Справа № 591/2982/14-к Провадження № 1-кс/591/447/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури м. Суми щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю, просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята в прокуратурі м. Суми та зареєстрована в цій установі.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З дослідженої судом заяви про злочин ОСОБА_3 та наданих до неї матеріалів встановлено, що заяву скаржника, подану ним до прокуратури м. Суми, не можна вважати заявою про вчинені кримінальні правопорушення, оскільки вона не містить обставин про ознаки злочинів як такових.
З зазначеної заяви про злочин вбачається те, що в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, об`єктивної сторони злочинів, стосовно перевищення службових повноважень та зловживання владою слідчим та прокурором, на які посилається заявник.
Заява ОСОБА_3 носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника і є фактичною його незгодою з процесуальними діями слідчого та прокурора (процесуального керівника) під час досудового розслідування зазначеного провадження, а отже стосується оскарження цих процесуальних дій (бездіяльності) наведених осіб, які він в такий спосіб намагається оспорити.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, прокуратурою м. Суми обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не внесені відомості до ЄРДР.
Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому його скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи прокуратури м. Суми, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 22 квітня 2014 року (відповідь прокурора № 92-270-10 від 28 квітня 2014 року), відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1