справа №
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

01 березня 2007
року

Черняхівський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді: Моніча
Б.С.

при
секретарі: Юрченко
Т.Р.

з участю
прокурора: Врублевського
М.М.

потерпілої: ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Черняхові кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с. Ступино Рамонського району Воронежської області,
громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого,
розлученого, в силу ст.ст.88-89 КК України не судимого, прож. АДРЕСА_1

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно
рішення Черняхівського районного суду від 20.07.1995 року ОСОБА_2 зобов'язаний
сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 25% всіх видів заробітку, починаючи з 19.07.1995 року
та до ІНФОРМАЦІЯ_3. Незважаючи на це, боржник ОСОБА_2. згідно ухиляється від
сплати аліментів, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, прямо та
категорично відмовляючись від сплати встановлених судом аліментів.

На
підставі викладеного, органом досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачується у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний, свою вину в злісному ухиленні від сплати
аліментів визнав частково, пояснив, що дійсно не сплачував аліменти визначені
рішенням суду, однак вказав, що причиною цього було те, що після розлучення з
ОСОБА_1. остання забрала в нього його паспорт і тому він не міг влаштуватися на
роботу і як наслідок сплачувати аліменти. Також показав, що про необхідність
платити аліменти йому повідомив державний виконавець, який після винесення
судом рішення приходив до нього. Він пояснював йому, що платити аліменти не
може, оскільки дружина забрала паспорт і він не може влаштуватися на роботу. З
цього приводу також звертався до голови Високівської сільради ОСОБА_4. Крім
того, він намагався знайти роботу, однак без паспорта його ніхто не хотів
працевлаштувати. Декілька днів тому назад він знайшов роботу, однак працює
неофіційно, без трудової книжки і ще зарплати не отримував. Також пояснив, що з
позовом до суду з питань зменшення розміру стягуваних з нього аліментів не
звертався, підтвердив, що виконавець письмово попереджав його про кримінальну
відповідальність за несплату аліментів. Назвати підприємства, куди він
звертався з приводу працевлаштування, не зміг.

Незважаючи
на те, що підсудний фактично не визнав вини в скоєному злочині, його вина
доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1. пояснила, у 1995 році суд розірвав
їхній шлюб з підсудним та виніс рішення, яким стягнув з нього аліменти на
утримання дитини. Причиною розірвання шлюбу було те, що підсудний став
зловживати спиртними напоями. З 1995 року він залишив її та з нею не проживав.
Аліментів жодного разу не сплачував, жив з батьками. У 1999 році вона дізналася
про те, що підсудний порізав собі вени і батьки від нього

2

відмовилися. На
прохання дитини вона забрала його до себе додому, лікувала його і вони знову
почали проживати разом. Однак в 2001 році підсудний знову почав пити, бив її,
погрожував, залазив в будинок через вікно та виносив речі, які пропивав. Після
цього вона зустріла його та віддала йому його паспорт та рішення суду про
стягнення з нього аліментів. Чоловік пояснив їй, що поїде на заробітки в Київ.
Після цього вона зустрічалася зі своїм чоловіком і в розмовах з нею він
категорично вказував на те, що аліменти їй не платив та платити не буде.
Останні два роки він став знову навідуватися до неї додому, приходить п'яний,
залазить на горище і там спить, на її зауваження погрожує їй та дитині. Така
його поведінка викликає напругу в неї в сім'ї, вона та дитина постійно
знервовані. Його доводи про причини несплати аліментів вважає безпідставними,
оскільки єдиною причиною несплати ним аліменти є те, що він зловживає спиртними
напоями і не хоче працювати.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_5. в повному обсязі підтвердила покази
потерпілої ОСОБА_1., пояснила, що проживає з потерпілою по сусідству,
підтвердила, що потерпіла віддавала підсудному його паспорт і вона була
присутня під час цього. Підсудний говорив тоді, що поїде на заробітки, однак
після цього став з'являтися вдома у потерпілої в п'яному вигляді, тривожить її
та дитину. Вказала, що на її думку причиною несплати аліментів підсудним є те,
що він зловживає спиртним і не хоче працювати. Доводи підсудного про
неможливість працевлаштуватися через відсутність паспорта вважала надуманими, оскільки
загальновідомим є той факт, що особа може звернутися в компетентні органи в
разі втрати паспорта та отримати новий.

Допитаний
в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4. підтвердив в повному обсязі покази
потерпілої та свідка ОСОБА_5., вказав, що він є головою Високівської сільради,
на території якої живе потерпіла і підсудний. Дійсно підсудний декілька разів в
розмовах з ним говорив, що його дружина не віддає його паспорт, однак ці його
доводи нічим не були підтверджені і він йому роз'яснював, що він може
звернутися до Черняхівського РВ та отримати новий паспорт. Також свідок вказав,
що підсудний роботи не шукав та не шукає, оскільки зловживає спиртними напоями.

Відповідно
до виконавчого листа АЕ-38 Черняхівського районного суду Житомирської області,
виданого на виконання рішення цього ж суду, підсудний зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь потерпілої на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 25% всіх видів заробітку, починаючи з 19.07.1995 року та до
ІНФОРМАЦІЯ_3, (а.с.8).

В
матеріалах справи містяться письмові попередження підсудного про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, які вручалися йому
державним виконавцем під розписку (а.с.12-13).

Розрахунком
заборгованості по аліментах, несплачених підсудним, підтверджується наявність
такої станом на 01.01.07 в розмірі 4119,16 грн. (а.с.7).

Листом
Черняхівського районного державного центру зайнятості підтверджено, що
підсудний на обліку як безробітний не перебуває та з питань працевлаштування до
центру зайнятості не звертався (а.с.14).

З
довідок Високівської гімназії (а.с.15), Осницької ЗОШ І-ІІ ступенів (а.с.16),
правління CAT «Осники» (а.с.18), виконкому Високівської сільради
(а.с.20), вбачається, що він з питань працевлаштування до вказаних установ та
організацій не звертався.

Оцінивши
зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про
доведеність вини підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину і
кваліфікує його дії за ч. 1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Доводи
підсудного, наведені в суді, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються вищевказаними документами та показаннями свідків і потерпілої.
Крім того, в своїх поясненнях, які підсудний давав працівнику Черняхівського РВ
перед направленням справи до суду, він вказував, що діти потерпілої є для нього
чужими, роботу він шукати не буде, щоб не платити аліменти (а.с.21).

В
матеріалах справи міститься характеристика на підсудного, яка характеризує його

3

нейтрально
(а.с.30), однак з показів потерпілої та свідків вбачається, що він зловживає
спиртним. Згідно довідки ВІТ УМВС України в Житомирській області підсудний
26.10.1988 року був засуджений за ст.2151 КК України до 1 року 6 міс. виправних
робіт з утриманням 20% заробітку в доход держави (а.с.29). Ці обставини не
дають суду можливості характеризувати його з позитивної сторони. Разом з тим,
суд враховує, що в силу ст.ст.88-89 КК України він не є судимим.

Обставин, що
обтяжують або пом'якшують покарання підсудного суд не вбачає.

Обираючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину,
думку потерпілої, особу підсудного, який характеризується негативно, поведінку
підсудного в побуті, а тому приходить до висновку необхідність призначення йому
покарання у вигляді обмеження волі.

За таких
обставин суд приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_2. без
ізоляції від суспільства

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

До
вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_2. запобіжний захід підписку про
невиїзд з місця проживання.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти
діб після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через
Черняхівський районний суд Житомирської області.