№ 1-кп/760/215/2015 року
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 1-кп/760/215/2015, що зареєстроване в ЄРДР 14.08.2014 року за № 0006998 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, Кіровського району, смт. Кіровське, громадянина України, з неповною середньою освітою неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,раніше судимого:

19.10.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

29.12.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.04.2008 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 22 дня;

12.10.2009 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 190 ч. 2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

03.12.2009 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.05.2013 року умовно-достроково на 8 місяців 22 дня,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю прокурорів : ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілих : ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника потерпілої : ОСОБА_10

захисника : ОСОБА_11

обвинуваченого : ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

31.05.2014 року, приблизно о 17:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше йому незнайому ОСОБА_12 , на шиї у якої знаходився золотий ланцюжок з хрестиком, і у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, підбіг ззаду до ОСОБА_12 та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 5000 гривень, які відкрито викрав і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_12 було завдано матеріальної шкоди на суму 5000 гривень, яка не відшкодована до цього часу.

13.08.2014 року, приблизно о 14:20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , побачив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , на шиї у якої знаходився золотий ланцюжок з хрестиком, і у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до ОСОБА_7 та застосовуючи до неї фізичне насильство, що не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, схопив її за шию і шляхом ривка зірвав золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 8000 гривень, які відкрито викрав і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на суму 8000 гривень, яка не відшкодована до цього часу.

10.09.2014 року, приблизно о 20:30 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 47, по вул. Антонова в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , на шиї у якої знаходився золотий ланцюжок з хрестиком, і у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, підбіг ззаду до ОСОБА_9 та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, вартістю 7000 гривень, які відкрито викрав і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальної шкоди на суму 7000 гривень, яка не відшкодована до цього часу.

13.09.2014 року, приблизно о 19:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 14-В, по вул. Єреванській в м. Києві, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , на шиї у якої знаходився золотий ланцюжок з підвісом, і у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_4 з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, підійшов ззаду до ОСОБА_8 та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок з підвісом, вартістю 8000 гривень, які відкрито викрав і з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальної шкоди на суму 8000 гривень, яка не відшкодована до цього часу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у відкритому викраденні чужого майна при обставинах, викладених у фабулі вироку, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і дав пояснення щодо відкритого викрадення чужого майна 31.05.2014 року, приблизно о 17:00 год. на першому поверсі під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_3 , у ОСОБА_12 золотого ланцюжка з хрестиком, вартістю 5000 гривень; 13.08.2014 року, приблизно о 14:20 год. біля будинку АДРЕСА_4 , у ОСОБА_7 золотого ланцюжка з хрестиком, вартістю 8000 гривень; 10.09.2014 року, приблизно о 20:30 год. біля будинку № 47, по вул. Антонова в м. Києві, у ОСОБА_9 золотого ланцюжка з хрестиком, вартістю 7000 гривень; 13.09.2014 року, приблизно о 19:00 год. біля будинку № 14-В, по вул. Єреванській в м. Києві, у ОСОБА_8 золотого ланцюжка з підвісом, вартістю 8000 гривень, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким в т.ч. і ним не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ( ОСОБА_7 ), вчиненими повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу: раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, має не зняті та не погашені судимості, задовільно характеризуються за останнім місцем відбування покарання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, матеріальна шкода потерпілим не відшкодована.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття.

Враховуючи викладене, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до тяжких злочинів згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання у виді позбавлення волі і таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В ході судового розгляду кримінального провадження потерпілими заявлені цивільні позови про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 7000 гривень та моральної шкоди в розмірі 15000 гривень; ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 8000 гривень та моральної шкоди в розмірі 15000 гривень, оскільки вони рахує, що діями обвинуваченого їм завдано матеріальна шкода, яка не відшкодована обвинуваченим та моральні та фізичні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в повному обсязі.

Суд вважає, що цивільні позови вказаних потерпілих підлягають задоволенню, оскільки їм неправомірними діями ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди: ОСОБА_9 на суму 7000 гривень, а ОСОБА_7 на 8000 гривень, яка не відшкодована до цього часу, а також цим потерпілим завдано моральних та фізичних страждань, т.я. внаслідок вище вказаних подій були порушені їх нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути моральну шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_9 в розмірі 15000 гривень та ОСОБА_7 в розмірі 15000 гривень.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відраховуючи строк відбування покарання з 20.02.2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності обвинуваченому ОСОБА_4 обрати утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 7000 гривень та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 8000 гривень та моральну шкоду в розмірі 15000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня, після ухвалення, надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, а саме потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_8

С У Д Д Я: