Крим. справа №1-15/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2008 року
смт Врадіївка

Врадіївський районний суд
Миколаївської області у складі :

головуючого
судді Сорочан А. В.

пр
секретарі судового засідання Лисейко Т. А.

з
участю прокурора Мочалко С. П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Захарівка
Врадіївського району Миколаївської області, громадянин України, освіта 10
класів, не одружений, на утриманні двоє н/л дітей, офіційно не працює, раніше
не судимого, місце реєстрації проживання АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2,

у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, який за
рішенням Доманівського районного суду
від 02.02.2007 року зобов”язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку, починаючи з 11.12.2006 року до її повноліття, з моменту проголошення рішення
про стягнення аліментів та після неодноразових попереджень державного
виконавця злісно ухилявся від сплати
аліментів на утримання дитини , внаслідок чого станом на 01.09.2007 року виникла
заборгованість по аліментах у розмірі 2083 грн. 52 коп., яка підсудним не відшкодована.

У судовому засіданні підсудний повністю визнав
вину, щиро розкаявся та суду показав, що після прийняття рішення Доманівським районним
судом 2 лютого 2007 року про сплату аліментів
на користь ОСОБА_2 на утримання
його доньки ОСОБА_3, 1998 року
народження у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків, він ніде офіційно не працював, хоча фактично отримував
нерегулярний заробіток про який до державного виконавця по місцю виконання рішення
суду не повідомляв. З моменту примусового виконання рішення суду на утримання дитини
не заплатив ні однієї гривні, хоча міг це робити, так як отримував певні доходи.
Наприкінці листопада-на початку грудня 2006 року, точної дати не пам'ятає, він працював у односельчанки ОСОБА_4, де
рубав дрова, за що остання розрахувалась
коштами в сумі 20 гривень. У травні місяці він проживав в с. Нововасилівка біля
своєї співмешканки ОСОБА_5, і допомагав
її братові ОСОБА_6випасати
людську худобу, за що з ОСОБА_6 розраховувались помісячно по 400 гривень. У травні місяці він
переїхав на постійне місце проживання додому
до матері в смт Врадіївка, де почав працювати по найму у людей. Протягом серпня
2007 року він рубав дрова в односельчанки ОСОБА_7, де заробив всього 240 грн. У вересні
2007 року він почав допомагати односельчанину ОСОБА_8 по господарству, а саме працював в нього
протягом 20 днів, де отримав 400 грн. Частину даних коштів, а саме 150 гривень,
він затратив на продукти харчування. Решту 250 гривень він затратив на свої потреби,
а саме купував собі одяг, та предмети першої необхідності. З 12 жовтня 2007 року
по 5 листопада 2007 року він допомагав на автомийці ПП “ОСОБА_9 ” , де отримав 500 грн., з яких 217 грн. отримав на руки, решту
погасив борг у магазин. Крім того, за оренду його земельної ділянки, що знаходиться
в с. Захарівка Врадіївського району, від орендаря він отримав 400 грн. орендної
плати. Він неодноразово викликався до відділу
ДВС Врадіївського РУЮ та попереджувався про сплату аліментів на дитину. При бесідах з державним виконавцем Богерук Д. отримував попередження про сплату аліментів. На даний час
він знає, що в нього є заборгованість по аліментам, яка складає 2083 грн. 52 коп., які в подальшому зобов'язується погасити. Чому не
сплачував аліменти пояснити не може.

Так як показання підсудного відповідають
фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, то інші докази на підставі
ч.3 ст.299 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Суд
приходить до висновку, що злісний характер ухилення від сплати аліментів підтверджується тривалістю протягом якої
підсудний не сплачував аліменти та розміром заборгованості по аліментах,
наявність у підсудного тимчасових грошових доходів, про які він навмисно не
повідомляв до державного виконавця по місцю виконання рішення суду, з яких він
міг сплачувати аліменти. Також, тими обставинами, що підсудний є працездатною особою та
зловживає спиртними напоями (а. с. 49 ), за весь час ні разу не звертався у
центр зайнятості для офіційного працевлаштування, ігнорування законних вимог
державного виконавця про сплату аліментів. Усі ці обставини у сукупності дають
суду зробити висновок про злісний характер ухилення ОСОБА_1 від сплати
аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка є хворою дитиною та перебуває
на обліку у Доманівській ЦРЛ (а. с. 44).

Дослідив та оцінив вказані докази, які між собою повністю
узгоджуються, суд вважає повністю доведеною вину підсудного у злісному ухиленні
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( аліментів ) і кваліфікує
його дії за ч.1 ст. 164 КК України.

При призначенні підсудному покарання суд враховує -
скоєння останнім злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до
злочинів невеликої тяжкості, обставини,
які пом”якшують покарання - щире каяття, його особу, яка позитивно
характеризується по місцю проживання, зловживає спиртними напоями, раніше не
судимий, та приходить до висновку про
призначення покарання за ч. 1 ст.164
України у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст.323, 324 КПК України, суд, -

з а
с у д
и в :

ОСОБА_1 визнати винним за скоєння злочину, передбаченого
ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання
у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного
заходу обрану підсудному на попередньому
слідстві у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Миколаївської області протягом п”ятнадцяти діб з моменту його
проголошення через Врадіївський районний суд, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку направити прокурору Врадіївського району для
відома та вручити засудженому під розписку.

Суддя
А. В. Сорочан