Справа № 483/3016/14-к
Провадження № 1-кп/483/22/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 08 листопада 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Очакові Миколаївської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28 грудня 2009 року Очаківським МВ УМВС України в Миколаївській області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не працює, судимий: 23 листопада 2005 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, звільнений 03 грудня 2009 року постановою Казанського районного суду Миколаївської області умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 4 місяці, 05 серпня 2014 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07 листопада 2014 року приблизно о 18:00 годині він, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Сім-сім» на перехресті вулиць Курортної та К. Хетагурова в місті Очакові Миколаївської області, умисно наніс кулаком правої руки один удар в праву частину обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді садна і синця обличчя, втиснутого перелому верхньої щелепи справа, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №107 від 13 листопада 2014 року, відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав показання, що 07 листопада 2014 року, перебуваючи приблизно о 18 годині біля магазину «Сім-сім», він почув як потерпілий свариться на дівчат. Обвинувачений зробив йому зауваження, на що ОСОБА_4 висловився нецензурною лайкою. Обвинувачений схопив потерпілого, проте останній вирвався та втік. Тоді ОСОБА_5 наздогнав його та вдарив в обличчя. Цивільний позов прокурора обвинувачений визнав повністю, а цивільний позов потерпілого лише в частині завданої йому матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно з висновком експерта Очаківського міжрайонного відділення обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської облдержадміністрації №107 від 13 листопада 2014 року, у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження садно і синець обличчя, втиснутий перелом верхньої щелепи справа. Зазначене ушкодження могло утворитися від впливу твердим предметом, цілком можливо кулаком в строк та при обставинах, записаних зі слів потерпілого, виключено при падінні на площину.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії - за ч. 2 ст. 125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дослідивши дані про особистість обвинуваченого, суд встановив, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він є раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 125 КК України, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та перевиховання в межах санкції частини статті кримінального закону.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений не працевлаштований, суд дійшов висновку про необхідність призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації про стягнення з обвинуваченого 2998 грн 16 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого 2569 грн 85 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в частині стягнення 1 619 грн 85 коп., що підтверджені чеками на придбання ліків, квитанцією на виготовлення окулярів та квитанцією на діагностику комп`ютерну томографію.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого в частині стягнення суми моральної шкоди, суд виходить з такого.
Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.
У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.

Враховуючи обставини вчинення злочину, характер нанесених потерпілому тілесних ушкоджень, тривалість втрати працездатності та, відповідно, стаціонарного лікування, фізичних і душевних страждань потерпілого, виходячи із засад виваженості та розумності, суд дійшов висновку, що задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченого 500 грн моральної шкоди відповідатиме принципу справедливості по відношенню, як до обвинуваченого, так і до потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Враховуючи викладене, а також клопотання обвинуваченого та згоду потерпілого, суд дійшов висновку про можливість відстрочити виконання судового рішення в частині стягнення суми цивільного позову, заявленого потерпілим.
Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти ) годин громадських робіт за місцем проживання.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов Очаківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди, завданої Очаківській ЦРЛ задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області (р/р 0282, ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013) 2998(дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 16 коп..

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 619 (одну тисячу шістсот дев`ятнадцять) гривень 85 коп. матеріальної шкоди.

Відстрочити виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 619 (однієї тисячі шестисот дев`ятнадцяти) гривень 85 коп. матеріальної шкоди до 15 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 (п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: