№ 1-23/08
ВИРОК іменем України

01 квітня 2008
р. смт. Сосниця.

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючої судді Смаль
І.А.,

при секретарі Руді І.Л.,

з участю прокурора
Федоренка В.Ю.,

потерпілої
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сосниця
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня, не працюючого, розлученого, має на утриманні
одну неповнолітню дитину, раніше
судимого: 19.04.1996 року
Сосницьким районним судом за ч.2 ст.
215-3 ; ч.2 ст.140, ч.3 ст. 222 ; 42 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна; 09.01.1998 року Сосницьким районним судом за
ст. 140 ч. 2 КК України до 3 р. позбавлення волі
з конфіскацією майна; 05. 08. 2003 року Сосницьким місцевим судом за ст.
164 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі;18.05.2005
року Сосницьким районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено
іспитовий термін 3 роки, у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.164
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в період з 19 лютого 2005 року по 1
грудня 2007 року злісно ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням
Сосницького районного суду від 7 серпня 2002 року на утримання сина
ОСОБА_3 на користь матері ОСОБА_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 1 грудня
2007 року складає 4410 гривень.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
свою вину в скоєнні злочину передбаченого ст.164 ч.2 КК України визнав повністю
і показав, що він раніше був одружений з ОСОБА_1, від
даного шлюбу у нього є син ОСОБА_3, 1993 року народження . В 1993-1994 році він
розлучився з дружиною і
разом вони не проживають. З 2002 року згідно рішення Сосницького суду він повинен
сплачувати аліменти на утримання сина в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. У 2003
році він був засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України до одного року обмеження волі . З липня 2005 року він аліменти
не сплачує ,оскільки не влаштувався на постійну роботу. На облік в
центр зайнятості ставити не бажає , а працює у людей по найму. Дійсно
в нього заборгованість по аліментах становить на даний час більше 5000 грн.
Коли він погасить аліменти не може пояснити.

Вина підсудного ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, окрім визнанням вини самим
підсудним, повністю доведена показами
потерпілої ОСОБА_4, показами свідка ОСОБА_5, розрахунком заборгованості ДВС та
іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

В
судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу у них є спільна дитина ОСОБА_3 ,1993 року народження.
В 1995 році вона розірвала шлюб
з ОСОБА_2. З 2002 року по рішенню Сосницького районного суду підсудний
повинен платити аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3. Проте ОСОБА_2 жодного разу аліментів не
сплачував, ніякої участі у вихованні свого сина не приймає. Він їй неодноразово
заявляв, що платити аліменти на утримання сина не буде. Свідок ОСОБА_5 показала, що вона працює державним виконавцем в відділі державної
виконавчої служби районного
управління юстиції Сосницького району ,де на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів з громадянина
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Підсудний взагалі аліментів не сплачує. Одного разу
в 2006 році сплатив тільки 10 грн. та 5 грн. ОСОБА_2 вона неодноразово попереджувала про кримінальну
відповідальність за несплату аліментів ,але він не реагує, на виклики до ДВС не з'являється.
Заборгованість станом на
1 квітня 2008 року вже становить 5880 грн. Станом на грудень 2007 року
стзаборгованість по аліментах становила 4410 грн.

З дослідженого в судовому засіданні виконавчого листа №
2- 384 від 07 серпня 2002 року та
рішення Сосницького районного суду від 7 серпня 2002 року видно, що
даним рішенням суду стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3. в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 05.08.2002 року і до його повноліття. (а.с 10, 19). З
дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментам по
виконавчому листу № 2-384 від 07 серпня 2002
року видно, що з 01 липня 2005 по грудень 2007 року заборгованість по
аліментах становить 4410 грн.
,борг на 01.07.2005 року становить 879,23 грн. (а.с.
44- 45).

З копії відомості про утримання аліментів з ОСОБА_2
,наданої КВК 130 м.Конотоп в період з 18.02.2004 по 18.02.2005 року з ОСОБА_2
утримано 139 грн.55 коп. (а.с.41).

Таким
чином, наявні
у справі докази, повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають підсудного у
скоєнні інкримінованого йому злочину. Докази покладені судом в обгрунтування вироку,
отриманні у відповідності до діючих процесуальних правил.

Суд вважає,
що дії підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані по за ч.2 ст.164 КК України за ознакою
злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів)
вчинене особою, раніше судимою за даний злочин.
При
призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують його
відповідальність.

До обставин, які
згідно ст.66 КК України пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

За місцем
проживання підсудний характеризується негативно. Обставин, які
б згідно ст.67 КК України
обтяжували
покарання підсудному
ОСОБА_2
суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог
кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає за
необхідне призначити підсудному ОСОБА_2
покарання у вигляді позбавлення волі, яке
буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових
злочинів з застосуванням ст.ст.71,72 КК
України (шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком
Сосницького районного суду від 18 травня 2005 року).

Міру
запобіжного заходу щодо підсудного
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу підписку про невиїзд необхідно зміни на взяття під варту для забезпечення
виконання вироку суду, взявши під варту з залу суду.

Цивільний
позов по справі не заявлявся.

Судові
витрати та речові докази по справі відсутні.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК України, суд-

З А
С У Д
И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.164 КК України і призначити йому
покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК
України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте
покарання за вироком Сосницького районного суду від 18.05.2005 року три роки один місяць позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу підписку про невиїзд змінити на взяття під
варту,взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання
рахувати з 01 квітня 2008 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд
Чернігівської області протягом 15 днів з моменту його проголошення, а засудженим,що перебуває
під вартою - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку, через Сосницький районний суд.

Головуюча: