У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого -судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І., Вус С.М.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 19 червня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Луганської області від 27 лютого 2007 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

українця, громадянина
України,

засуджено:

- за ст. 115 ч. 2
п. 9, 12 КК України на 11 років позбавлення волі;

- за ст. 121 ч. 2 КК України на 8
років позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 4 КК України на 4
роки позбавлення волі, а на
підставі

ст. 70 КК остаточно за сукупністю
злочинів визначено покарання - 11 років позбавлення волі .

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

громадянина України,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 185
КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ст. 121 ч. 2 КК України на 8
років позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 4 КК України на 3
роки позбавлення волі;

- за ст. 115 ч. 2 п. 9, 12 КК
України на 10 років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України остаточно
за сукупністю злочинів визначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження,

громадянина
України,

немаючого судимості
в силу

ст. 89 КК України,

засуджено:

- за ст. 121 ч. 2
КК України на 8 років позбавлення волі;

- за ст. 115 ч. 2 п. 9, 12 КК
України на 14 років позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 4 КК України на 4
роки позбавлення волі, а
на підставі ст. 70 КК України
остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді 14 років
позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 3 489
грн. 51 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
а також по 418 грн. 99 коп. судових витрат з кожного.

Згідно
з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 визнано винними і засуджено за
вчинення злочинів за таких обставин.

В період
з 15 по
17 лютого 2006 року,
близько 20 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
шляхом підбору ключів, з метою викрадення чужого майна, проник в сарай, розташований
у дворі будинку АДРЕСА_1, звідки викрав майно потерпілого ОСОБА_5 на загальну
суму 1 430 грн.

10
квітня 2006 року, близько 20 години, в сімейному гуртожитку, розташованому на
АДРЕСА_2, ОСОБА_1, перебуваючи в стадії алкогольного сп'яніння, із хуліганських
мотивів, використовуючи незначний привід - сварку на передодні з ОСОБА_6, почав
бити останнього в різні частини тіла руками і ногами.

До
побиття потерпілого із хуліганських спонукань приєдналися ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
які разом з ОСОБА_1 розпивали спиртні напої і теж перебували в стадії
алкогольного сп'яніння. При цьому ОСОБА_2, взявши в гуртожитку дерев'яну палку,
завдавав удари ОСОБА_4 цією палкою.

Внаслідок
хуліганських дій ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 спричинені
тяжкі тілесні ушкодження, від яких віг втратив свідомість.

З
метою укриття скоєних злочинів ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вирішили убити
потерпілого, скинувши його в шахту сміттяпроводу з 9 поверху.

Для
більшої впевненості в доведені умислу на вбивство до кінця за пропозицією
ОСОБА_1, перерізати потерпілому шию, ОСОБА_2 приніс кухонного ножа, яким
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перерізали ОСОБА_4 шию і усі разом скинули його у
сміттєпровід. Від одержаних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці.

У
касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, як видно із змісту її скарги, просить вирок щодо ОСОБА_1 в частині
засудження за ст. 196 КК України змінити,
перекваліфікувати його дії на ст. 396 КК України, а в іншій частині
вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Доводи скарги обґрунтовуються тим, що на досудовому слідстві було порушено
право ОСОБА_1 на захист, так як усіх обвинувачених захищав один адвокат, а в
судовому засіданні не добуто доказів причетності ОСОБА_1 до убивства
потерпілого ОСОБА_4.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування вироку і направлення
справи на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим ОСОБА_1
злочину.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що на досудовому слідстві порушено право
засудженого ОСОБА_1 на захист, що до нього застосовувались недозволені методи
слідства і що суд не правильно встановив фактичні обставини вчиненого ним
злочину, безпідставні.

Так, як видно із матеріалів справи, недоліки досудового слідства щодо
участі одного захисника у всіх обвинувачених, позиції захисту яких різні,
усунуті. Суд при розгляді справи призначив усім обвинуваченим окремого
захисника і в порядку ст. 3151 КПК
України доручив органам
досудового слідства провести ряд важливих слідчих дій з участю цих захисників
(т. 2, а.с. 367, т. 3, а.с. 1-2).

На виконання вказаного доручення суду слідчий прокуратури провів
стаціонарні судово-психіатричні експертизи, відтворення обставин події з усіма
обвинуваченими ще раз пред'явив їм обвинувачення, допитав їх і ознайомив з
усіма матеріалами слідства.

Вважати, що при цьому були порушені права засуджених, колегія суддів
підстав не знаходить.

Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи скарги про те, що доказами в
справі не доведено участі ОСОБА_1 у вбивстві потерпілого ОСОБА_4.

Так із показань ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що
ОСОБА_1 приймав активну участь як у побитті потерпілого, так і у його вбивстві
(т. 3, а.с. 153-155, 183-186).

Сам засуджений ОСОБА_1, заперечуючи свою участь у завдані ударів
потерпілому ножем, не заперечував факту бійки з ним, та того, що допоміг
ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які різали горло потерпілого ножем, викинули труп у
сміттєпровід (т. 3 а.с. 156).

Вказаним доказом в сукупності з іншими доказами у справі суд дав належну
оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені
злочинів за обставин, викладених у вироку. Відповідно до висновку комплексної
психолого-психіатричної експертизи щодо скоєних ОСОБА_1 визнаний осудним і
недоумством, як на це є посилання у скарзі, не страждає.

Ці його злочинні дії вірно кваліфіковані за ст. ст. 296 ч. 4, 121 ч. 2, 115
ч. 2 п. 9, 13 КК України.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, його особи та обставин, що
пом'якшують і обтяжують покарання.

Разом з тим колегія суддів вважає, що суд при обґрунтуванні винуватості
засуджених у вчиненні інкримінованих злочинів допустився протиріччя і послався
при цьому на їх показання на досудовому слідстві, які вони давали з участю
одного адвоката ОСОБА_7 при наявності протиріч у їх показаннях.

Тому колегія суддів вважає за необхідне, задовольняючи частково скаргу
захисника ОСОБА_1, виключити із мотивувальної частини вироку посилання на показання ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які
вони давали на досудовому слідстві.

Задовольняючи частково скаргу захисника, колегія суддів знаходить можливим,
в порядку ст. 395 КПК України змінити вирок щодо усіх засуджених в частині
визнання їх винуватими у вчинені хуліганських дій з винятковим цинізмом,
оскільки така кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження. Вона не
розкрита як обвинувальному висновку, так
і у вироку суду і зокрема не вказано, в
чому ж, в яких діях засуджених вбачається винятковий цинізм.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної і
резолютивної частини вироку вказівку суду про обвинувачення та визнання
винуватим ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 121 КК України, оскільки такої частини стаття 121
КК України не містить . Слід вважати що він обвинувачується і визнаний винним
за ч. 2 ст. 121 КК України, за якою його
і засуджено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
апеляційного суду Луганської області від 27 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 і в
порядку ст. 395 КПК України щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_2 змінити.

Виключити
із мотивувальної частини вироку посилання суду як на докази винуватості
засуджених на їх показання на досудовому слідстві та виключити вказівку суду,
що засуджені вчинили хуліганські дії з винятковим цинізмом.

Виключити
з мотивувальної і резолютивної частини вироку вказівку суду про обвинувачення і
визнання винним ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 121 КК України і вважати, що він
обвинувачується і визнаний винним за ч. 2 ст. 121 КК України.

В
решті зазначений вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без зміни.

Судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Вус С.М.