Справа № 333/2101/15-к
Пр. №1-кп/333/242/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.04.2015 р. м. Запоріжжя
за обвинуваченням за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
07.01.2014 року, приблизно о 19.00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, зателефонував потерпілому ОСОБА_5 та під приводом тимчасового користування, попросив в останнього передати йому монітор «Proview LSI) Wide Monitor AI2237W» в корпусі сріблясто-чорного кольору, вартістю 1500 грн. 00 коп., не маючи при цьому наміру на повернення вказаного майна, на що потерпілий ОСОБА_5 не усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_4 , погодився та в цей же день надіслав ОСОБА_4 вищевказаний монітор, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн. 00 коп.
09.01.2014 року, приблизно о 11.00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, зателефонував потерпілому ОСОБА_5 та під приводом тимчасового користування, попросив в останнього передати йому планшет «Samsung T211 White» в корпусі білого кольору, вартістю 2632 грн. 50 коп.. який був обладнаний захисною плівкою, вартістю 165 грн. 83 коп.. не маючи при цьому наміру на повернення вказаного майна, на що потерпілий ОСОБА_5 не усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_4 , погодився, після чого, в цей же день, знаходячись біля ЗГТ «Ромакс» по вул. Новокузнецька у м. Запоріжжі, передав ОСОБА_4 вищевказаний планшет, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2798 грн. 33 коп.12.03.2015 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись біля супермаркету «Амстор», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Новокузнецька, 41, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, під приводом подальшого придбання, попросив у потерпілого ОСОБА_6 , передати йому планшет «Ipad Mini DLXL9DTTF193» в корпусі чорного кольору, вартістю 2799 грн. 00 коп., разом із чохлом, вартістю 473 грн. 50 коп., не маючи при цьому наміру на повернення грошових коштів за вказане майно, на що потерпілий ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_4 , погодився, після чого передав ОСОБА_4 вищевказаний планшет разом із чохлом, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 3272 грн. 50 коп.
Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані:
- за ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);
- за ч. 2 ст. 190 КК України, яке кваліфікується за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
26.03.2015р. між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, враховуючи, що підозрюваний беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, враховуючи особу винного, наявність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи вимоги ч.1 си.69-1 щодо граничного розміру покарання, санкцію ч.2 ст.190 КК України, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 узгодженого покарання за ст. 190 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 гривень, за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1020 грн., остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1020 грн.,.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявлено клопотання про затвердження укладеної між ними угоди про примирення, проти затвердження якої прокурор не заперечував.
Суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам ч.3 ст. 469 КПК України, правильність правової кваліфікації кримінальних злочинів за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не помирилися, умови угоди не суперечать приписам ч.6 ст. 474 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, а також сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
З клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів згідно зі ст. 100 КПК України, прокурор до суду не звертався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 475, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 грн.;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1020 грн.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1020 грн.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою, ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1