1-кп/381/105/15
381/1194/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«08» червня 2015 року м. Фастів

Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

№ 1 - КП /381/105/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000107 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Фастова Київської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , не одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої продавцем продовольчих товарів у ТОВ «ЕКО», такої, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з середньою освітою, українки, громадянки України, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника адвоката ОСОБА_9 , а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2015 року близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_11 , її цивільний чоловік ОСОБА_12 за місцем власного проживання по АДРЕСА_1 , а також їх знайома ОСОБА_13 , разом вживали алкогольні напої, а потім ОСОБА_11 , відчуваючи після обопільної сварки із побутових мотивів, раптово виниклу до нього неприязнь, імпульсивно реагуючи на його дії, який в образливій формі зі свого боку також почав висловлювати невдоволення та застосовувати до неї насильство, вирішила шляхом фізичного впливу заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_12 у вигляді нанесення йому саме таких первинних тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння спричинять останньому загрозливі для життя явища, за винятком смерті.

Продовжуючи свої злочинні насильницькі дії, усвідомлюючи при цьому їх суспільно небезпечний характер, але не передбачаючи можливість настання найтяжчого похідного наслідку, хоча повинна була і могла його передбачити, ОСОБА_11 нанесла в бік ОСОБА_12 , одним одностороннє гострим предметом типу клинка ножа, що мав обух і лезо, який тримала у руці, один удар в область грудної клітки. За таких обставин ОСОБА_11 завдала потерпілому подряпини і точкові садна на правій кисті, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серцевої сумки і початкової частини висхідного відділу дуги аорти, з розвитком гострої крововтрати, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, яке перебуває у прямому зв`язку з причиною його смерті.

Тому суд вважає обвинувачену ОСОБА_11 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознакою умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Водночас обвинувачена ОСОБА_11 спочатку судового розгляду свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за наведених вище обставин обвинувачення визнала частково, та не оспорюючи всі його фактичні обставини пояснювала, що вважає мотиви завданого нею удару ножем потерпілому - самозахист.

Пізніше ОСОБА_11 свою позицію змінила, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають встановленим обставинам злочину, підтвердивши те, що вона дійсно 22.01.2015 року близько 10 год. 30 хв., разом з цивільним чоловіком ОСОБА_12 за місцем власного проживання по АДРЕСА_1 , а також їхньою знайомою ОСОБА_13 , разом вживали алкогольні напої. Коли ОСОБА_12 , а також вона перебували в стані сп`яніння, одразу стали сперечатися та лаятися з приводу непорозумінь, що виникли між ними стосовно виховання та догляду спільної дитини. В цей час ОСОБА_12 став застосовувати до неї насильство, а тому вона вирішила заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_12 , шляхом нанесення тому тяжких ушкоджень. При цьому позбавляти того життя вона наміру не мала. Побачивши на кухні один з побутових ножів, вона несподівано взяла в руки, нанісши ним один удар в область грудної клітки ОСОБА_12 , завдавши йому рану в області грудей. ОСОБА_12 після отримання зазначеного поранення продовжував спілкуватися, а тому вона зрозуміла для себе, що поранення не є суттєвим. Від цього поранення ОСОБА_12 через нетривалий час помер.

При цьому суд вважає останні її показання в судовому засіданні щирими, оскільки вони за викладених вище обставин повністю підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_10 рідний брат загиблого, повідомив у суді фактичні дані про те, що хоча свідком злочину він не був, але знав брата як людину, яка зловживала алкогольними напоями. Також той періодично вживав і наркотичні засоби. ОСОБА_12 шість років проживав в цивільному шлюбі разом з ОСОБА_11 , яка народила від нього одну дитину. Останній рік він жив окремо від неї за адресою батьків, оскільки вони посварилися через ревнощі з боку обвинуваченої. Між тим брат не менше одного разу на місяць відвідував спільну дитину. Сам особисто він періодично давав брату гроші, оскільки останнім часом той не працював.

Свідок ОСОБА_14 сусідка обвинуваченої, підтверджуючи і у свою чергу під час допиту у судовому засіданні фактичні данні щодо відомих їй обставин вживання близько 10 год. 30 хв. 22.01.2015 року ОСОБА_11 , її цивільним чоловіком ОСОБА_12 алкогольних напоїв за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , також наполягала на тому, що саме в цей час вона перебувала в іншій відокремленій кімнаті (гуртожитку), з якої не виходила, а тому лише добре чула, як обвинувачена з потерпілим спочатку стали лаятися між собою. Потім через деякий час вона почула звуки схожі на хрипіння та переляканий крик ОСОБА_11 «Що я зробила? … ОСОБА_15 …давай його піднімемо». Пізніше вона дізналася і про подробиці злочину та вважає, що таку поведінку обвинуваченої викликав стан алкогольного сп`яніння в якому вона знаходилася. Допитана судом свідок ОСОБА_13 , повністю підтвердивши і зі свого боку показання ОСОБА_11 про обставини спільного вживання нею особисто, обвинуваченою та загиблим ОСОБА_12 в першій половині 22.01.2015 року алкогольних напоїв по АДРЕСА_1 , наполягала також на тому, що вони втрьох вжили достатню кількість горілки, від чого вона сильно сп`яніла та лягла відпочивати. В той час вона лише добре чула, як між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виникла сварка з причин їх взаємовідносин. Які далі вони застосовували дії вона не бачила. Пізніше вона прокинулася від того, що її збудили працівники міліції, які повідомили про подію. При цьому самі обставини злочину їй не відомі.

Згідно з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 22.01.2015 року та додатки до нього, на трупі ОСОБА_12 , який знаходився в кімнаті на дивані, було тілесне ушкодження у вигляді одного колото-різаного поранення грудної клітини. Під час огляду був вилучений кухонний ніж з дерев`яною ручкою, що мав сліди схожі на кров. Вилучені з місця події один кухонний ніж, чотири шарики з вати, дитячі колготки, зразок крові загиблого, його одяг, а також зрізи нігтів визнані речовими доказами (а.к.п. 7-20, 78).

Як видно з досліджених в судовому засіданні висновків судово-медичного експерта № 19 від 17.03.2015 року, судово-медичного експерта-цитолога № 28 від 23.02.2015 року, на тілі ОСОБА_12 були виявлені прижиттєві, завдані в один проміжок часу, одним одностороннє гострим предметом типу клинка ножа, що мав обух і лезо, подряпини і точкові садна на правій кисті, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва (до 6 см.) з ушкодженням серцевої сумки і початкової частини висхідного відділу дуги аорти, з розвитком гострої крововтрати (в серцеву сумку близько 200 мл, в ліву плевральну порожнину - 100 мл, праву 600 мл), внаслідок яких ОСОБА_12 деякий час ще міг жити та самостійно рухатися. Смерть потерпілого, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння (в крові 3,17 проміле етилового спирту), була викликана однією проникаючою колото-різаною раною грудної клітки зліва з ушкодженням серцевої сумки і початкової частини висхідного відділу дуги аорти, з розвитком гострої крововтрати. Кров загиблого містить антиген В ізосерологічної системи АВО (а.к.п. 86-87, 96-100).

Згідно з дослідженими висновками експерта-криміналіста № 17-мк від 26.02.2015 року, судово-медичного експерта-цитолога № 28 від 23.02.2015 року, на вилученому у обвинуваченої ОСОБА_11 кухонному ножі, виявлена кров, яка може належати потерпілому ОСОБА_12 , а виникнення самих ушкоджень на тілі загиблого не виключається від дії цього ножа (а.к.п. 92-93, 96-100).

До того ж, з дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичного експерта № 8 від 23.01.2015 року, в період вчинення злочину ОСОБА_11 також отримала легкі тілесні ушкодження, що були викликані наявністю одного синця та садни на верхніх кінцівках. При цьому лише синець міг виникнути внаслідок завдання ударів кулаками (а.к.п. 89).

З дослідженого в суді висновку щодо результатів медичного огляду № 6 від 22.01.2015 року також встановлено, що станом на 14 год. 35 хв. зазначеної доби, ОСОБА_11 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п. 48).

Дослідженим судом висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 108 від 16.03.15 року, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_11 під час скоєння інкримінованих їй дій, а також і на даний час, на психічні захворювання не страждала. Тому вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В стані фізіологічного афекту не перебувала, а перебувала у стані простого алкогольного сп`яніння. Застосування примусових заходів медичного характеру вона не потребує (а.к.п. 103-104).

Сторони захисту та обвинувачення не оспорювали вказані і встановлені протоколами огляду місця події, висновками експертів, речовими доказами та іншими документами фактичні обставини кримінального провадження.

Оцінюючи наведені показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на предмет їх належності і достовірності, суд враховує те, що вони об`єктивно підтверджуються наведеними вище доказами (протоколами слідчих дій з додатками, висновками експертів, речовими доказами та іншими документами) і повністю узгоджуються між собою у частині дійсних обставин сварок, що виникали на побутовому підґрунті між обвинуваченою та потерпілим, виявлення на місці події трупу ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті, одного ножа, які містили на собі кров загиблого.

Всі ці дані повністю узгоджуються з наведеними вище показаннями обвинуваченої ОСОБА_11 , в яких вона зізналася у вчиненні злочину, а саме у тому, що виключно вона умисно застосувала до потерпілого насильство, а тому суд визнає їх щирими і кладе в основу даного рішення.

З огляду на все це суд відкидає первинні показання обвинуваченої ОСОБА_11 , у яких вона свою вину у вчиненні злочину в цій частині визнавала частково, вважаючи свої дії вчиненими за обставин самозахисту.

Враховуючи ж у своїй сукупності спосіб заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , кількість, характер і локалізацію ударів та пошкоджень, причини припинення нею своїх дій, суд вважає доведеним те, що обвинувачена усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, бажала завдати ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, і хоча не передбачала їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_12 і не бажала її настання, проте за вказаних умов повинна була і могла передбачити такі наслідки своїх дій, відтак умисно завдавши загиблому тяжких тілесних ушкоджень внаслідок злочинної недбалості, спричинила йому смерть.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення кримінального провадження, досліджено всі зібрані під час досудового слідства та судового розгляду докази, всім їм дана оцінка, при цьому інших клопотань від сторін та учасників не надходило.

Враховуючи все викладене, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_11 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, та обставини, що зменшують такий ступень, а саме, характер завданих загиблому травм (лише одна рана, яка не є глибокою), а також враховує дані про особу винної, яка до кримінальної відповідальності притягається вперше, самостійно утримує двох малолітніх дітей (одне страждає на захворювання серця) та матір пенсійного віку, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують її допомоги та опіки, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а за місцем роботи виключно позитивно, займається суспільно корисною працею, вкрай негативно оцінила вчинені нею злочинні дії і заявила про свою готовність нести призначене судом покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , суд визнає її щире каяття, провокуючу поведінку самого потерпілого, факт застосування ним фізичного насильства, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої з боку потерпілого. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , суд визнає вчинення нею злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Перелічені вище пом`якшуючі покарання обставини суд визнає такими, що у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, а тому, беручи до уваги ці обставини та враховуючи наведені дані про особу винної, суд знаходить можливим в даному конкретному випадку як виняток застосувати до ОСОБА_11 ст. 69 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_11 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо неї запобіжний захід до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 377 КПК України, належить залишити без змін.

З огляду на те, що неповнолітні діти обвинуваченої, на момент ухвалення вироку перебувають під опікою та наглядом (а.к.п. 43-44, матеріали судового розгляду, а. 97), суд в порядку ст. 378 КПК України, окреме питання про необхідність їх влаштування не порушує.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1, 336, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_16 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Залікувати у строк покарання обвинуваченій ОСОБА_11 термін досудового тримання під вартою та початок строку відбуття покарання обчислювати їй з «22» січня 2015 року (а.к.п. 38-41).

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- один кухонний ніж, чотири шарики з вати, дитячі колготки, зразок крові загиблого, його одяг, а також зрізи нігтів, які зберігаються в камері схову речових доказів Фастівського МВ ГУ УМВС України в Київській області (а.к.п. 78) знищити.

Обраний ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін, та до набрання вироком законної сили утримувати її у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_17 БОНЧЕВ