печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, посилаючись на те, що 25.05.2015 р. старшим слідчим слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 відмовлено у залученні ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 22.04.2015 р., вважаючи таку постанову незаконною, просить її скасувати, зобов`язати слідчий орган залучити ОСОБА_4 до зазначеного кримінального провадження як потерпілого.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, прикладені документи, вислухавши учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 22.04.2015 р. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 3.04.2015 р., згідно якої Службу безпеки України зобов`язано внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2015 р. з приводу незаконного збирання конфіденційної інформації відносно ОСОБА_4 , яку 2.02.2015 р. незаконно поширили в мережі Інтернет на ресурсі «mega.co.nz», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Встановлено, що 19.05.2015 р. адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого органу із заявою про залучення до кримінального провадження як потерпілого ОСОБА_4 ; постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 20.10.2014 р. в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000124 від 22.04.2015 р. відмовлено, й постанова слідчого обґрунтована тим, що не надано жодного підтвердження з приводу спричинення ОСОБА_4 моральної, фізичної та майнової шкоди, та тим, що досудовим розслідуванням не встановлено достатніх даних, які б вказували на завдання моральної, фізичної та майнової шкоди ОСОБА_4 .

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України, зокрема, згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Так, із скарги адвоката ОСОБА_3 вбачається, що невстановлені особи впродовж тривалого періоду, щонайменше, з листопада 2013 р. по січень 2015 р., системно і безперервно здійснювали прослуховування і запис телефонних переговорів ОСОБА_4 з третіми особами, які він здійснював за допомогою мобільного зв`язку; зібрані незаконним шляхом дані частково або повністю були використані адвокатами ОСОБА_7 в судовому процесі з метою захисту його правової позиції. В письмових свідченнях свідків від 23.02.2015 р. в рамках позову 2015 тому 63 (Позов) у Вищому Суді Справедливості Англії адвокатами Hogan Lowells LLP, що представляють інтереси ОСОБА_7 а саме: адвокатом Річардом Льюїсом (Richard Lewis), суду були представлені письмові свідчення, в яких вказані посилання на аудіозаписи телефонних розмов ОСОБА_4 і текстові розшифровки цих переговорів, як один з доказів позиції ОСОБА_7 за вказаним позовом; при цьому адвокати ОСОБА_7 вказують, що такі аудіозаписи можуть бути знайдені он-лайн на веб-сайті в глобальній мережі Інтернет за адресою: https://mega.co.nz/#F!rUA1RCIS!BX8tbXJsYawM abpYdWqSg; а, перейшовши на веб-сторінку, розташовану за зазначеною вище адресою, можна впевнитися, що на ній розміщені посилання для скачування аудіофайлів у загальній кількості 244 станом на 8.06.2015 р.; у назві аудіофайлів зазначені комбінація цифр (ймовірно, що представляє собою дату і час телефонних розмов) та прізвища співрозмовників. Ґрунтуючись на датах, вказаних в іменах файлів, можна зробити висновок, що аудіофайли містять телефонні переговори за період з листопада 2013 р. по січень 2015 р.; згідно даних, зазначених на тій же сторінці веб-сайту, абсолютно всі файли, що містять записані телефонні розмови, були розміщені там 2.02.2015 р., адвокат ОСОБА_3 звернув увагу, що дані за період в більше ніж два роки були виставлені в мережі Інтернет, саме в період підготовки Річардом Льюїсом своїх письмових свідчень на користь ОСОБА_7 , що, вибірково завантаживши аудіофайли по посиланнях з вказаною веб-сторінкою, і, ознайомившись з їх змістом, встановлено, що аудіофайли в основному містять звукозапис телефонних переговорів ОСОБА_4 з різними особами, при цьому сам ОСОБА_4 , вибірково ознайомившись з аудіозаписами, підтвердив, що високим ступенем вірогідності факти ведення телефонних переговорів дійсно мали місце приблизно в зазначені дати, хоча, враховуючи період часу і об`єм інформації, що міститься у файлах, можливо буде потрібно додаткове підтвердження відповідності записів дійсним переговорам. Звернув увагу адвокат й на те, що зазначені факти свідчать про те, що телефонні переговори ОСОБА_4 протягом тривалого часу, включаючи час перебування його на посаді голови Дніпропетровської обласної держадміністрації, записуються невстановленими особами; кількість розміщених на вищезгаданому веб-сайті телефонних розмов, а також період часу, в який вони були записані, свідчить про те, що прослуховування телефонних розмов ОСОБА_4 мало (і можливо має) системний спланований характер; що, беручи до уваги, що при проведенні переговорів ОСОБА_4 використовував телефони іноземного оператора мобільного зв`язку, який для забезпечення зв`язку в межах України у порядку роумінгу використовує мобільні мережі різних українських операторів, а також те, що деякі записані переговори з абонентами всередині України ОСОБА_4 велися коли він сам перебував за межами України, можна зробити висновок, що втручання в роботу мобільних мереж має місце на рівні, який дозволяє забезпечувати практично всеохоплюючий моніторинг мереж мобільних операторів в Україні; що ним було подано заяву про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого ОСОБА_4 , така заява була мотивована тим, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 було нанесено моральної та матеріальної шкоди, розмір і обсяги яких має встановлювати слідство; що в заяві про вчинення кримінального правопорушення містяться достатні доводи, що особисті телефонні переговори ОСОБА_4 стали надбанням громадськості, оскільки були розміщені у виді аудіофайлів у мережі Інтернет, публічно прослуховувались в судовому засіданні у Вищому Суді Справедливості Англії (Лондон) в присутності адвокатів та інших учасників процесу; очевидним є те, що такі дії приносять ОСОБА_4 певних моральних страждань, оскільки його підзахисний не уявляє, що його приватні бесіди коли-небудь можуть стати надбанням громадськості; окрім цього, у вищенаведених розмовах ОСОБА_4 із своїми діловими партнерами по бізнесу міститься інформація, що складає комерційну таємницю, та яка вже зараз використовується конкурентами його клієнта не у користь останнього, що наносить ОСОБА_4 матеріальних збитків, які приблизно можна оцінити у 10 млн.доларів США.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Кримінальний процесуальний закон передбачає два способи залучення потерпілого до участі у кримінальному провадженні: за його заявою або у разі, якщо щодо потерпілого було вчинене кримінальне правопорушення, у даному випадку наявні і заява про вчинення кримінального правопорушення, в якій конкретно вказується ОСОБА_4 потерпілою від такого правопорушення особою, і заява його захисника про залучення до участі у провадженні в якості потерпілого, тому, враховуючи, що оскаржувана постанова не є вмотивованою, оскільки не містить аргументацію тверджень про те, що ОСОБА_4 не було нанесено моральної, фізичної та матеріальної шкоди, вона підлягає скасуванню. Крім того, якщо дослідити об`єктивний склад злочину, саме ОСОБА_4 може бути єдиним потерпілим від правопорушення, яке передбачене ст.182 КК України, оскільки незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації може нанести шкоду лише такій особі, тобто в диспозиції статті 182 вже вказується потерпілий від такого виду правопорушення.

Керуючись ст.ст.220,303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 25 травня 2015 р. про відмову у визнанні потерпілим.

Зобов`язати слідчий орган залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження №0000124 від 22 квітня 2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, як потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1