Справа
№ 215/3240/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2013 року Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді
Камбул М.О.

при секретарі
Чорнобривець А.В.

за участю прокурора
Іванків О.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 7 в м. Кривому
Розі кримінальне провадження №
0000894 щодо кримінального
правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кривого Рогу, Дніпропетровської
області, українця, громадянина
України, освіта середня, розлученого,
не працюючого, раніше не судимого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 -

за ст. 164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу № 0413/2663/2012, 2/413/2280/2012 від
11.05.2012 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Кривого Рогу, був
зобов`язаний виплачувати аліменти у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку,щомісяця але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 20.03.2012
року на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 до її
повноліття на користь матері - ОСОБА_2.

З 20 березня 2012 року ОСОБА_1, діючи з
метою невиконання рішення суду про
стягнення аліментів на утримання
дитини, незважаючи на неодноразові
попередження державного виконавця про
працевлаштування, необхідності
виконання своїх обов'язків і
можливості притягнення до
кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини, до теперішнього часу
не працевлаштований, у Тернівському
районному Центрі зайнятості м. Кривого
Рогу на обліку з працевлаштування не
перебуває, аліменти не виплачував і
ніякої іншої матеріальної допомоги на
утримання доньки не надавав. Після
неодноразових попереджень державного
виконавця про можливість притягнення
до кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати аліментів,
ОСОБА_1 виплатив на адресу ОСОБА_2 в
жовтні 2012 року аліменти в сумі 100 грн.,
що є недостатнім, так як мінімальний
розмір аліментів, а саме 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, в жовтні 2012 року
склав 348,30 грн.

Згідно ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» розмір
щомісячних виплат розраховувався
державним виконавцем, виходячи із
середнього розміру заробітної плати по
даній місцевості. В березні 2012 року
середня заробітна плата по даній
місцевості складала - 2544 гривень,
аліменти нараховано з 20 березня- 227,8
гривень, в квітні 2012 року -2605 гривень,
аліменти нараховано 651гривень, в травні
2012 року -2605 гривень, аліменти
нараховано- 651 гривень, в червні 2012 року
- 2605 гривень, аліменти нараховано 651
гривень, липні 2012 року - 2817,5 гривень, до
сплати нараховано 704 гривень, в серпні
2012 року - 2817,5 гривень, аліменти
нараховано у розмірі 704 гривень, у
вересні 2012 року - 2817,5 гривень, аліменти
нараховано у розмірі 704 гривень, в
жовтні 2012 року - 2817,5 гривень, аліменти
нараховано -704 гривень, в листопаді 2012
року -2829,40 гривень, аліменти нараховано
- 707 гривень, в грудні 2012 року - 2843
гривень, аліменти нараховано у розмірі
711 гривень, в січні 2013 року - 2843 гривень,
аліменти нараховано у сумі 711 гривень, в
лютому 2013 року - 2843 гривень, аліменти
нараховано у сумі 711 гривень, в березні
2013 року - 2843 гривень, аліменти
нараховано по 29 березня 665 гривень.

Державним виконавцем ОСОБА_1
неодноразово попереджався про
необхідність працевлаштування,
виконання своїх обов'язків, а також про
притягнення до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини. Однак,
ОСОБА_1 належних висновків не зробив, на
попередження державного виконавця не
реагував, ніяких заходів, направлених
на погашення заборгованості по виплаті
аліментів не вживав та продовжував
злісно ухилятись від сплати аліментів.

Ухилення ОСОБА_1 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини привело до утворення
заборгованості по аліментах на адресу
матері ОСОБА_2, яка станом на дату
подання останньою заяви - 29.03.2013 року
склала 8401,8 грн., що згідно Закону
України "Про виконавче провадження" зі
змінами від 04.11.2010 року перевищує суму
сукупно нарахованих відповідних
платежів за 6 місяців, яка за станом на
01.03.2013 року складає 4109 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, у
скоєному злочині розкаявся, пояснив, що
не сплачував аліменти, оскільки ніде не
працював. Має намір сплатити
заборгованість по аліментам.

Учасники судового процесу не
заперечують визнати недоцільним
дослідження доказів відносно тих
обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи, правильно
розуміє зміст цих обставин, у суду не
має сумнівів у добровільності його
позиції.

Судом роз'яснено обвинуваченому та
потерпілій правила ст.349 ч.3-4 КПК
України, про те, що в цьому разі вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає обвинуваченого винним в
кримінальному правопорушенні за ст.164
ч.1 КК України за ознаками злісного
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує, що
ОСОБА_1 раніше не судимий, у скоєному
злочині розкаявся, за місцем мешкання
характеризується позитивно. З
урахуванням ступеню тяжкості скоєного
злочину, особи обвинуваченого, суд
вважає необхідним та достатнім
призначити обвинуваченому покарання у
вигляді обмеження волі, зі звільненням
від покарання з іспитовим строком
відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні та
призначити покарання за ст.164 ч.1 КК
України - один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76ч.1 п.2,3,4 КК України
ОСОБА_1 від покарання звільнити з
іспитовим строком на 1 рік, зобов'язавши
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції за місцем проживання,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з
дня проголошення вироку за виключенням
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися відповідно до
положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: