Справа № 1-1049/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 21
листопада 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Клока О.М.,

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.,

прокурора
Воробія О.П.,

захисника
ОСОБА_1,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3. розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с
Маяки Луцького району, проживає в АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, неодружений, не працює, судимий вироком Луцького
міськрайонного суду від 26.06.2007 року за ст.ст. 296 ч.2, 304, 75 КК України
на 2 роки 6 місяців обмеження волі з випробуванням, встановлений іспитовий
строк 1 рік, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ

Підсудний ОСОБА_2. 01 вересня 2007 року близько 17-30 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючись корисливими мотивом та метою, по
вул.Глушець в м.Луцьку, шляхом обману, повідомивши неправдиву інформацію щодо
дійсних намарів, заволодів велосипедом «Байкспорт» неповнолітнього ОСОБА_4.,
чим завдав потерпілому матеріальну
шкоду на суму 750 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що дійсно при
вищезазначених обставинах місця і часу він, повідомивши неповнолітньому
потерпілому неправдиві відомомсті щодо своїх дійсних намірів, заволодів
велосипедом, який в подальшому залишив у себе. Вартість викраденого не оспорює,
факт свого перебування в стані алкогольного сп'яніння не заперечує.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3. суду повідомив,
що про викрадення велосипеда у сина йому стало відомо зі слів дружини. Вартість
велосипеда становить 750 грн. Збитки повністю відшкодовані.

Суд у відповідності до ст. 299 КПК України, з'ясувавши правильність
розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду фактичних обставин
справи, не маючи сумніву у істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, визнав
недоцільним досліджувати інші докази щодо обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Оскільки ОСОБА_2. самостійно вчинив один епізод злочинної діяльності, має
судимість не за корисливі злочини, тому суд перекваліфіковує дії підсудного з
ч.2 ст.190 КК України на ч.1 ст.190 КК України.

Виключає суд і кваліфікуючу ознаку - зловживання довірою, оскільки така не
знайшла свого підтвердження.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про
винуватість ОСОБА_2. у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману і
кваліфікує дії підсудного за ст. 190 ч. 1КК України.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який
відноситься до невеликої тяжкості, особу винного та обставини справи, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2. суд відносить
з'явлення із зізнанням, щире каяття, добровільне відшкодування завданого
злочином збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння та рецедив злочинів.

ОСОБА_2. раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знову вчинив
злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, тому суд приходить до
висновку про можливість виправлення підсудного лише в умовах тримання в
кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в
умовах здійснення за ним нагляду і з обов'язковим залученням до праці.

Враховує суд і пом'якшуючі покарання обставини, позитивну характеристику та
думку законного представника неповнолітнього потерпілого, який не наполягав на
суворому покаранні, тому призначає підсудному мінімальне покарання у виді
обмеження волі, передбачене санкцією ст.190 ч.1 КК України

Суд, у відповідності до ст.71 КК України, призначаючи
покарання за сукупністю вироків, лише частково приєднує до покарання за даним
вироком невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від
26.06.2007 року.

Суд зараховує в строк відбування покарання термін перебування ОСОБА_2. під
вартою з 12 вересня 2007 року по 21 листопада 2007 року з розрахунку, у
відповідності до ст.ст. 72, 338 КК України, що одному дню тримання під вартою
відповідають два дні обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_2. засуджується до покарання, не пов'язаного з позбавленням
волі, суд змінює запобіжний захід із взяття під варту на підписку про невиїзд з
постійного місця проживання і звільняє підсудного з-під варти в залі судового
засідання.

Речовий доказ - велосипед слід залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4., судові витрати в
сумі 188 грн. 31 коп слід стягнути з ОСОБА_2. в доход держави.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 1 КК
України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один)
рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком,
частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького
міськрайонного суду від 26.06.2007 року, остаточно визначити ОСОБА_2 до
відбування 2(два) роки 7(сім) місяців обмеження
волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу змінити із взяття
під варту на підписку про невиїзд.

Негайно
звільнити ОСОБА_2. з-під варти в залі судового засідання.

Строк відбування
покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати в
строк відбування покарання 142 (сто сорок два) дні обмеження волі.

Речовий доказ -
велосипед залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4.

Судові витрати в сумі 188(сто вісімдесят вісім) грн. 31
коп. стягнути з ОСОБА_2. в доход держави

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через
Луцький міськрайонний суд.