Справа № 296/4732/15-к
Вирок
Іменем України
04 червня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, студента 1 курсу Житомирського державного технологічного університету, військовозобов`язаного, зареєстр. та прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 383 ч.2, 384 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19 лютого 2015 р. близько 14 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , без дозволу матері ОСОБА_6 , взяв грошові кошти в сумі 1300 доларів США, які сховав на сходинковому майданчику 9 поверху, будинку за вказаною адресою.

В подальшому, за невстановлених слідством обставин, у ОСОБА_4 , виник умисел на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненого з корисливих мотивів, а також на завідомо неправдиве показання про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненого з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_4 , з метою приховання своїх неправомірних дій, привласнення грошових коштів ОСОБА_6 та штучного створення доказів, невстановленим слідством предметом, власноруч спричинив собі тілесні ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран на лівій верхній кінцівці, які утворились від дій гострого предмету, що, відповідно до висновку СМЕ №392 від 24.02.2015, відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Продовжуючи свої злочинні дії, о 17 год. 30 хв. 19.02.2015 р., будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, достовірно знаючи, що ніякого відносно нього злочину не вчинялося, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно повідомив слідчому СВ Житомирського МВ ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості про те, що 19.02.2015 р. близько 14 год. 30 хв. невідома особа проникла до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинила розбійний напад, спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа грошовими коштами в сумі 1300 доларів США, які належать ОСОБА_6 .

В подальшому, за даним фактом внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001033 від 19.02.2015 р. та розпочато досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

Далі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з 18 год. 20 хв. по 19 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приховання своїх неправомірних дій, привласнення грошових коштів ОСОБА_6 та штучного створення доказів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, достовірно знаючи, що ніякого відносно нього злочину не вчинялося, повідомив під час допиту в якості потерпілого в кримінальному провадженні №0001033 слідчому СВ Житомирського МВ ОСОБА_7 завідомо неправдиві показання про те, що 19.02.2015 близько 14 год. 30 хв. невідома особа проникла до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинила розбійний напад, спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа грошовими коштами в сумі 1300 доларів США, які належать ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підстав викладеного, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, що йому інкримінуються доведена повністю та кваліфікує його дії :

- за ст. 383 ч.2 КК України як умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому із корисливих мотивів;

- за ст. 384 ч.2 КК України як умисні дії, які виразились у завідомо неправдивому показанні про вчинення злочину, поєднаному із обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому із корисливих мотивів, що виразилось у завідомо неправдивих показаннях, поєднаних з обвинуваченням особи у вчиненні особливо тяжкого злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 383 ч.2 КК України та за ст. 384 ч.2 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює, але навчається, де характеризується посередньо, інвалідність будь-якої групи не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : визнання вини, щире розкаяння у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 383 ч.2, 384 ч.2 КК України та призначити йому покарання :

- за ст. 383 ч.2 КК України три роки обмеження волі;

- за ст. 384 ч.2 КК України чотири роки обмеження волі.

В силу ст. 70 .1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на один рік шість місяців. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнутим з засудженого на користь держави 429 грн. 66 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1