У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Канигіної Г.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Кривов'яза Я.І.

розглянула
у судовому засіданні 17 травня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області від 19 лютого 2007
року щодо ОСОБА_1.

Вироком Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 29 листопада 2006 року

засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець і мешканець ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше судимий:

30 травня 2002 року Новомиколаївським
районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

18 вересня 2003 року Новомиколаївським
районним судом за ч.ч. 2, 3
ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України на 3 роки один місяць позбавлення
волі. Звільнений 22 квітня 2005 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 4
дні,

за ч. 2 ст. 289 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі;

за ст. 304 КК України на один рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1призначено 1 (один) рік 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до
покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком
Новомиколаївського районного суду від 18 вересня 2003 року і ОСОБА_1остаточно
призначено один рік сім місяців позбавлення волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженець і мешканець ІНФОРМАЦІЯ_2, судимості немає,

за ч. 2
ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2.
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України
ОСОБА_2. зобов'язано періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у солідарному порядку 158 грн. 68 коп. судових витрат.

Як визнав місцевий суд, злочини було
вчинено за таких обставин.

25 серпня 2006 року, приблизно о 18
годині, ОСОБА_1., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, достовірно знаючи
про неповнолітній вік
ОСОБА_2., запропонував йому незаконно заволодіти автомобілем ВАЗ-2103
державний номерний знак НОМЕР_1, що належав ОСОБА_4

У той же день, за попередньою змовою із
неповнолітнім ОСОБА_2., знаходячись на території садиби ОСОБА_1 у АДРЕСА_1,
вони таємно заволоділи автомобілем ОСОБА_4

За апеляцію прокурора, вирок місцевого
суду, вироком Апеляційного суду Запорізької області в частині призначення
ОСОБА_1покарання, скасовано.

Цим же вироком ОСОБА_1за ч. 2 ст. 289
КК України призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

За сукупністю злочинів, на підставі ст.
70 КК України ОСОБА_1призначено 5 років позбавлення волі, а за ст. 71 КК
України - 5 років один місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

У решті вирок місцевого суду, в тому
числі й щодо ОСОБА_2., залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 поставлено
питання про скасування вироку апеляційного суду і залишення вироку місцевого
суду щодо нього в частині призначення покарання без зміни. Засуджений вважає,
що, задовольняючи апеляцію прокурора, суд безпідставно призначив йому покарання
більше ніж воно було обрано місцевим судом.

Засудженим ОСОБА_3 і прокурором вирок
апеляційного суду не оскаржено і на нього не принесено касаційне подання.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора про безпідставність вимог засудженого, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи винного наведені ним у скарзі, колегія суддів не
знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції щодо
винуватості ОСОБА_1 у вчинених злочинах за обставин, вказаних у вироку
стверджений сукупністю зібраних доказів і засудженим не оспорюється.
Апеляційний суд перевіряючи законність вироку також дійшов висновку щодо
винності ОСОБА_1

ОСОБА_1. як у суді першої інстанції,
так і в апеляційному суді повністю визнавав себе винним.

Дії засудженого правильно кваліфіковані
за ст. 304 і ч. 2 ст. 289 КК України і ніким не оскаржені.

Щодо призначення апеляційним судом
більш суворого покарання ніж обраного судом першої інстанції, то це рішення
належним чином обґрунтоване і постановлено відповідно до вимог ст. 378 КПК
України.

Наведені у вироку апеляційного суду
доводи про необхідність призначення ОСОБА_1більш суворого покарання є
переконливими і обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 про безпідставність
задоволення апеляції прокурора правильність рішення апеляційного суду не
спростовують.

Колегія суддів вважає, що вирок
апеляційного суду є законним, а призначене ОСОБА_1покарання - необхідним і
достатнім.

Підстав для пом'якшення покарання ОСОБА_1не
знайдено.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування судових
рішень не встановлено.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1.
залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Запорізької області від 19
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Кравченко К.Т. Канигіна Г.В. Пошви Б.М.