ВИРОК

Іменем України

№1-кп/237/161/2013

237/3325/13-к

06 листопада 2013 року

Мар'їнський районний суд у складі:

Головуючого - судді Ліпчанського С.М.

За участі секретаря Бахтіяровій Н.В.

За участі прокурора Тахтарова М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
звинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку м. Донецьк, росіянку,
громадянку України, з середнє
технічною освітою, працюючу ТОВ «ДДС»
головним бухгалтером,
зареєстровану та мешкаючи за
адресою АДРЕСА_1, за ст.. 364-1 ч.1, 366 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.02.2011, наказом директора ТОВ
«ДДС» № 2 від 01. 02.2011, призначена
головним економістом з веденням
бухгалтерського обліку ТОВ
«ДДС» і ознайомлена зі своєю
посадовою інструкцією.

Таким чином, ОСОБА_1 із зазначеного
періоду часу обіймала на даному
підприємстві на постійній основі
посаду, пов 'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків,
і в силу цього була службовою особою
юридичної особи приватного права
незалежно від її
організаційно-правової форми, а саме
ТОВ «ДДС» у м. Красногорівка,
Мар'їнського району, Донецької
області.

Так, 17.05.2013 під час проведення перевірки
додержання вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
службова особа ТОВ «ДДС» ОСОБА_1,
перебуваючи за місцем роботи за
адресою: м. Красногорівка, вул.
Юго-Восточна, 4, Мар'їнського району,
Донецької області у червні 2011 року,
точна дата та час в ході слідства
встановлені не були, діючи умисно,
зловживаючи своїми службовими
повноваженнями всупереч інтересам
служби в інтересах іншої особи, а саме
колишнього працівника ТОВ «ДДС»
ОСОБА_2, склала та видала офіційний
документ, а саме наказ директора ТОВ
«ДДС» № 11 від 26.01.1996 «Про підсумки
атестації робочих місць за умовами
праці».

Однак, відповідно до Журналу
реєстрації наказів ТОВ «ДДС» за 1994 рік
під №17 зареєстровано інший наказ, а
саме наказ №17 від 25.03.1996 АТ
«Дондорстрой» - «Про прийняття ОСОБА_3 -
сторожем на об'єкт «Обход м. Донецьк» з
25.03.1996».

Таким чином, ОСОБА_1 склала завідомо
неправдивий офіційний документ, а саме
наказ директора ТОВ «ДДС» №17 від 26.01.1996
«Про підсумки атестації робочих місць
за умовами праці», який видала ОСОБА_2, а
той у свою чергу передав його до
Управління Пенсійного Фонду України в
Київському районі м. Донецька.

Складений ОСОБА_1 завідомо неправдивий
офіційний документ - наказ директора
ТОВ «ДДС» № 2 7 від 26.01.1996 «Про підсумки
атестації робочих місць за умовами
праці», став підставою для незаконного
нарахування і незаконної виплати
пільгової пенсії ОСОБА_2, яка
начисляється відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «б-з»,
«а», та ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 в
період з серпня 2011 року по травень 2013
року ОСОБА_2 незаконно нараховано та
виплачено суму пенсії у розмірі 52656
гривен 45 копійок, що спричинило
матеріальні збитки бюджету Пенсійного
фонду України на зазначену суму.

ОСОБА_1 01.02.2011, наказом директора
ТОВ «ДДС» № 2 від 01.02.2011,
призначена головним економістом з
веденням бухгалтерського обліку ТОВ
«ДДС» і ознайомлена зі своєю
посадовою інструкцією.

Таким чином, ОСОБА_1 із зазначеного
періоду часу обіймала на даному
підприємстві на постійній основі
посаду, пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків,
і в силу цього була службовою особою
юридичної особи приватного права
незалежно від її
організаційно-правової форми, а саме
ТОВ «ДДС» у м. Красногорівка,
Мар'їнського району, Донецької
області.

Так, 17.05.2013 під час проведення перевірки
додержання вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
службова особа ТОВ «ДДС» ОСОБА_1,,
перебуваючи за місцем роботи за
адресою: м. Красногорівка, вул.
Юго-Восточна, 4, Мар'їнського району,
Донецької області у червні 2011 року,
точна дата та час в ході слідства
встановлені не були, діючи умисно,
зловживаючи своїми службовими
повноваженнями всупереч інтересам
служби в інтересах іншої особи, а саме
колишнього працівника ТОВ «ДДС»
ОСОБА_2, склала та видала офіційний
документ, а саме наказ директора ТОВ
«ДДС» № 2 7 від 26.01.1996 «Про підсумки
атестації робочих місць за умовами
праці».

Однак, відповідно до Журналу
реєстрації наказів ТОВ «ДДС» за 1994 рік
під № 17 зареєстровано інший наказ,
а саме наказ №17 від 25.03.1996 АТ
«Дондорстрой» - «Про прийняття
ОСОБА_3 - сторожем на об'єкт «Обход
м. Донецьк» з 25.03.1996».

Таким чином, ОСОБА_1 склала завідомо
неправдивий офіційний документ, а саме
наказ директора ТОВ «ДДС» № 17 від 26.01.1996
«Про підсумки атестації робочих місць
за умовами праці», який видала ОСОБА_2, а
той у свою чергу передав його до
Управління Пенсійного Фонду України в
Київському районі м. Донецька.

Складений ОСОБА_1 завідомо неправдивий
офіційний документ - наказ директора
ТОВ «ДДС» № 11 від 26.01.1996 «Про підсумки
атестації робочих місць за умовами
праці», став підставою для незаконного
нарахування і незаконної виплати
пільгової пенсії ОСОБА_2, яка
начисляється відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «б-з»,
«а», та ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 в
період з серпня 2011 року по травень 2013
року ОСОБА_2 незаконно нараховано та
виплачено суму пенсії у розмірі 52656
гривен 45 копійок, що спричинило
матеріальні збитки бюджету Пенсійного
фонду України на зазначену суму.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1
свою провину у скоєному злочині
визнала повністю і суду показала, що
дійсно вона, обіймаючи посаду
головного бухгалтера ТОВ "ДДС",
приблизно в червні 2011 року склала наказ
директора ТОВ «ДДС» від 26.01.1996 року №17
«Про підсумки атестації робочих місць
за умовами правці», якого в дійсності
не існувало та віддала його ОСОБА_2 для
того щоб він отримав пільгову пенсію. У
вчиненому злочині щіро кається, та
просить суд сурово її не карати.

Відповідно до ст.. 349 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються. Учасники процесу
правильно розуміють зазначені особи
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності їх позиції, їм
роз'яснено що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Даючи правову оцінку діям підсудного,
суд вважає, що своїми умисними діями,
ОСОБА_1 скоїла злочин передбачений ч. 1
ст. 364-1 КК України з кваліфікаційними
ознаками, а саме: зловживання
повноваженнями, тобто умисне, з метою
одержання неправомірної вигоди для
іншої особи використання всупереч
інтересам юридичної особи приватного
права незалежно від
організаційно-правової форми
службовою особою такої юридичної особи
своїх повноважень», якщо це завдало
істотної шкоди державним інтересам.

Також своїми навмисними діями, які
виразилися в умисному складанні та
видачі посадовою особою завідомо
неправдивого документу, що є службовим
підлогом, ОСОБА_1 скоїла злочин
передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Обставини, які пом'якшують покарання,
передбачені ч. 1 ст. 66 КК України, під час
досудового розслідування є щире каяття
і активне сприяння розкриттю злочину
своїми правдивими показами.

Обставини, які обтяжують покарання,
передбачені ст. 61 КК України, не
встановлено.

При призначенні покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості
злочину, конкретні обставини справи,
вказані дані про особу обвинуваченого,
яка раніше в силу ст.. 89 КК України не
судима, за місцем мешкання
характеризується позитивно, а тому суд
вважає, що його виправлення та
перевиховання можливо без ізоляції від
суспільства.

Керуючись статтями 349, 368,370, 374 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 статті 364-1 КК
України та призначити покарання за
цією статтею у виді 500 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 8500 грн., з позбавленням права
займати посади пов"язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 1 рік.

ЇЇ ж визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 статті 366 КК України
та призначити покарання за цією
статтею у виді 250 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що
становить 4250 грн., з позбавленням права
займати посади пов"язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 500
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 8500 грн., з
позбавленням права займати посади
пов"язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 2 роки.

Речові докази залишити при материалах
кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного суду через Мар»їнський
районний суд протягом 30 днів для
підсудного з часу вручення йому копії
вироку, для інших учасників з моменту
його оголошення.

Копію вироку, після його проголошення,
негайно вручити засудженому і
прокурору. Інші учасники кримінального
провадження вправі отримати у суді
копію вироку.

Суддя Мар'їнського районного суду
С.М. Ліпчанський

Дата документу 07.11.2013