Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів:ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянула в судовому засіданні 14 квітня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК, про зміну щодо нього запобіжного заходу у кримінальному провадженні за №0000072.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вказане судове рішення.

Як слідує із касаційної скарги, захисник ставить питання про перевірку ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на судове рішення, постановлене до ухвалення судом першої інстанції рішення за результатами розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0000072 щодо нього, а отже, яке окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

За таких обставин, апеляційний суд, керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, дійшов правильного висновку про те, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого слід відмовити.

З огляду на викладене, підстав вважати рішення апеляційного суду незаконним чи необґрунтованим у колегії суддів немає, як і підстав для задоволення касаційної скарги захисника.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_5.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8