Справа №1-95 2007 року
ВИРОК ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ГОЛОВІНА
В.А.

при секретарі ГРОМ Л.М.

з участю прокурора

та адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с Ракова,
Томашпільського району, Вінницької області, українця, громадянина України,
освіта середня, одруженого, пенсіонера,
раніше несудимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подала до суду скаргу про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст.125 ч.2 КК України за те, що 28.07.2003 року
біля 17 години ОСОБА_2 з нецензурною лайкою накинувся на неї.
Він жорстоко почав бити її руками та палицею, яка знаходилась в нього в руках,
в область голови та грудної клітки. Згідно акту
судово-медичного огляду №181 їй нанесені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців обличчя і грудної
клітки, саднів скронової області зліва, які призвели до короткочасного розладу здоров"я строком від б до 21 дня. 27.10.2005
року скаржниця звернулася до
Вінницького ОБСМЕ для проведення їй судово-медичної експертизи, однак
замість експертизи їй провели додаткове медичне обстеження із-за відсутності історії хвороби, яка була навмисно (як
вважає скаржниця) не послана до Вінницького ОБСМЕ працівниками Томашпільського
РВ УМВС. Згідно Акта
судово-медичного дослідження №32 64 Вінницького ОБСМЕ від 27.10.2005 року їй
причинені тілесні ушкодження, які заключаються в стійких порушеннях з
боку центральної нервової системи у вигляді вестибуло-атактичного і церебрастенічного синдромів, що стоять в причинному
зв"язку з струсом головного
мозку, який мав місце 28.07.2003 року і становлять 10 відсотків стійкої
втрати загальної працездатності, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров"я та стійку втрату працездатності. Крім цього, ОСОБА_2 їй було
завдано матеріальну та моральну шкоди.
Матеріальна шкода заключається в коштах, які були витрачені на лікування та поїздок до області, за зіпсовану одежу,
яку ОСОБА_2 порвав під час нанесення їй побоїв. Моральна шкода
заключається в перенесенні скаржницею душевних страждань, внаслідок причинения їй фізичного болю.

В судовому засіданні ОСОБА_3 обвинувачення підтримала. Просила суд покарати підсудного, відповідно до закону і задоволити її цивільний позов.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе в скоєнні
даного злочину не визнав і пояснив, що ОСОБА_3 він не бив. 28,29,30 липня 2003
року його вдома в с.Ракова вдень не було, поскільки на той час він косив траву в с.Жолоби, Томашпільського району. В с.Жолоби він їздив велосипедом в 09 годин ранку і повертався звідти додому ввечері о 22
годині. ОСОБА_3 звинувачує його тому, що в неї є неприязнь до нього протягом 20 років, так як він не звертає на неї
уваги. В с.Жолоби траву він косив сам, однак його там бачили сусіди. Все що
говорить ОСОБА_3 - це неправда.

Із показів свідка ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_2 це її зять і 27-28
липня, якого року точно не пам"ятає, він косив сіно в неї в с.Жолоби,
Томашпільського району, Вінницької області. ОСОБА_2 вранці прийшов косив сіно,
а біля 16 години дня пішов до себе додому в с.Ракова.

Із показів свідка
ОСОБА_5 встановлено, що він працює судмедекспертом
в Томашпільському районному відділенні Бюро судово-медичних експертиз.
ОСОБА_3 зверталася з направленням і він проводив обстеження. В документації вказано прізвище і ОСОБА_6 і ОСОБА_3 тому, що
ОСОБА_6 - це дівоче прізвище ОСОБА_3 і з міліції направлення дали на прізвище ОСОБА_6, тому і в заключенні вказано
прізвище ОСОБА_6. Точної дати проведення
обстеження він не пам"ятає. ОСОБА_3 говорила, що її побив ОСОБА_2 Чому в заключенні різні дати він пояснити
не може, однак думає, що це
опечатка, тому що скрізь стоїть дата 28.07.2003 року.

Із показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що вона є дружиною ОСОБА_2
28.07.2003 року вона погнала пасти худобу о 8 годині ранку, додому пригнала о 13 годині 30 хвилин. її чоловіка дома не було.
О 15 годині 30 хвилин вона знову
погнала худобу пасти. Того дня її чоловік косив сіно в с.Жолоби. Додому
він приїхав о 21 годині 30 хвилин велосипедом.

Із показів свідка ОСОБА_8 встановлено, що він проживає в с.Жолоби, Томашпільського району, Вінницької області. ОСОБА_2 він знає і 28.07.2003 року об 11 годині до нього прийшов ОСОБА_2 і попросив зробити
ручку для коси, поскільки вона в нього зламалася. Він дав ОСОБА_2 свою косу, а ввечері по заходу сонця
ОСОБА_2 приніс його косу і забрав свою полагоджену.

Із показів свідка ОСОБА_9 встановлено, що 27.07.2003 року ОСОБА_3
зверталася з заявою про те, що її побив ОСОБА_2 По даній заяві були зібрані матеріали перевірки, а саме: відібрані пояснення у
ОСОБА_3 та в ОСОБА_2 В поясненнях ОСОБА_3 вказала, що в ході суперечки за худобу, її побив ОСОБА_2 ОСОБА_2 в своїх
поясненнях вказав, що ОСОБА_3 він не бив, того дня він знаходився в с.Жолоби,
Томашпільського району, а не в с.Ракова, Томашпільського
району. Пояснень від людей з с.Жолоби він не відбирав, поскільки їх не
було. Огляду місця події він не проводив, поскільки з пояснень потерпілої взнав, що крові не було і вважав, що немає такої необхідності.
Чим ОСОБА_2 наносив удари ОСОБА_3 не знає, тому що пройшло багато часу і він
вже не пам"ятає.

З показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що влітку 2003 році він їздив з сином потерпілої в м.Вінницю. Повертаючись з м.Вінниці, вирішили заїхати до
його матері. По дорозі до його матері в с.Ракова побачили чоловіка, який набирав воду з криниці. Він його добре
запам"ятав, поскільки син
потерпілої розказав історію про цього чоловіка, яка була зв"язана з автомобілем.
Цей чоловік був ОСОБА_2 Через кілька днів син '
потерпілої йому сказав, що ОСОБА_2 побив його матір.

Оцінюючи всі зібрані
докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного ОСОБА_2 встановленою, а
його дії кваліфікує по ч.2 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило незначну втрату
працездатності.

При призначенні
підсудному ОСОБА_2 міри покарання, суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також особу підсудного, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності, являється пенсіонером за
віком. Дані обставини суд відносить до пом"якшуючих вину обставин.

Обтяжуючих вину обставин суд не
вбачає.

З врахуванням вище викладеного, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 може бути
виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства, а тому вважає можливим застосувати до нього ст.75 КК України і
звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання
цивільного позову, суд вважає задоволити його частково.
А саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди суд вважає цивільний позов задоволити частково - в частині
відшкодування коштів, витрачених на
лікування в розмірі 647 гривень 94 копійки, що знайшло своє

підтвердження,
наданими суду доказами. В решті - відмовити. Що стосується відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, суд враховує душевні страждання, які потерпіла зазнала у зв"язку з протиправною
поведінкою підсудного щодо неї
самої, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду і визначає розмір моральної (немайнової) шкоди в
сумі 500 гривень. В решті -відмовити.

Керуючись ст.323,324 КПК України,
суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним та засудити по ч. 2 ст.125 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий
строк в один рік.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну
шкоду в розмірі 647 гривень 94 копійки та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 500 гривень. Всього - 1147 гривень 94 копійки.

В решті частині позовних вимог -
відмовити.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з часу його проголошення через Ямпільський районний суд.