Справа № 132/2863/14-к
Провадження №11-кп/772/22/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000200 від 27.04.2014р., за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Садки, Могилів-Подільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше судимого 22.05.2009р. Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі, на підставі ухвали Піщанського райсуду Вінницької області від 30.05.2014р. умовно-достроково звільненого за ст. 107 КК України на 2 роки 6 місяців 14 днів,

визнано винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України по сукупності вироків до призначеного покарання ОСОБА_6 за даним вироком частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Могилів-Подільського міського суду Вінницької області від 22.05.2009р. і призначено йому остаточну міру покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Польова Лисіївка, Калинівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, згідно ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним і призначено йому покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України по сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточну міру покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України покладено на ОСОБА_8 ряд обов`язків.

Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, в кінці квітня 2014 року, ОСОБА_8 перебував у с. Сальник, Калинівського району, Вінницької області. У вечірній час доби, перебуваючи біля дачної ділянки, яка належить потерпілій ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_3 , що знаходиться у АДРЕСА_4 , у нього виник умисел на незаконне проникнення на вказану територію з метою скоїти крадіжку майна.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відкриття хвіртки проник на територію дачної ділянки, де за допомогою заздалегідь підготовленого ключа для відкриття замків навісних штаб на двері, проник всередину старого підсобного приміщення звідки викрав 40-літровий алюміневий пустий бідон, вартістю 50 грн. Після чого закрив замок у штабі до підсобного приміщення та пішов до комори, яка була закрита дверми із такою ж штабою та діючи умисно, шляхом відкручування гвинта, який кріпить штабу до дверей, за допомогою ключа, відкрив замок та проник всередину, звідки скоїв крадіжку 100 кілограмів їстівної картоплі, вартістю 350 грн. та 20 кілограмів яблук, вартістю 75 грн., які пересипав до заздалегідь заготовлених мішків та переніс у посадку, де заховав.
На протязі наступного тижня 3 мішки із картоплею перевіз до м. Калинівка, де навпроти ПрАТ «Калина» здав невідомому чоловікові, який займається прийомом картоплі та отримав кошти у сумі 115 грн. Всього ОСОБА_8 викрав чужого майна на загальну суму 475 грн.
16.07.2014р., приблизно в 02 год. 00 хв., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , кожний перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, повторно, зайшли на територію домогосподарства потерпілого ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_5 , з метою викрадення майна останнього.
Щоб впевнитись у тому, що господаря зазначеного домогосподарства немає вдома, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спочатку постукали у вікно будинку та у вхідні двері будинку, однак ніхто з будинку не вийшов. Тоді ОСОБА_6 , з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , підійшов до автомобіля останнього марки «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на території домогосподарства та через незамкнені двері зі сторони пасажира проник всередину автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1280» рожево-чорного кольору вартістю 200 грн. та підійшов до сходів вхідних дверей будинку.
В подальшому, коли ОСОБА_6 повернувся до будинку, так ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , через незамкнені пасажирські двері зі сторони водія проник всередину автомобіля, звідки таємно викрав, чуже майно, яке належить останньому, а саме записник, в якому знаходилися гроші у сумі 1000 грн.
В той час, коли ОСОБА_8 повертався до вхідних дверей будинку, де його чекав ОСОБА_6 , на вулиці увімкнулося світло та з будинку вийшов власник домогосподарства потерпілий ОСОБА_11 , який запитав у них, що вони роблять на території його двору. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з викраденим майном покинули територію домогосподарства потерпілого. Всього ОСОБА_8 та ОСОБА_6 викрали чужого майна на загальну суму 1200 грн.
Вирок щодо ОСОБА_8 не оскаржується.
Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок суду, в частині призначення йому покарання, через його суворість, та призначити йому м`якше покарання, застосувавши ст. 69 КК України, врахувавши його особу та пом`якшуючі його вину обставини.

Апеляційна скарга прокурором відкликана.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів зазначених в ній та пояснив, що судом не враховано, що він визнав вину та добровільно відшкодував збитки, його рідні хворіють, а тому просить застосувати ст. 69 КК України до призначеного покарання, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Зокрема, із обвинувачення вбачається, що діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 заподіяна шкода на суму 1200 грн., а обвинувачений ОСОБА_6 повернув лише викрадений телефон вартістю 200 грн.
ОСОБА_6 не надано доказів того, що його близькі хворіють, а він здійснює догляд за ними, також суд оцінює критично такі твердження, зазначені в апеляційній скарзі, оскільки ОСОБА_6 відбував покарання, був звільнений умовно-достроково 30.05.2014р., а 16.07. скоїв злочин за який засуджений.
За таких обставин суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України до призначеного судом покарання і як наслідок, пом`якшення покарання про що просить обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.10.2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:
З оригіналом вірно: