Справа № 11 -622/2007р. Головуючий 1 -ї інстанції
Категорія: ст. 186 ч.2 КК України судця Крутій Ю.П.
Доповідач апеляційної інстанції
суддя Чернявський А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 серпня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого - Ржепецького О.П.,

суддів - Гребенюк В.І., Чернявського А.С.

з участю прокурора
- Осипенко О.М.,

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Миколаєві кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 07 червня 2007року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя м. Миколаєва, раніше судимого:

- 29.11.2006р.
Ленінським районним

судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309

КК України - до 1-го року

позбавлення волі, на підставі ст. 75

КК України звільненого від

відбуття покарання з покладенням

на нього обов'язків, передбачених

ст. 76 КК України, засуджено

- за ч. 2
ст. 186 КК України - до 4-х

років
позбавлення волі;

На підставі ст.
71 КК України за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 29.11.2006р. і остаточно визначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

2

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок погашення матеріальної шкоди 735 грн.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 15.03.2007р.
близько 0300 години, він, за попередньою змовою з двома іншими
особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, будучи в стані
алкогольно сп'яніння, маючи умисел на відкрите
заволодіння чужим майном, знаходячись в барі «Глобус-плюс», розташованому
по вул. Космонавтів, 156 в м. Миколаєві, підсівши за столик до ОСОБА_2, стали наносити останньому удари руками й ногами
в різні частини тіла та столом по спині, після чого заволоділи майном
потерпілого на суму 2545 грн..

В результаті застосування фізичного насильства ОСОБА_2 були
спричинені легкі тілесні ушкодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить змінити вирок районного суду,
призначивши йому більш м'яке покарання, мотивуючи свою апеляцію щирим каяттям.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду; засудженого ОСОБА_1, який просив пом'якшити
покарання; думку прокурора, яка вважала, що
апеляція задоволенню не підлягає; вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення.

Так як апелянт не оскаржує своєї вини в інкримінованому йому злочині та правильності юридичної кваліфікації скоєного,
то апеляція розглядається лише в межах призначеного покарання.

Санкція ч.2
ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від
чотирьох років, тобто, суд призначив ОСОБА_1
за скоєний злочин мінімальне покарання.

Так як новий злочин скоєно ОСОБА_1 в період іспитового строку, то суд обгрунтовано застосував вимоги ст.71 КК
України при призначенні остаточного покарання.

Як вбачається з вироку суду, суд, при призначенні ОСОБА_1 покарання,
врахував ті пом'якшуючі покарання обставини на які посилається апелянт.

Наведене
свідчить про те, що покарання ОСОБА_1 призначено з врахуванням ступеню тяжкості
скоєного, його особи, обставин що пом'якшують покарання, тобто, відповідно до
вимог ст.65 КК України і підстав для його
пом'якшення колегія суддів не знаходить.

З врахуванням
викладеного, керуючись ст.365, ст.366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду
міста Миколаєва від 7 червня 2007 року відносно
.нього без змін.