Справа № 1-94/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого - судді Синиці Л. П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора Климюк Я.В.

адвоката захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинуваченню

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Городищенського

району, Черкаської області, вул. Леніна,9,

українця, громадянина України, з середньою

освітою, не одруженого, працюючого в ТОВ

«МЖК-буд БЦ» м. Біла Церква, Київської області,

раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя

с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської

області, вулиця Жовтнева,5, українця, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не

працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, 17.02.2011 року, близько 20 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись у будинковолодінні, що розташоване по вулиці Леніна, 13, с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області та належить ОСОБА_6, викрав належні останньому гроші в сумі 1300,00грн..

ОСОБА_5, 17.02.2011р., близько 20год. 30хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на території будинковолодіння, що розташоване по вулиці Леніна, 9, с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, отримав в якості дарунка від ОСОБА_4 частину викрадених коштів в сумі 650,00грн., знаючи, що ОСОБА_4 викрав належні ОСОБА_6 гроші в сумі 1300,00грн.. Отримані, викрадені, кошти ОСОБА_5 зберігав при собі, а в подальшому використав на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4, свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, таємне викрадення чужого майна, крадіжка, визнав повністю і пояснив, що 17.02.2011р, близько 17 години він зустрівся з ОСОБА_5, вживали спиртні напої горілку, на двох випили пляшку горілки обємом 0,5л., близько 20 години горілка та гроші у них закінчилися, і вони вирішили піти до сусіда ОСОБА_6, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_5 та позичити у нього грошей, що купити горілку. Власник був дома, відчинив їм двері, і всі разом пішли до будинку, ОСОБА_5 з ОСОБА_6 пішли до кімнати, де розташований компютер, а він залишився в центральній кімнаті будинку, ліг на ліжко, і під матрацом ліжка виявив книжку, відкривши яку, побачив там гроші, забрав їх і поклав до кишені своєї куртки. В цей час, в інші кімнаті ОСОБА_5 просив у ОСОБА_6 гроші на горілку, які згодом зайшли у центральну кімнату, ОСОБА_6 гроші не дав та попросив його встати з ліжка та йти з будинку. Вийшовши з будинку ОСОБА_7, він разом з ОСОБА_5, пішли до його будинку, сіли на лавку, що знаходиться на подвірї, після чого він дістав гроші з кишені куртки та розповів де їх взяв, перерахував, було 1300,00грн., купюрами номіналом 20 та 100 гривень, поділив гроші порівну, 650,00грн. дав ОСОБА_5, інші 650,00грн. залишив собі. Поїхавши до м. Городище, Черкаської області, вони витратили, викрадені ним гроші, на спиртні напої та більярд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5, свою вину в скоєнні злочину передбаченого ст. 198 КК України, заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, визнав повністю і пояснив, що він знаючи про те, що ОСОБА_4 викрав гроші у ОСОБА_6, знаходячись на подвірї домоволодіння №9 по вулиці Леніна в селі Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, де проживає ОСОБА_4, отримав у останнього в якості дарунка кошти в сумі 650,00грн., які зберігав їх при собі, а в подальшому використав на власні потреби.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 та підсудним ОСОБА_5, їх вина, також, підтверджується доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду, права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи. При цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо спрощеного судового слідства, немає.

Потерпілий ОСОБА_6, на судовий розгляд справи не зявився, будучи на попередньому розгляді, подав заяву про слухання справи без його участі, висловив свою думку щодо міри покарання підсудному ОСОБА_4, та зазначив, що претензій до останнього не має, бо завдані збитки відшкодовано повністю, у звязку з чим і відкликав, поданий ним цивільний позов.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлені обвинувачення підсуднім ОСОБА_4, ОСОБА_5, доказані повністю.

Оскільки підсудний ОСОБА_4, своїми умисним діями, скоїв таємне викрадення чужого майна, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як крадіжку.

Оскільки підсудній ОСОБА_5, своїми умисними діями, завідомо не обіцяючи, придбав та зберігав майно, що одержане злочинним шляхом, його дії суд кваліфікує за ст. 189 КК України, як отримання, зберігання майна, одержаного злочинним шляхом.

Призначаючи покарання підсуднім ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особи винних, обставини, які помякшують та обтяжують їх покарання.

Суд, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4 враховує те, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочину, та розцінює їх як помякшуючі обставини його відповідальності, а також дані про особу (за місцем проживання характеризується з негативної сторони, є працюючим, перебуває під консультативним наглядом у лікаря-психіатра Городищенського РТМО, з приводу заїкання, під диспансерним (консультативним) наглядом в наркологічному кабінеті Городищенського РТМО, не перебуває), а також, те, що злочин був скоєний в стані алкогольного спяніння, що є обтяжуючою обставиною його відповідальності, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Суд, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5, враховує те, що він свою вину визнав повністю, щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочину, та розцінює їх як помякшуючі обставини його відповідальності, а також дані про особу винного (за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає спритними напоями, схильний до скоєння крадіжок, непрацюючий, під диспансерним (консультативним) наглядом в наркологічному та психіатричному кабінеті Городищенського РТМО, не перебуває), а також, те, що злочин був скоєний в стані алкогольного спяніння, що є обтяжуючою обставиною його відповідальності, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Цивільний позов, що заявлений потеплілим ОСОБА_6, на досудовому слідстві, на суму 1300,00грн., відкликаний ним же, тому суд його не розглядає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_4, винним у скоєнні злочину, передбачених ст. 185 ч. 1 Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Визнати ОСОБА_5, винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 198 Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_8