Справа № 204/7489/14-к
Провадження № 1-в/204/2116/14

У Х В А Л А
24 жовтня 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в

складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника установи: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року, який змінений ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20 жовтня 2014 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року змінений та ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна.

В клопотанні ставиться питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, так як він відбув більш ніж 2/3 строку призначеного йому покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що він не залучався до праці у зв`язку з досягненням пенсійного віку, а також тим, що вирок відносно нього набрав законної сили лише 14 жовтня 2014 року. Однак, за весь час знаходження його під вартою під час розгляду кримінальної справи відносно нього в суді першої та апеляційної інстанції він з власної ініціативи залучався до робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкування місць утримання. Усі вимоги працівників СІЗО він сумлінно виконує. Вважає, що повністю виправився. Крім того, він постійно за станом здоров`я проходить лікування в СІЗО, оскільки хворіє на цукровий діабет, хворобу Паркінсона, має підвищений тиск. На сьогоднішній день його вік становить 65 років, з 60 років він вже пенсіонер.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 та просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що засуджений не залучався до праці, не має заохочень за час перебування в СІЗО, що свідчить про відсутність підстав для застосування до засудженого ст. 81 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Початок строку відбування покарання 29.06.2011 року.

Станом на 24.10.2014 року засуджений ОСОБА_5 відбув 3 роки 3 місяці 24 дні, тобто більше трьох чвертей строку призначеного йому покарання.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією Дніпропетровського слідчого ізолятора від 20.10.2014 року ОСОБА_5 характеризується задовільно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, до праці не залучався з незалежних від нього причин.
Порушень режиму утримання ОСОБА_5 не допускав, стягнень та заохочень не мав.
Згідно медичної довідки від 20.10.2014 року, виданої начальником МСЧ ДСІЗО ОСОБА_6 Молчанов ОСОБА_7 з 21.02.2012 року по 01.03.2012 року проходив курс лікування в КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. Мечникова» з діагнозом: ІХС нестабільна стенокардія з стабілізацією на рівні ІІФК при ангіографічно інтактних КА. Порушення ритму по типу екстрасистолії. Гіпертонічна хвороба ІІ, хронічна серцева недостатність ІІФК. Цукровий діабет ІІ тип, середньої тяжкості дії субкомпенсації. Енцефалопатія складного гинезу субкомпенсованого з вегетативними порушеннями.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про попереднє ув`язнення» взяті під варту особи можуть залучатися до роботи лише в межах території місця попереднього ув`язнення за їх згодою і з дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження.
Ч.2 ст. 16 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що взяті під варту особи можуть залучатися без оплати їх праці лише до робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місця попереднього ув`язнення. До таких робіт ці особи залучаються почергово у вільний від проведення слідчих дій час і не більш як на дві години протягом дня.

В судовому засіданні встановлено, що в період часу з 29.06.2011 року по 14.10.2014 року дозвіл ані слідчим, а ні судом, які здійснювали кримінальне провадження, щодо залучення ОСОБА_5 до праці не надавався, що фактично унеможливило, з причин, незалежних від самого засудженого бути залученим до роботи.

Між тим, ОСОБА_5 залучався з власної ініціативи до робіт, пов`язаних із створенням належних санітарно-побутових умов і впорядкуванням місця попереднього ув`язнення, не зважаючи на вік та хвороби, що свідчить про сумлінне ставлення останнього до праці.

Згідно ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Однак, після набрання вироком законної сили ОСОБА_5 також не був залучений адміністрацією СІЗО до праці, хоча й виконував роботи, пов`язані зі створенням належних санітарно-побутових умов.
При цьому, на думку суду, формальний підхід до розгляду клопотання засудженого протиричить вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не було створено необхідних умов для праці останнього під час перебування його під вартою в умовах СІЗО.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей призначеного йому строку основного покарання та задовільно характеризується, а також беручи до уваги, що він хоча і не залучався до праці з незалежних від нього причин, однак з власної ініціативи виконував роботи, пов`язані зі створенням належних санітарно-побутових умов, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, а отже може бути звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково.

На підставі викладеного і керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України суд, -
у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2014 року, який змінений ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.10.2014 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк покарання 8 місяців 06 днів.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1