання а саме те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнання вини та активне сприяння у розкритті злочину, має на утриманні малолітню дитину , позитивно характеризується, щире каяття, часткове відшкодування спричиненої шкоди потерпілому ОСОБА_17 та повне відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , думку потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які не мають претензій майнового характеру, а спільно з потерпілим ОСОБА_22 не бажають його суворо карати.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 застосував ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання не передбаченого санкцією ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 365 КК України, у виді обмеження волі в межах визначених ст. 61 КК України.

Покликання в апеляційній скарзі обвинуваченого на обставини, які можуть вплинути та пом`якшити покарання є непереконливими, та враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому.

у х в а л и л а :
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_12 апеляційну скаргу у доповненому вигляді захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_13 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 25.12.2014 року відносно ОСОБА_14 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , змінити.

ОСОБА_14 за ст.186 ч.5 КК України із застосуванням ч.1 ст 69 КК України призначити покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

За ст.263 ч.1 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_14 покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_14 рахувати з 30.09.2012 року з часу затримання.

ОСОБА_13 за ст.186 ч.5 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання п`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_13 рахувати з 02.10.2012 року з часу затримання.

ОСОБА_12 за ст.186 ч.5 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити покарання п`ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_12 рахувати з 10.11.2012 року з часу затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4