Провадження №1-кс/127/5805/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюванного ОСОБА_5 , захисника підозрюванного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюванного ОСОБА_5 , подану в порядку ст. 206 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюванного ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою в порядку ст. 206 КПК України та просив суд визнати дії старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Вінницької області майора юстиції ОСОБА_4 щодо затримання ОСОБА_5 08.06.2015 року незаконними, визнати затримання ОСОБА_5 незаконним та негайно звільнити його з - під варти.

Скаржник мотивує вимоги скарги наступним.
У провадженні СВ УСБ України в Вінницької області знаходиться кримінальне провадження № 0000015, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.263, ч. 2 ст. 260 КК України. 05.06.2015 року ОСОБА_5 був затриманий в прорядку ст. 208 КПК України. 6.06.2015 року ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000015 було вручене повідомлення про підозру в скоєнні злочину по ч.1 ст.263 КК України. 7.06.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області в рамках цього кримінального провадження до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, строком 60 днів, одночасно визначено розмір застави в сумі 97 440 гривень. На виконання ухвали суду за ОСОБА_5 була внесена застава та його звільнено з під варти. Однак 08.06.2015 року о 21 годині 55 хвилин ст. слідчий в ОВС СВ УСБУ в Вінницької області майор юстиції ОСОБА_4 , на думку скаржника, незаконно затримав ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України по кримінальному провадженню №0000015.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Оскільки злочин у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07.04.2015 року під № 0000015, був вчинений влітку 2014 року, то це виключає можливість для висновку про те, що ОСОБА_5 в даний час вчинив злочин або замах на його вчинення.
ОСОБА_6 вказує, що на час затримання ОСОБА_5 на 21.55 годину 08.06.2015 року підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України не має.
Крім того, під час затримання ОСОБА_5 були грубо порушені його права, передбачені п. 5 ст. 208 КПК України, відповідно до якого під час затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, складається протокол, в якому зазначаються: місце, дата і точний час затримання, тощо. Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_5 , місце його затримання не зазначено. Слідчий із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду не звертався.
Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, всіляко сприяє проведенню досудового розслідування, від слідчих дій не ухилявся, у день затримання - 08.06.2015 року був звільнений з під варти та умови застави не порушував.
Тобто на даний час ОСОБА_5 безпідставно затриманий.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 підтримали вимоги скарги, просили її задоволити з урахуванням вказаних у скарзі обставин.

Прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення скарги, суду пояснили, що ОСОБА_5 06.06.2015 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2015 по справі № 127/12929/15-к до підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначено заставу, а також зобов`язано виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Однак, в ході досудового розслідування 08.06.2015 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 260 КК України постачання зброї, боєприпасів та участь у не передбаченому законом збройному формуванні. Оскільки ОСОБА_5 вмінюється кримінальне правопорушення, яке є продовжуваним злочином (тобто визначається як діяння, що складається з двох або більшої кількості тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром), тому хибне є твердження захисника ОСОБА_7 , що оскільки злочин у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07.04.2015 року під №0000015 був вчинений влітку 2014 року, то це виключає можливість для висновку про те, що ОСОБА_5 в даний час не міг вчинити злочин або замах на його вчинення. Не передбачені законом збройні формування є спеціальним видом злочинної організації. Суспільна небезпечність цього злочину полягає в тому, що створення і існування неконтрольованої суспільством і державою збройного формування є джерелом підвищеної небезпеки для суспільства, створює можливість їх використання для вчинення злочинів, переростання у банди, протистояння з органами влади, веде до необхідності приборкання їх силою з усіма випливаючими із цього наслідками. Крім того, слідчий вказав, що затримання ОСОБА_5 було проведено у відповідності до вимог КПК України, про що було складено протокол 08.06.2015 року. Додатко надали до матеріалів скарги відповідно копію протоколу затримання ОСОБА_5 , тому вважають вимоги скаржника безпідставними, які не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, суд находить, що скарга не обгрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно матеріалів скарги встановлено, що 06.06.2015 року ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000015 було вручене повідомлення про підозру в скоєнні злочину за ч.1 ст.263 КК України. 07.06.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області в рамках цього кримінального провадження до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, строком 60 днів, одночасно визначено розмір застави в сумі 97 440 гривень.
08.06.2015 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 260 КК України постачання зброї, боєприпасів та участь у не передбаченому законом збройному формуванні.

З дослідженого протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2014 року, вбачається, що дана слідча дія була проведена у відповідності до вимог ст.208 КПК України де уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у передбачених статтею випадках, зокрема якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Оскільки ОСОБА_5 вмінюється вчинення кримінального правопорушення ч. ч. 2, 3 ст. 260 КК України, яке є продовжуваним злочином ( тобто визначається як діяння, що складається з двох або більшої кількості тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром). Закінченням продовжуваного злочину є момент вчинення останнього із задуманих злочинних діянь, тобто досягнення спільної, єдиної мети, котрої прагнув досягти винний.
Тому суд критично ставиться до тверджень захисника ОСОБА_6 про те, що слідчий ОСОБА_4 незаконно всупереч ст. 208 КПК України затримав ОСОБА_5 , оскільки злочин у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07.04.2015 року під № 0000015 був вчинений влітку 2014 року, тому дана обставина виключає можливість вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення в даний час.
За вищенаведених підстав, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7-11 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюванного ОСОБА_5 , поданої в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: