Справа № 149/2811/14-к
Провадження №11-кп/772/485/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю: прокурора ОСОБА_6

Адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 27 травня 2015 р.

кримінальне провадження № 0000585 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_11

на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 17 березня 2015 р., яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.04.2008 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 1, 75 КК України на 1 р. 6 м. позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік; 10.12.2009 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 296 ч. 2, 71 КК України на 2 р. позбавлення волі; 25.02.2010 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 15, 185 ч. 3, 304 ч. 1, 71 КК України на 4 р. 6 м. позбавлення волі; 17.06.2014 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 р. 6 м.,

за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 ККУкраїни за сукупністю вироків остаточно призначено 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.06.2014 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

за ст. ст. 263 ч. 1, 187 ч. 3, 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь держави в солідарному порядку процесуальні витрати в розмірі 687 грн. 96 коп. та 737 грн. 10 коп. Вирішене питання з речовими доказами.

Вироком встановлено, що 19 серпня 2014 року о 23 г. 10 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб проникли до будинку АДРЕСА_1 , де здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, застосувавши насильство небезпечне для життя та здоров`я гр. ОСОБА_12 , що виразилось у здушені шиї та нанесені ударів руками по різним частинам тіла, заподіяли їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, після чого заволоділи її грошовими коштами в сумі 6100 гривень, заподіявши матеріальну шкоду на вказану суму, та з місця пригоди зникли.

Крім того, 05 вересня 2014 р. в період часу з 14 год. до 15 год., під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_2 по місцю проживання ОСОБА_10 виявлено та вилучено 22 патрони, які є бойовими припасами калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок , придатні до стрільби та мають достатню вражаючу здатність, які ОСОБА_10 незаконно зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

В апеляційних скаргах обвинувачені просять пом`якшити призначене покарання з врахуванням щирого каяття, позитивної характеристики, наявності хворих батьків-пенсіонерів.

В апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області ставиться питання про зміну вироку шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення розбою повторно та кваліфікуючу ознаку злочину «повторність», а також розподілення процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної експертизи у рівних долях у розмірі 343,98 гривні. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що диспозиція ст. 187 КК України не передбачає кваліфікуючої ознаки «повторність», обвинувачені раніше не засуджувались за розбій або бандитизм, законом не передбачена можливість солідарного стягнення процесуальних витрат.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пославшись на наведені у ній доводи, виступи адвокатів та обвинувачених, які просять пом`якшити покарання з врахуванням наведених у скаргах мотивів, проти апеляції прокурора не заперечують, обвинувачений ОСОБА_9 просить врахувати наявність доньки 2015 року народження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг обвинувачених без задоволення та про часткове задоволення вимог прокурора з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Формулюючи обвинувачення, яке визнане судом доведеним, а також кваліфікуючи дії обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України, суд в повній мірі не дотримався зазначених вимог закону, помилково зробивши висновок про вчинення злочину «повторно», тоді як така кваліфікуюча ознака не передбачена диспозицією ст. 187 КК України і обвинувачені раніше не засуджувались за розбій або бандитизм. Тобто, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни судового рішення відповідно до вимог ст. 409 КПК України.

Обґрунтованими є доводи прокурора про порушення судом вимог закону при прийнятті рішення про солідарне стягнення процесуальних витрат, оскільки солідарний порядок стягнення таких витрат процесуальним законом не передбачений. Разом з тим, доводи прокурора про необхідність стягнення цих витрат шляхом рівного розподілу між обвинуваченими суперечать вимогам ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до яких стягненню на користь держави підлягаю документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з матеріалів провадження, документи на підтвердження таких витрат стороною обвинувачення не надавались й судом не досліджувались. У зв`язку із цим, рішення суду про стягнення процесуальних витрат необхідно з вироку виключити.

Доводи обвинувачених про необхідність пом`якшення покарання є необґрунтованими. При призначенні покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначив покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. Наявність у обвинувачених хворого батька пенсіонера, а також малолітньої доньки у обвинуваченого ОСОБА_9 не є підставою для пом`якшення покарання, яке за своїм розміром є наближеним до мінімальної межі, передбаченою санкцією злочину, за який їх засуджено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 17 березня 2015 р. щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на вчинення розбою повторно та на кваліфікуючу ознаку злочину «повторність». Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про стягнення з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь держави в солідарному порядку процесуальних витрат в розмірі 687 грн. 96 коп. та 737 грн. 10 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими з дня отримання її копії.

Судді: (підписи)

Вірно: