Справа № 740/439/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/376/2015
Категорія - ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000761, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, фізичної особи-підприємця, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 : на користь потерпілої ОСОБА_8 35000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди; на користь КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» витрачені на лікування потерпілої ОСОБА_8 кошти в сумі 2479 гривень 84 копійки.

Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини просить скасувати вирок суду в частині відшкодування на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 35 000 грн., зменшивши її розмір до 4 000 грн. та зменшити термін обмеження волі з 2 років до 6 місяців. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на протязі всього часу лікування ОСОБА_8 він надавав матеріальну допомогу та в повному обсязі сплатив її лікування в медичному закладі. Крім того, вважає, що судом першої інстанції належним чином не було досліджено його матеріальний стан, не було взято до уваги, що він є інвалідом та отримує мінімальну пенсію, а наданий час за місцем проведення підприємницької діяльності, внаслідок пожежі, він втратив все майно та обладнання для здійснення такої діяльності.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 20 червня 2014 року близько 13-ї години ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO Nubira» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вул. Подвойського в м. Ніжині в напрямку вул. Василівська зі швидкістю близько 20 км/год та поблизу будинку № 8 по вул. Подвойського, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка переходила проїзну частину вул. Подвойського по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля та під час застосування гальмування здійснив наїзд на неї, грубо порушивши вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Згідно висновку експерта № 221 від 5 серпня 2014 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеня тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим. Дані обставини та кваліфікація дій обвинуваченого учасниками судового провадження не оскаржується, тому в цій частині вирок суду першої інстанції не переглядається.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у виді обмеження волі в межах строку, передбаченого санкцією частини статті, інкримінованої ОСОБА_7 , відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням першої судимості обвинуваченого, необережної форми вини та позитивної характеристики обвинуваченого місцевий суд вірно прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування призначеного покарання у виді обмеження волі та доцільність призначення останньому покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення в цій частині.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 , колегія суддів не убачає.

Доводи апеляційної скарги про зменшення розміру стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зі змісту вироку суду першої інстанції та матеріалів кримінального провадження вбачається, що при визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд врахував ступінь моральних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок травми, а тому, приймаючи до уваги і фактичні обставини справи, обґрунтовано визначив грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 35 000 грн., тобто, дотримався вимог чинного законодавства та засад розумності, виваженості і справедливості, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в цій частині.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_9 . ОСОБА_10