справа № 1-15/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2011 року Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого-судді Нєвєрова І.М.
при секретарі Киці Л.Ф., Пасось Л.В.
за участю прокурора Хвесик Т.С.
представника потерпілої ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утримані малолітня дитина, не працюючого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
В с т а н о в и в :
21 листопада 2010 року приблизно о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись по вул.. Колгоспній в смт. Іваничі Волинської області допустив, неуважність те безпечність при керуванні даним автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, яка рухалась по правій смузі руху автомобіля в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини обох кісток гомілок зі зміщенням, закритого перелому правого стегна в нижній третині зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці, забійної рани тімяної ділянки голови, струсу головного мозку.
Водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем порушив наступні пункти « Правил дорожнього руху України»:
п.2.3.(б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний :
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувавши дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно курувати ним;
п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги
п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди;
п.12.9(б). Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4, на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29 (обмеження максимальної швидкості 40 км/год.)
Порушення вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю та показав, що дорожньо- транспортна пригода сталася, як з його вини так як він перевищив швидкість, допустив неуважність і тому не встиг зупинити автомобіль коли побачив перед собою пішоходів, так і з вини потерпілої яка рухалась по проїжджій частині дороги.
Крім визнання вини у вчиненні злочину самим підсудним його вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так з оголошених показань потерпілої ОСОБА_3 та допитаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається , що вони рухались по вул.. Колгоспній по правій стороні проїжджої частини дороги в напрямку вул.. Незалежності, коли на потерпілу ОСОБА_3 та її чоловіка ззаду наїхала машина під керуванням ОСОБА_2 Від удару потерпіла впала та втратила свідомість.
Згідно висновку судово-медичного експерта №799 від 06.12.2010 року під час ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини обох кісток гомілок зі зміщенням, закритого перелому правого стегна в нижній третині зі зміщенням, закритого перелому середньої третини правої ключиці, забійної рани тімяної ділянки голови, струсу головного мозку .
За ступенем тяжкості відкритий перелом нижньої третини обох кісток гомілок зі зміщенням відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень про признаку небезпечності для життя, як в момент утворення, так і в дальнійшому їх протіканні(а.с.82,83).
Під час огляду місця події 21.11.2010 року були зафіксовані сліди вчинення злочину (а.с. 15-21.
Висновком судової авто технічної експертизи №262 від 18.01.2011 року встановлено, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив правила дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ( а.с. 94-99).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що своїми діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_2О вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.
Суд виключає з обвинувачення таку кваліфікаційну ознаку, як порушення правил експлуатації транспорту, як таку, що не знайшла підтвердження в судовому засіданні.
Обставиною, що помякшує покарання підсудного є повне відшкодування майнової шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначені покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив неумисний тяжкий злочин, особу винного вину визнав , позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітнього сина, помякшуючу вину обставину і призначає мінімальне покарання передбачене санкцією статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до підсудного додаткової міри покарання у виді позбавлення права курувати транспортними засобами.
Враховуючи, що ОСОБА_2 вичинив тяжкий неумисний злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував всі понесені потерпілою витрати на лікування, то суд приходить до висновку, про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому обмеження передбачені ст. 76 КК України.
Потерпілою цивільним позивачем по справі заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного цивільного відповідача моральної шкоди в сумі 100 000 грн. підлягає до часткового задоволення на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України.
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань яких зазнала потерпіла в звязку з отриманими травмами, їх тривалості, майновий стан підсудного, який не працює, має на утриманні дружину і малолітню дитину, також те, що травми були отримані потерпілою, яка знаходилась на проїжджій частині дороги в нетверезому стані.
Виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості суд стягує з підсудного на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої 15 000 грн.
Позовні заяви прокурора Іваничівського району в інтересах Іваничівською ЦРЛ та Волинської обласної клінічної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину відповідно до ст. 93-1 КПК України підлягають до повного задоволення в сумі 186,92 грн. та 2966,60 грн. відповідно. Також підлягають стягненню з підсудного судові витрати за проведену експертизу в сумі 412 грн.80 коп.
Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -
ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2О від призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь потерпілої ОСОБА_3 15 000 грн. завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь Іваничівської ЦРЛ 186грн.92 коп., в користь Волинської обласної клінічної лікарні 2966 грн.60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 412 грн.80 коп.. судових витрат за проведення експертизи.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Іваничівський районний суд.
Суддя І.М. Нєвєров.