Справа №1-180/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Толстой
Номер провадження 11/1890/200/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Демченка М. О.,

суддів - Ященка В. А., Забари І. К.,

з участю прокурора - Кононенко К.М.

засудженої ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 і прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_3 на вирок Путивльського районного суду Сумської обл. від 16 січня 2012 року яким

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1

не судима

засуджена за ч.1 с т. 119 КК України та три роки обмеження волі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_2 визнана винною і засуджена за те, що вона 20 червня 2011 року близько 13 години на подвірї власного господарства в с. Плахівка Путивльського району під час сварки на побутовому грунті зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 який з метою її залякування взяв в руки лом з силою штовхнула його обома руками в праву частину тіла не маючи наміру на позбавлення життя ОСОБА_4 але проявивши злоч инну недбалість поскільки могла та повинна була передбачити такі наслідки через знаходження спянілого і невпевнено тримаючогося на ногах співмешканця в безпосередній близькості від місця де знаходилась коса, що вимагало від неї виявлення загальноприйнятих правил обачливості.

Перебуваючи в стані алкогольного спяніння ОСОБА_4 від поштовху випустив з рук лом і не втримавшись на ногах перекрутився навколо власної осі свого тіла в результаті чого травмувався лівим боком об металеве лезо коси, яка лежала на покрівлі кролячої клітки, отримавши тілесне ушкодження у вигляді колото різаної рани задньої поверхні грудної клітки зліва, проникаючого через діафрагму в черевну порожнину низхідного відділу ободової кишки та її бризжейки, позачеревного крововиливу і синця на животі зліва, які ускладнились внутрішньо черевною кровотечею, перитонітом, інтоксикацією та малокрівям органів та перебувають в причинно наслідковому звязку зі смертю , яка настала 21 червня 2011 року близько 18 години.

На вирок суду засуджена ОСОБА_5 подала апеляцію. В якій вона вказує на те, що вона не мала наміру завдати шкоду потерпілому. При цьому вона не заперечує що проходячи в будинок відштовхнула потерпілого але не думала що він наштовхнеться на лезо коси. А тому вона вважає що її дії необдхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України як спричинення тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження а не за ч.1 ст. 119 КК України як вбивство вчинене із необережності. В мотивах вона вказує на те що потерпілий після отримання тілесного ушкодження з нею спілкувався і деякий час ще був живим. Також вона вважає що суд призначив їй суворе покарання без урахуванням того що вона раніше не судима вину визнала допомогла органа м досудового слідства встановити істину у справі, щиро розкаялась має постійне місце проживання і сімю, за місцем свого проживання характеризується позитивно. А тому просить до призначеного покарання застосувати ст. 75 КК України.

Прокурор який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_3 просив постановити новий вирок яким призначити засудженій покарання у виді трьох років позбавлення волі. При цьому він зазначає що суд при постановленні вироку формально зазначив але не врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину і дані про особу засудженої ОСОБА_2 посередньо характеризується за місцем проживання ніде не працює спричинену шкоду не відшкодувала. Таким чином судом було допущено невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої, що не містить перешкоди до постановлення законного вирок з призначенням покарання відповідно до ст. 65 КК України.

В доповненнях до апеляції прокурор вказує на те що суд при постановленні вироку не надав належної оцінки наявним у справу доказам, чим допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону. А саме: судом не надано належної оцінки висновкам судово медичних експертиз, які містять суперечності стосовно механізму спричинення тілесних ушкоджень. Залишилось недослідженим питання щодо перебування потерпілого в день спричинення йому тілесних ушкоджень в нетверезому стані, цей факт спростовується висновком судово медичної експертизи, а тому він просить скасувати вирок суду а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляцію і заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, прокурора Кононенко К.М., яка підтримала змінену апеляцію прокурора і заперечувала проти задоволення апеляції засудженої, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції колегія суддів вважає що вони підлягають частковому задоволенню.

Розглянувши кримінальну справу і постановивши обвинувальний вирок суд виписавши обставини справи які, на погляд суду є доведеними, обмежився переліком доказів, які були досліджені судом, але не дав відповідного аналізу іншим доказам, які зібрані органами досудового слідства і перебувають в матеріалах справи прийняв рішення щодо винуватості засудженої у вчиненні злочину з необережності. Судом залишилось недослідженими покази самої засудженої які різняться з тими що вона давала при досудовому слідстві і в суді, залишились недослідженими і експертизи в яких маються дані які фактично різняться з даними що покладеними в основу обвинувачення і з тими що суд визнав доведеними, а без зясування переліченого, на що вказують як прокурор так і засуджена в апеляціях, на думку колегії суду, не можна вважати прийняте рішення обгрунтованим і законним, а тому апеляції підлягають частковому задоволенню.

Фактично у вироку суд не розписав субєктивної сторони вчиненого винною особою злочину, за яким кваліфікував її дії. Цим самим суд допустив неповноту і однобічність судового слідства що потягло за собою невідповідність зроблених судом висновків фактичним обставинам справи а це відповідно до ст. 367 п.1 і п.2 КПК України є підставою до скасування вироку.

Що стосується призначеного засудженій покарання на визначений у вироку термін то при умові повторного розгляду справи якщо обєм обвинувачення не буде збільшеним, то таке покарання за його видом і розміром не можна вважати занадто мяким.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 367, 377 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_6 і прокурора який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 16 січня 2012 року відносно ОСОБА_2 засудженої за ч.1 ст. 119 КК України на три роки обмеження волі - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Запобіжний захід підсудній ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8