Справа № 11-679 Головуючий
у 1інстанці:Батюк В.В.
Категорія: ст. 286 ч.2
КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007р.
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного
суду Київської обл. в складі:

Головуючого
-Левчук О.Д.

Суддів -Нагорного A.M.,
Шилової Т.С.

з участю
прокурора - Хомич СП.,

адвоката ОСОБА_1.,
та представників потерпілої-ОСОБА_2., ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за

апелящєю захисника
ОСОБА_4 та потерпілої
ОСОБА_5 на
вирок

Броварського
міськрайонного суду Київської обл.
від 26.04.2007р.

Цим
вироком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця і жителя м.
Бровари, раніше не судимий, -засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення
волі, з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком
на 2 роки.
Стягнуто з засудженого на
користь потерпілої 60 912, 82
грн. матеріальної і
моральної шкоди.

В
поданій апеляції в інтересах засудженого,
адвокат ОСОБА_4. не оспорює обставин скоєного злочину і доведеність вини
засудженого, але вважає вирок суду
занадто суворим. Адвокат вказує, що ОСОБА_6повністю визнав вину у скоєному
злочині, розкаявся, добровільно надав матеріальну допомогу на
лікування, позитивно характеризується.
Адвокат просить вирок суду пом'якшити і призначити засудженому покарання, яке не пов'язане з позбавленням волі.

Потерпіла
в поданій апеляції не згодна з рішенням суду в частині відшкодування її
матеріальних вимог, а також не згодна з
розміром стягнутої з засудженого суми моральної шкоди. Потерпіла вважає, що суд мав стягнути на її користь 174 тис.
845грн. матеріальної шкоди. Також; потерпіла вказує, що судом не було вжито заходів для
забезпечення її цивільного позову, - не
було накладено арешт на майно підсудного. Поряд з цим потерпіла зазначає, що міра покарання засудженому є м'якою, оскільки санкція ст. 286 ч.2 КК України передбачає значно
більш суворе покарання.

Потерпіла
просить вирок суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, представника
потерпілої, який підтримав апеляцію
потерпілої і просив вирок суду скасувати,
адвоката ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію і просив пом"якшити
вирок стосовно ОСОБА_6
прокурора, що просив вирок суду
залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляцій,
колегія суддів вважає апеляцію адвоката обгрунтованою, а апеляцію потерпілої такою, що задоволенню не підлягає.

Як
вбачається з вироку суду і матеріалів справи,
суд першої інстанції повно,
всебічно і об"єктивно дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і
обгрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної
кваліфікації дій засудженого. Його вина доведена власними показами як в
судовому засіданні, де підсудний вину у
вчиненому злочині визнав, так і його
показами під час досудового слідства, де
він фактичні обставини справи визнавав,
але вважав себе не винним у дорожній пригоді, що

сталася, ьина
також доведена показами
потерпілої, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих дій і другими матеріалами
справи.

Втім, при обранні міри покарання, судом не достатньо враховані всі
обставини, які пом"якшують
покарання, особу засудженого, який раніше до кримінальної відповідальності
не притягувався, характеризується
позитивно, в скоєному щиро
розкаявся, частково відшкодував завдану
шкоду, злочин вчинив з необережності.

При
таких обставинах колегія судців вважає,
що виправлення засудженого можливе без його ізоляції від суспільства.
При цьому судова колегія приймає до уваги ту обставину, що з часу скоєного ДТП минув значний
час, а також те, що перебуваючи на волі, засуджений зможе більш ефективно використати
можливості для виконання своїх матеріальних і моральних зобов"язань перед
потерпілою.

Поряд з
цим, апеляція потерпілої є
необгрунтованою. Приймаючи рішення щодо цивільного позову, суд в повному обсязі задовольнив всі
матаріальні вимоги потерпілої, і завдану
їй матеріальну шкоду, які були доведені
в судовому засіданні. При цьому потерпіла не позбавлена можливості заявити
цивільний позов з додатковими вимогами,
якщо в неї з'являться нові витрати,
чи вона зможе довести вже понесені нею витрати. Сума моральної шкоди
стягнута судом у відповідності до понесених потерпілою моральних
страждань, з урахуванням матеріального
стану засудженого, виходячи з принципів
розумності і виваженості. Стягнення з засудженого в рахунок втрати потерпілою
працездатності відповідає вимогам закону,
оскільки встановлено, що на
момент ДТП потерпіла
не працювала. При таких обставинах застосування ч.3 ст.
1197 ЦК України
є законним і обгрунтованим.

Необгрунтованим
також є твердження потерпілої про те, що
не прийняті засоби до забезпечення її цивільного позову. На досудовому слідстві
слідчим такі дії були виконані /а.с. 277, 278/

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_5
залишити без задоволення.

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1. задовольнити.

Застосувати
стосовно засудженогоОСОБА_6 ст. 75 КК України і від відбуття покарання його
звільнити з випробуванням, з іспитовим
строком на 2 роки.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Засудженого ОСОБА_6
з-під варти звільнити

негайно.

В решті
вирок залишити без змін.