Справа № 534/3332/13-к
Провадження №1-кп/534/5/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
в с т а н о в и в :
Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.06.2009 р. , який набрав чинності 26.06.2009р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 1ст. 186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Після судового засідання ОСОБА_4 ознайомився із вказаним вироком суду , про що у останнього була відібрана підписка в якій ОСОБА_4 попереджений під особистий підпис про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування зазначеного покарання та зобов`язався з`явитися до кримінально виконавчої інспекції м. Комсомольська для відпрацювання визначеного йому покарання у виді громадських робіт. Але в період часу з 26.06.2009р. ОСОБА_4 до Комсомольського МП КВІ для відпрацювання визначеного йому покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Комсомольського міського суду від 11.06.2009 р. не з`явився і не приступив до виконання громадських робіт у зв`язку з тим , що зник з місця проживання з метою ухилення від відбування вказаного покарання .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєному злочині визнав повністю і підтвердив обставини скоєного злочину, зазначив, що став на облік до Комсомольської кримінально виконавчої інспекції для відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт не після вироку , оскільки поїхав заробляти гроші , а лише в жовтні 2013р. після того як працівники міліції знайшли його в м. Мелітополі , тоді він отримав направлення на роботу до КП «Міськсвітло», був попереджений під підпис про наслідки ухилення від виконання громадських робіт і неявки на реєстрацію, однак на реєстрацію з`являвся не регулярно і лише частково відпрацював приблизно 20 годин громадських робіт, так як не приділяв цьому особливої уваги, і вважав за необхідне працювати на роботі, де платять гроші , щоб утримувати свою сім`ю. Наслідки ухилення від відбування громадських робіт усвідомлював.

Вина обвинуваченого в скоєному злочині підтверджується також : вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.06.2009р., згідно якого ОСОБА_4 визнаний винним в скоєнні злочину , передбаченому ч.1 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт; попередженнями засудженому ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання; поданням КВІ про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , які він підтвердив в судовому засіданні, показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , яка зазначила ,що ОСОБА_4 незважаючи на письмове попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт був поставлений на облік лише в жовтні 2013р. , йому було видано направлення до КП «Місксвітло » , де згідно табелів виходу на роботу згідно встановленого графіку він відпрацював лише 16 годин громадських робіт .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, що виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 із покарання у виді 120 годин громадських робіт за вироком Комсомольського міського суду від 11.06.2009р. не відбув покарання у виді 120 годин громадських робіт, в період часу з 26.06.2009р. до Комсомольського МП КВІ УДПтС України в Полтавській області не з`явився і не приступив до виконання громадських робіт у зв`язку з тим ,що з місця проживання зник з метою ухилення від відбування вказаного покарання (а.п.8) , однак згідно довідки КП «Міськсвітло» за період з 21.10.2013р. по 31.10.2013р. засуджений ОСОБА_4 відпрацював 16 годин громадських робіт, що не заперечувалось стороною обвинувачення і знайшло підтвердження в судовому засіданні в результаті допиту свідка ОСОБА_5 . Зазначена обставина не впливає на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, однак враховується судом з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого щодо доведення обвинувачення саме в цій частині і враховується при складанні призначених покарань відповідно до вимог ст.71,72 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 міру покарання, суд приймає до уваги як пом`якшуючи покарання обставини його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, матеріальний та сімейний стан .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені .

Згідно довідки Комсомольської міської лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікарів я нарколога та лікаря психіатра не перебуває .

Згідно висновку ЛКК ОСОБА_4 здоровий, противопоказань до фізичної праці не має, лікування з приводу алкогольної чи наркотичної залежності не потребує .

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та відпрацювання громадських робіт , не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом*якшують його покарання.

З врахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливо в умовах ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді арешту на строк в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Згідно ч.1ст.71 КК України , якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин , суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає , що за сукупністю вироків до призначеної міри покарання ОСОБА_4 необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.06.2009р. , на підставі ст.72 КК України перевівши 104 години громадських робіт в більш суворий вид покарання виходячи з співвідношення одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді одного місяця арешту .

На підставі вимог ч.1 ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 11.06.2009 р. у виді 104 годин громадських робіт з врахуванням ст.72 КК України виходячи з відповідності 1 дню арешту вісім годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді одного місяця 1 дня арешту.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 до набрання судовим рішенням законної сили не застосовувати .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно :

Суддя ОСОБА_1