Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/314/15-к
№ провадження 1-кп/541/39/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурорів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000042 від 16 січня 2015 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Городня Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, утриманців не маючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.09.2007 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч.2,75 КК України до 3-х років обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
- 09.06.2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст..ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 69, 69-1, 70 ч.1, 71 КК України до 3-х років 9 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 13.10.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік, 1 місяць 6 днів.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

встановив:
10 січня 2015 року у вечірній час, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись спільно з потерпілим ОСОБА_7 в кабіні ліфта, що розташований в будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви направлені на заволодіння чужим майном, діючи відкрито та раптово для потерпілого, скориставшись тим, що ліфт прибув на перший поверх, вихопив з рук потерпілого гроші в сумі 400 грн., після чого відразу ж з місця вчинення злочину втік.

Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Свою винність в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю. Пояснив, що на початку січня 2015 року він спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в квартирі останнього розпивав алкогольні напої. Потім разом з потерпілим ОСОБА_7 він залишив квартиру. Вони ліфтом спускалися на перший поверх. Побачивши в руках ОСОБА_7 гроші, він вихопив їх у нього з рук та втік. В подальшому перерахувавши кошти виявив, що їх було 400 грн. Кошти витратив на продукти харчування.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його винність в інкримінованому йому діянні підтверджується наступними доказами перевіреними в судовому засіданні.

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що на початку січня 2015 року у вечірній час він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в квартирі останнього розпивав алкогольні напої. Потім він вирішив піти додому. Разом з ним з квартири вийшов ОСОБА_6 . Вони сіли в кабіну ліфту та спускалися на перший поверх. На запитання обвинуваченого чи є у нього гроші? Він витягнув з кишені кошти та тримав їх в руках. Коли ліфт спустився на перший поверх, обвинувачений вихопив у нього з рук 400 грн. та втік. Кошти на даний час йому не повернуто;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 її онук. В один із днів січня 2015 року онук повернувшись додому повідомив їй, що у нього з рук вихопили гроші;

- протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_7 , фото таблицею до нього, згідно якого потерпілий в присутності понятих докладно розповів про обставини за яких у нього відкрито викрали гроші в сумі 400 грн. (а.п.47-49).

Матеріали даного слідчого експерименту узгоджуються з показаннями, які дав потерпілий в судовому засіданні, що свідчить про стабільність його свідчень, як на досудовому розслідуванні так і при судовому розгляді справи.

Позиція обвинуваченого в судовому засіданні була нестабільною. Спочатку ним фактично частково визнавалася своя вина у вчиненні відкритого викрадення чужого майна. Обвинувачений стверджував, що здійснив таємне викрадення коштів потерпілого. В процесі розгляду справи обвинуваченим змінено свою позицію та в повному об`ємі визнано свою винуватість у скоєнні грабежу, що свідчить про розкаяння винного у вчиненому злочині.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб заволодіння чужим майном, показання в цій частині потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 вказують на те, що заволодіння чужим майном носило відкритий характер, що було очевидним як для потерпілого так і для самого обвинуваченого.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати по ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд, в порядку ст. 67 КК України визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`янінні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд, в порядку ст. 66 КК України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжке економічне становище в державі, що сприяє росту злочинності та безробіття.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, кількість грошових коштів, якими заволодів обвинувачений та спосіб такого заволодіння, відношення потерпілого до вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання, нестабільне економічне становище в державі, що сприяє росту злочинності та безробіттю і вважає за можливе з урахуванням вище зазначеного при призначенні йому покарання по ст. 186 ч. 2 КК України застосувати ст. 69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті за вчинений ним злочини, а саме до арешту, вважаючи що покарання обвинувачений повинен відбувати реально.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обирається покарання пов`язане з реальним його відбуттям, суд приходить до переконання про доцільність та необхідність обрати ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин, він не має роботи, сім`ї, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, а отже, може ухилитися від виконання вироку (ризик переховування), продовжити злочинну діяльність.

Керуючись ст.ст. 368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_6 , визнати винним та призначити йому покарання по ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5-ти (п`яти) місяців арешту.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою, взявши його під варту негайно із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту його фактичного затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим ОСОБА_6 з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_11