Справа № 1-74/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Збицької К.Д.

при секретарі Гузіковій І.І.,

з участю прокурора Гойдала О.Є.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України , українця, з базовою вищою освітою, не жонатого, не військовозобов'язаного, який працював робітником фірми « Зелена симфонія » м. Малина, засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2008 року за ч.З ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки,

за ч.І ст. 296, ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України , -

встановив :

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 23 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та проходячи по провулку між вулицями Суворова та Лисенка в місті Малині, випадково зіткнувся із незнайомим перехожим ОСОБА_3. Грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов побуту та відпочинку людей, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, діючи з особливою зухвалістю безпричинно наніс удар кулаком в голову ОСОБА_3, збив його з ніг на землю, після чого, схилившись над потерпілим, продовжував наносити йому удари по голові. Хуліганські дії підсудного були припиненні сторонніми особами.

В цей же день близько 23-ї години ЗО хвилин, знаходячись поблизу магазину «Продукти», який розташований неподалік будинку № 7 по вул. Лисенка в місті Малині,- підсудний, побачив потерпілого ОСОБА_3. ОСОБА_2 підійшов до нього та продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх неправомірних дій, діючи з особливою зухвалістю, яка пов'язана з насильством із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно наніс удар рукою в голову ОСОБА_3, збив його з ніг на землю, після чого сів на нього, коліньми притиснув його руки до землі та з великою силою прикладання став наносити чисельні удари руками в голову потерпілого.

Внаслідок злочинних дій підсудного потерпілому ОСОБА_3 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив час, місце та спосіб вчинення ним злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_3 за обставин, зазначених у обвинуваченні.

Показав, що разом зі своїми знайомими ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 того вечора вживали алкогольні напої в кафе «Троянда» та «Левада». Коли йшли до магазину, що знаходиться по вул. Лисенка, щоб купити ще спиртного, по провулку між вулицями Суворова та Лисенка він випадково зіткнувся із потерпілим. Раніше його не знав. Вирішив побити його, за що не знає. Підійшов до нього, наніс удар кулаком в голову, а коли ОСОБА_3 впав, схилився над ним та ще наносив удари в обличчя, поки його не відтягнули від потерпілого приятелі.

Через деякий час, знаходячись неподалік магазину на вулиці Лисенка, де вони розпивали пиво, він знову побачив потерпілого, який вийшов з провулку. Знову захотів побити його. З цією метою підійшов до ОСОБА_3, вдарив в обличчя. Потерпілий впав. Тоді він сів на нього зверху та почав наносити численні удари по голові потерпілого. Скільки саме наніс ударів не пам'ятає. Кається.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що потерпілий був її чоловіком. ІНФОРМАЦІЯ_2 після роботи він пішов в магазин, який знаходиться по вул. Лисенка, по цигарки. Наступного дня він повинен був їхати з нею на медичну комісію. Додому він не повернувся. Вранці наступного дня вона дізналась, що чоловіка знайшли поблизу будинку № 17 мертвим. Вона сама інвалід 1-ї групи, чоловік доглядав за нею та допомагав у всьому.

З показань потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_3 був її сином. По характеру дуже спокійний, працював фельдшером, відкликався на прохання надати медичну допомогу знайомим. Про смерть сина вона дізналась 09 жовтня 2010 року з ранку.

Про обставини спричинення потерпілому смерті потерпілим не відомо.

Згідно висновку судово - медичної експертизи від 16 листопада 2009 року при судово- медичному досліджені трупа ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді п'яти синців обличчя, двох синців шиї, закритого перелому кісток носа, закритого перелому під'язикової кістки, закритої черепно-мозкової травми з травматичною субдуральною гематомою, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, є небезпечними для життя, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, можливо в час і за обставин, вказаних в постанові, і знаходяться в прямому причинному зв'язку зі смертю.

Причиною смерті явилась закрита черепно-мозкова травма з субдуральним крововиливом і послідуючим здавленням головного мозку

Смерть наступила менш ніж за добу до моменту дослідження трупа в морзі. Посмертних ушкоджень на тілі трупа не виявлено.

Дані ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих предметів якими могли бути руки, стиснуті в кулаки, ноги людини. Потерпілому було нанесено не менше п'яти ударів (а.с. 132-133 ).

Ці висновки відповідають обставинам справи, показанням підсудного і суд приймає їх як достовірні .

Відповідно до висновку судово-психолого-психіатричної експертизи №493-2009 від 03 листопада 2009 року підсудний в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би міг позбавляти його здатності усвідомлювати свої вчинки та керувати ними, перебував в стані звичайного алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час скоєння інкримінованого йому протиправного вчинку, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру ( а.с. 145-147 ).

Відповідно до ч.З ст.299 КПК України за згодою підсудного, потерпілих, прокурора суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі в частині пред'явленого обвинувачення, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.І cm. 296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, та за ч.2 cm. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи вид і розмір покарання підсудному суд у відповідності до ст. 65 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання .

Злочин, передбачений ч.І ст. 296 КК України, є злочином невеликої тяжкості, злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України - тяжким злочином .

Обставинами, що пом'якшують покарання, є щире каяття, явка з повинною, часткове відшкодування матеріальних збитків.

Обставинами, обтяжуючими покарання підсудному, є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочину .

За місцем проживання та навчання підсудний характеризується посередньо, за місцем попередньої роботи позитивно.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд визнає за необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів призначити підсудному покарання у межах установлених санкціями статей, що передбачають відповідальність за вчинені підсудним злочини, а саме за ч.І ст.296 КК України у виді обмеження волі, за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі .

Враховуючи, що підсудний засуджувався за скоєння умисного корисливого злочину, нові злочини вчинив в період дії іспитового строку, схильний до вживання алкогольних напоїв, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та злістність злочинних намірів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 становить реальну загрозу суспільству, його виправлення та перевиховання потребує ізоляції від суспільства й підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України відсутні. При цьому суд застосовує положення ст. 71 КК України, призначаючи покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання.

Мати загиблого потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов у розмірі 106 250грн. 24коп., в тому числі в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 250грн.24коп., від стягнення якої у судовому засіданні відмовилась внаслідок відшкодування її матір'ю підсудного, що підтверджується її розпискою (а.с.108), та моральної шкоди у розмірі 100 тисяч гривень. У такому ж розмірі визначила моральну шкоду дружина загиблого ОСОБА_7

Позови про відшкодування моральної шкоди потерпілі й цивільні позивачі підтримали у повному обсязі.

Підсудний ОСОБА_2, він же цивільний відповідач, позови визнав частково.

Суд визнає, що позови в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню .

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується статтями 23,1167 1168 ЦК України. Згідно з цими статтями особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Оцінюючи завдану потерпілим моральну шкоду суд також враховує роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" і бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали потерпілі, характер немайнових втрат та враховує інші обставини.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 має похилий вік. Вона втратила сина і відновити цю втрату неможливо. Внаслідок перенесених душевних страждань погіршився стан її здоров'я, про що свідчить перебування на стаціонарному лікування в Житомирській обласній психіатричній лікарні з 24 лютого по 20 березня 2010 року.

Потерпіла ОСОБА_7 перебувала із загиблим у шлюбі з 1992 року. Вона була інвалідом 2-ї групи, з 2 листопада 2010 року їй встановлена 1-ша група інвалідності безтерміново, потребує постійного стороннього догляду, який здійснював за нею і її чоловік.

Враховуючи всі вищевказані обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди 70000 гривень кожному з потерпілих є справедливим та достатнім для відшкодування немайнових втрат .

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_2 запобіжний захід

- взяття під варту .

Речові докази:

- речі потерпілого: шкарпетка чорного кольору, кульова ручка синього кольору, гребінець, частина браслету від годинника, куртка чоловіча змішаних волокон, штани чоловічі сірого кольору з ременем, сорочка чоловіча сірого кольору, светр темно синього кольору, які зберігаються в Малинському MB УМВС України в Житомирській області, за згодою потерпілих підлягають знищенню;

- речі підсудного, які зберігаються в Малинському MB УМВС України в Житомирській області підлягають: штани сірого кольору, джинси, чорно-сірий реглан, чорні шкіряні туфлі - знищенню, куртка чорна спортивна поверненню за належністю.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України ,- ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за ч.І ст. 296 КК України у виді 3 (трьох ) років обмеження волі, за ч.2 ст. 121 КК України у виді 8 ( восьми ) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

У відповідності до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду від 06 лютого 2008 року терміном 1 (один) рік та призначити остаточне покарання 9 (дев 'ять ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати засудженому з моменту його затримання 09 жовтня 2009 року.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 70 (сімдесят) тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 70 (сімдесят) тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити за безпідставністю.

Речові докази, які зберігаються в Малинському MB УМВС України в Житомирській області:

знищити: речі потерпілого - шкарпетку чорного кольору, кульову ручку синього кольору, гребінець, частину браслету від годинника, куртку чоловічу змішаних волокон, штани чоловічі сірого кольору з ременем, сорочку чоловічу сірого кольору, светр темно синього кольору, а також речі підсудного - штани сірого кольору, джинси, чорно-сірий реглан, чорні шкіряні туфлі; чорну спортивну куртку підсудного ОСОБА_2 повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, засудженим в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Суддя: К. Д. Збицька