Справа
№1-419/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2007 року Деснянський
районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого -
судді Мурашко І.А.,

при секретарі -
Литвяк Я.В., Лутченко Т.Ю.,Назаренко Н.Г.,

з участю прокурора -
Шахова А.В.,

адвоката -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Неданчичи Репкінського
району, Чернігівської області, українець,
громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий:01.06.1999 року
Деснянським районним судом м. Чернігова за
ч.3 ст. 140, ст. 44, ст.45 КК України (у редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі звільнений від
відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та сплатою штрафу у сумі 500
грн., 03.07.2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.
185, ст.ст.75,76 КК України до 2 років
позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки, 28.03.2005 року Деснянським районним судом м.
Чернігова за ч.2 ст. 185 КК, ст.71 України до
2 років 1 місяця позбавлення волі,
звільнився умовно-достроково на підставі ст.81 КК України з місць позбавлення
волі 10.05.2006 року згідно постанови
Полтавського районного суду Полтавської області від 03.05.2006 року від
відбуття невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі 11 місяців 25 днів, проживає АДРЕСА_1,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186,
ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, у середині грудня 2006 року, у денний час, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, діючи повторно, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2,
де мешкає його співмешканка ОСОБА_3,
з м'якого куточка, який знаходиться у залі, таємно викрав гроші у сумі 1470 грн., які належать ОСОБА_3, чим
завдав потерпілій матеріальну шкоду. Після
цього, ОСОБА_2 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденими грошима на свій власний розсуд.

Наприкінці січня 2007
року, продовжуючи свою злочинну діяльність, у денний час, ОСОБА_2, діючи повторно, з метою
таємного викрадення
грошових коштів ОСОБА_3, прибув до будинку АДРЕСА_2, після чого, у присутності ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_3, через балконні
двері зайшов у квартиру, після чого зайшов
до залу і з зошиту, який знаходився на меблевій
стінці, таємно викрав гроші у сумі 3 000 грн., що належать ОСОБА_3, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду.
Після цього, ОСОБА_2 зник з місця
скоєння злочину та розпорядився
викраденим грошима на свій власний розсуд.

17 квітня 2007 року, в денний час,
ОСОБА_2, продовжуючи свою злочинну
діяльність, діючи повторно, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_3, прибув до будинку АДРЕСА_2, та за допомогою викрутки
відкрив замок вхідних дверей та проник до приміщення квартири № 2 вищезазначеного будинку, звідки з м'якого
куточку викрав гроші у сумі 1500
грн., що належать ОСОБА_3, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду. Після цього, ОСОБА_2 зник з місця скоєння злочину
та розпорядився викраденим грошима
на свій власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою
вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч.3 ст.
186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав частково та показав, що після
звільнення з місць позбавлення волі проживав у потерпілої ОСОБА_3 У середині
грудня 2006 року він з ОСОБА_3 вживав спиртні напої, а коли вона заснула, то
він з м'якого куточку викрав гроші, але точну суму грошей не пам'ятає. З сумою
грошей, що вказана у обвинуваченні, згоден. У зв'язку з цим він посварився з
потерпілою, і деякий час проживав окремо. Приблизно у січні 2007 року, коли він
прийшов до ОСОБА_3, та хотів забрати свої речі, ОСОБА_3 дома не було. Її матір
йому сказала, що дочки нема дома, і відкрила йому балкон, так як ОСОБА_3
зачиняє матір у квартирі, і у матері немає ключів. У ОСОБА_4 мається психічне
захворювання після поховання чоловіка. Він зайшов до квартири через балконні
двері, а ОСОБА_4 його впустила. Він зайшов у кімнату, і з зошиту з документами,
який лежав на серванті, з пачки грошей узяв декілька купюр, після чого пішов з
квартири. ОСОБА_4 за ним у цей момент не спостерігала, і він впевнений, що коли
він брав гроші ОСОБА_4 його не бачила. Викрав приблизно 3 000 грн. 17 квітня
2007 року, він прийшов до ОСОБА_3, якої не було дома. Він за допомогою викрутки
відчинив замок, та зайшов у квартиру, де знаходилась матір ОСОБА_3, і з м'якого
куточку викрав гроші, при цьому точну суму не пам'ятає, але з сумою, що вказана
у обвинуваченні, згоден. Вину визнає частково, так як не згоден з кваліфікацією
його дій по ч.3 ст.186 КК України. З кваліфікацією по першому та третьому
епізоду згоден. Йому відомо, що гроші, які він викрав, належать ОСОБА_3
Цивільний позов потерпілої визнав повністю.

Подальшому у судовому засіданні підсудний
свою вину у вчиненні злочинів не визнав, вказав, що злочинів не скоював, а
спочатку себе обмовив, бо до нього був застосований фізичний та психічний тиск
з боку працівників міліції.

Допитана у ході досудового слідства в якості потерпілої
ОСОБА_3, показання якої були оголошені у судовому засіданні, показала, що у середині грудня 2006 року у
квартирі виявила , що гроші у сумі 1 470 грн., які вона зберігала у м'якому
куточку, відсутні. Про місце зберігання цих грошей знав ОСОБА_2 Наприкінці
січня 2007 року, коли вона повернулась додому, то їй матір повідомила, що
ОСОБА_2 стукав у вікно, і вона, злякавшись, відчинила йому балконні двері. Коли
ОСОБА_2 зайшов до квартири, то з зошиту забрав певну суму грошей, після чого
через балкон виліз на вулицю та пішов. Вона, коли почула це, перевірила зошит,
і виявила, що з нього зникло 3 000 грн. 17 квітня 2007 року, приблизно о 13.30,
коли вона прийшла додому, то не змогла
відчинити двері. Вона обійшла будинок, і через вікно кухні попросила, щоб їй
матір відчинила вхідні двері з середини. Матір дала їй ключ та викрутку, щоб
вона сама спробувала відчинити двері, бо матір не змогла відчинити двері. Коли
вона поверталась до свого під'їзду, то бачила, як з під'їзду вибігає ОСОБА_2,
якому вона сказала , щоб він віддав гроші, бо підозрювала, що він їх щойно
викрав. ОСОБА_2 їй відповів, що скільки вона йому дасть грошей, якщо він
віддасть їй гроші. Коли вона зайшла до квартири, то виявила, що з м'якого
куточку зникло 1 500 грн.(а.с.19-20).

Допитана у ході досудового слідства в якості свідка
ОСОБА_4, показання якої були оголошені у судовому засіданні, показала, що
проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_3, яка проживала з ОСОБА_2 у цивільному
шлюбі приблизно 11 років. Приблизно взимку 2007 року вона одна перебувала
дома. У балконні двері та вікно став
стукати ОСОБА_2, а після того, як вона відкрила двері, він забіг у кімнату -
зал, і став всюди щось шукати. Потім щось узяв з мебельної стінки та пішов, що
саме він узяв вона не бачила. Після того, як додому прийшла ОСОБА_3, вона їй
розповіла про те, що сталося, і дочка виявила, що з зошиту, який знаходився на
стінці, були викрадені 3 000 грн. Дату, коли приходив ОСОБА_2, вона пригадати
не може, так як є інвалідом першої групи, і у неї порушена пам'ять(а.с.77-78).

Крім того, винність ОСОБА_2 у вчиненні вищеописаних
злочинів, також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні,
а саме :

1
явкою з повинною ОСОБА_2(а.с.8), у якій
ОСОБА_2 вказав, що у грудні 2006 року у ОСОБА_3 викрав гроші;

2
явкою з повинною ОСОБА_2(а.с.12), у якій
ОСОБА_2 вказав, що у січні 2007 року у ОСОБА_3 викрав гроші;

3
явкою з
повинною ОСОБА_2(а.с.16), у якій ОСОБА_2 вказав, що у квітні 2007 року у
ОСОБА_3 викрав гроші;

4
протоколом
виїмки та протоколом огляду врізного замку від квартири АДРЕСА_2(а.с.49-51);

5
висновком
трасологічної експертизи №252 від 19.06.2007 року(а.с.57-61), згідно якої замок
наданий на дослідження знаходиться у несправному стані. Наявність пошкоджень
головки ригеля замка та деформації виступу сувальди, а також відсутність
пружини, свідчить про те, що наданий на дослідження замок у наданому стані для
“замикання”, “відпирання” не придатний. Пошкодження на поверхні корбу замка у
районі отвору для циліндрового механізму з обох сторін, деформації у вигляді
вигину на зовні, деформації виступу сувальди з направляючої колонки, яка фіксує
положення ригеля у стані “відчинено” або “зачинено”; погнутість ригелю(відхил
від осі); відсутність пружини, що повертає сувальду у вихідне положення,
свідчить про те, що було можливе вибивання циліндрового механізму з коробу
замка. Дане вибивання проводилось в обидві сторони. Пошкодження на поверхні
лицьової планки між ригелем та фальовою заскочкою, а також біля отвору для
кріплення циліндрового механізму у вигляді паралельних прямолінійних подряпин
могли бути залишені предметом, який має плоску, широку робочу частину(викрутка,
стамеска, тощо);

6
речовим
доказом - врізним замком(а.с.52-53).

Відповідно
до матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_2 щодо застосування до нього незаконних
методів дізнання, які були досліджені у судовому засіданні, було винесено
постанову 19.11.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо
неправомірних дій працівників міліції.

Дослідивши
вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання підсудного
ОСОБА_2 щодо заперечення вчинення ним злочинів, суд приходить до висновку, що
обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2 , знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні частково. Суд, показання ОСОБА_2 у судовому засіданні, коли він
розповів про вчинення ним злочинів, та погодився з пред'явленим обвинуваченням
за виключенням кваліфікації його дій по ч.3 ст.186 КК України, вважає
правдивими, так як вони узгоджуються з іншими доказами, що були досліджені у
судовому засіданні. Враховуючи ці показання ОСОБА_2, обставину, що ОСОБА_4 є
інвалідом першої групи та дані щодо її психічного стану згідно повідомлення
Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, суд приходить до висновку,
що дії ОСОБА_2 щодо вчинення викрадення грошей ОСОБА_3 у січні 2007 року
підлягають перекваліфікації з ч.3 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України.
Показання ОСОБА_2 у судовому засіданні
про те, що він взагалі не вчинив ніяких злочинів, суд розцінює як спробу
уникнути відповідальності за вчинені злочини, які спростовуються, як
показаннями самого ОСОБА_2 у судовому засіданні, так і у ході досудового слідства,
явками з повинною, показаннями потерпілої, свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2
був у квартирі, висновком трасологічної експертизи, речовим доказом. Дії
ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, та за ч.3 ст.185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, поєднане з
проникненням у житло.

Таким чином, за сукупністю вчиненого, дії ОСОБА_2
підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №364 від 18.06.2007 року(а.с.89-92), дослідженого у судовому
засіданні, у ОСОБА_2 під час судово-психіатричного експертного обстеження
виявлений емоційно-нестабільний розлад особистості(F 60.3 за Міжнародною
Класифікацією Хвороб 10-го перегляду). У ОСОБА_2 у періоди часу, до яких
відноситься інкриміновані йому діяння, мав місце емоційно-нестабільний розлад
особистості, який не позбавляв його
здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_2 у періоди
інкримінованих йому деліктів в його психічному стані клінічних ознак
тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знайдено, і йому за
психічним станом не показане застосування примусових заходів медичного
характеру.

Відповідно до висновку судово-наркологічної
експертизи(а.с.84-85), ОСОБА_2 страждає психічними та поведінковими розладами
внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує лікування від
наркоманії, медичних протипоказань для лікування немає. Враховуючи матеріали
справи, суд вважає що хвороба підсудного не становить небезпеку для здоров'я
інших людей , а тому не має підстав застосовувати примусове лікування до
підсудного відповідно до ст.96 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер
та ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні
обставини справи, при яких було вчинено злочини, що підсудний та потерпіла
спільно проживали, наявність цивільного позову потерпілої, особу винного
- його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров'я, формально характеристику за
місцем проживання, що раніше підсудний не притягувався до адміністративної
відповідальності, але раніше був засуджений за злочину проти власності, і нові
злочини вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
у вигляді позбавлення волі.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудному, суд
вважає стан здоров'я підсудного відповідно до даних, що маються у висновку
судово-психіатричної експертизи, а також відсутність у справі заяв потерпілої
щодо призначення підсудному суворої міри покарання. Суд, не приймає обставини,
що пом'якшують вину , які вказані у обвинувальному висновку, як такі, що не
знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжують покарання, суд вважає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочину.

За наявності декількох обставин , які пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: стан здоров”я
та те, що потерпіла не настоює на суворій мірі покарання, враховуючи дані про
особу винного, суд вважає за можливе при призначенні покарання за ч. 3 ст.185
КК України застосувати до ОСОБА_2 ст.69 КК України та призначити йому покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статі за цей злочин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що
ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що є
необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов по
справі, суд, вважає, що заподіяння ОСОБА_2 матеріальної шкоди потерпілій
знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позов підлягає
задоволенню у повному обсязі на суму 5 970 грн.

Речовий доказ по справі: врізний замок(а.с.52-53) слід повернути потерпілій ОСОБА_3

Судові витрати у сумі 183,08 грн. за проведення про
справі трасологічної експертизи, підлягають стягненню з підсудного на користь
держави.

Міру запобіжного заходу підсудному до набрання вироком
законної сили слід залишити без змін - утримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити
йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням
ст.69 КК України у вигляді одного року трьох місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді одного
року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 покарання за
сукупністю злочинів у вигляді одного року
трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання
призначеного ОСОБА_2 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня
2005 року у вигляді двох місяців позбавлення волі і остаточно призначити йому
покарання у вигляді одного року п”яти місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з дня його затримання з 27 квітня 2007 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 , до набрання вироком законної
сили, залишити без змін - утримання під
вартою у СІЗО 31 УДДУ ПВП в Чернігівській області.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди
задовольнити , стягнути з ОСОБА_2 5 970 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3.

Речовий доказ: врізний замок(а.с.52-53) повернути потерпілій ОСОБА_3

На
вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_2 в
той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий:
І.А.Мурашко