Справа № 11-442/07 Головуючий у 1 інстанції Гончарук О.Н.
ч. 2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Матат О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 3
серпня 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого Матата О.В. суддів Олексюка
Я.М., Польового М.І.

з участю
прокурора Скучинського Є.М., засудженого
ОСОБА_1., його захисника та представника
ВАТ «Волинська ПМК-8»ОСОБА_4., потерпілого ОСОБА_2 розглянувши в судовому засіданні
кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_4., яка
одночасно є представником цивільного відповідача ВАТ «Волинська ПМК-8» на вирок
Камінь-Каширського районного суду від 1 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Межисить Ратнівського району, житель смт. Ратне Волинської області, не судимий,
має на утриманні неповнолітню дитину,

-
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України його
звільнено від відбування основного покарання,
якщо протягом 1 (одного) року випробування він не вчинить нового злочину
та буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання і роботи.

Запобіжний захід
щодо нього залишено попередній -
підписку про невиїзд. В прибуток держави з нього стягнуто 411 грн. 76
коп. судових витрат. З ВАТ «Волинська ПМК-8» в користь ОСОБА_3 стягнуто 1.702
грн. 17 коп. матеріальної та 15 тисяч грн. моральної шкоди. Вироком вирішено
долю речових доказів.

ОСОБА_1.
визнаний винним в тому, що 22 січня 2007
року близько 18 години в с
Раків-Ліс Камінь-Каширського району,
керуючи автомобілем КАМАЗ-55102 з причіпом по дорозі Камінь-Каширський -
Ратне, він в порушення п.п. 1.2, 2.3 «б»,
12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України не
врахував стану транспортного засобу,
того, що в темну пору доби та в
умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, яка давала б можливість зупинити

транспортний
засіб в межах видимості дороги, при
виникненні небезпеки для руху, яку
становили велосипедисти, що рухалися
назустріч зустрічною смугою руху,
негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки
транспортного засобу, проявив
неуважність, виїхав на зустрічну
смугу, де вчинив наїзд причіпом на
велосипедиста ОСОБА_2, внаслідок чого
останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Автомобіль з причіпом, яким керував ОСОБА_1., належить ВАТ «Волинська ПМК-8».

В
поданій ОСОБА_4 апеляції на підтримку інтересів ВАТ «Волинська ПМК-8» та
ОСОБА_1., який підтримав її, ставиться питання про скасування вироку з
направленням справи прокурору на додаткове розслідування.

Апелянт
вважає, що ОСОБА_1. засуджений
безпідставно при протирічивих доказах у справі та їх недопустимості, а присуджена моральна шкода є явно завищеною.

Вислухавши
доповідача, який виклав суть вироку і
доводи апеляції, апелянта ОСОБА_4 та
засудженого ОСОБА_1., які її
підтримали, прокурора Скучинського Є.М.
та потерпілого ОСОБА_2, які заперечували
проти апеляції, підтримуючи вирок, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про
необхідність залишення апеляції без задоволення і вироку щодо ОСОБА_1. -
без зміни.

Посилання
в апеляції на неправильність зазначення у вироку про розгляд справи у закритому
судовому засідання спростовується відповідним записом в оригіналі вироку (а.с.
201).

З
врахуванням того, що дорожньо-транспортна
пригода сталася у темну пору доби показання потерпілого ОСОБА_2 та його дружини
ОСОБА_5. щодо їх руху по узбіччю чи біля його краю не можна вважати
неправдивими і такими, що впливають на
правильність прийнятого судом рішення.

До того
ж, потерпілий пояснював, що після отриманої травми він втратив пам'ять
про це.

Вирішальним
у даній справі є те, що наїзд на
потерпілого автомобілем з причіпом стався на смузі зустрічного руху для даного
автомобіля, а це підтверджується не
тільки показаннями ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, а й даними, отриманими під час огляду місця події (а.с.
4-8). Сліди схожі на кров, чобіт, велосипед та частини від нього виявлені на
зустрічній для руху автомобіля під керуванням засудженого смузі та на
зустрічному узбіччі.

Це
спростовує твердження апелянта про невиїзд ОСОБА_1. на зустрічну смугу руху.

Останній
не заперечує факт виявлення та вилучення з борту його причіпа до автомобіля з
лівої його частини волосся людини, своїм
підписом при огляді транспорту це підтвердив.

Дружина
потерпілого, яка велосипедом їхала
позаду нього (ОСОБА_5.), запам'ятала та
відразу після пригоди повідомила з яким номерним знаком був причіп до
автомобіля, яким було збито потерпілого.
Саме цим транспортним засобом керував ОСОБА_1.

Отже, з посиланням також і на інші докази, місцевий суд підставно прийшов до висновку
про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху

України, його
виїзд автомобілем на смугу зустрічного руху і скоєння саме там
наїзду на потерпілого з відповідними наслідками.

Посилання
апелянта на показанням свідків ОСОБА_7., який бачив на місці пригоди біля роздільної смуги синю
спортивну шапку, ОСОБА_8., яка стверджувала, що потерпілий розповідав їй про свою винуватість
у пригоді, ОСОБА_10,
який не бачив наїзду,
перебуваючи в автомобілі разом з ОСОБА_1., не можуть впливати на законність прийнятого
судом рішення.

Спортивна
шапка могла бути відкинута у будь-якому напрямку (якщо вона дійсно була на
потерпілому). Потерпілий отримав травму голови з забоєм
головного мозку важкого ступеня. Тому його пояснення, що він нічого не пам'ятає, а отже і не міг розповідати про перебіг
подій, заслуговують на увагу. ОСОБА_10. стверджував, що він був зайнятий розмовами по
телефону, домовляючись про розвантаження
автомобіля. Отже міг не бачити обставин ДТП.

Наведеними
доказами і міркуваннями спростовуються доводи апеляції, які спрямовані на повернення кримінальної
справи прокурору для додаткового розслідування.

У вироку
суд обговорив як необхідність призначеного покарання, так і розмір відшкодування завданої
потерпілому шкоди. Сумніву у правильності таких висновків суду при апеляційному
розгляді не виникає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_4., яка одночасно є
представником ВАТ «Волинська ПМК-8»,
залишити без задоволення, а вирок
Камінь-Каширського районного суду від 1 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без
зміни.