АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 321 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва на додаткове розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2014 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 321 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва на додаткове розслідування.
Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_7 та повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час проведення досудового слідства була допущена така неповнота та неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, оскільки належним чином не з`ясовано обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та пред`явленого ОСОБА_5 конкретного обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а також порушенням права на захист останнього.
Зокрема, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваній постанові, що:
матеріали справи містять розбіжності щодо підстав, які слугували для здійснення співробітниками міліції заходів стосовно викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, в одному випадку - це повідомлення по телефону ОСОБА_8 , а в іншому - це проведення операції «Ліки»;
на досудовому слідстві залишилися недослідженими обставини стосовно правомірності дій співробітників міліції по проникненню до приміщення благодійного фонду «Гофер», проведення ними огляду цього приміщення та вилучення лікарських засобів, документів і грошових коштів;
органи досудового слідства обмежилися лише загальними формулюваннями щодо здійснення ОСОБА_5 діяльності без згаданих ліцензій, однак не з`ясували та як наслідок не конкретизували, тобто не вказали в обвинуваченні ОСОБА_5 , якими саме нормативними актами передбачено отримання ліцензій на здійснення такої діяльності;
органи досудового слідства вказали в обвинуваченні на вчинення ОСОБА_5 незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та отруйних лікарських засобів протягом часу з 26 червня 2007 року по 26 грудня 2008 року, а так само здійснення останнім протягом вказаного часу придбання наркотичного засобу трамадолу, психотропних речовин феназепаму, діазепаму, нітразепаму, гамма-оксимасляної кислоти та отруйних лікарських засобів атропіну, кетаміну, тригексифенідилу, не вказавши коли саме (час, місце), яку саме кількість і вагу наркотичного засобу, психотропних речовин та отруйних лікарських засобів ОСОБА_5 придбав, а так само збував протягом часу з 26 червня 2007 року по 26 грудня 2008 року, а також не вказавши, що такі обставини встановити не можливо;
органами досудового слідства не зазначено в обвинуваченні ОСОБА_5 , яку саме кількість наркотичного засобу трамадолу збув останній 26 грудня 2008 року ОСОБА_9 ;
органами досудового слідства не зазначено в обвинуваченні ОСОБА_5 відомостей, яку саме кількість наркотичного засобу трамадолу, психотропних речовин феназепаму, діазепаму, нітразепаму, гамма-оксимасляної кислоти та отруйних лікарських засобів атропіну, кетаміну, тригексифенідилу було виявлено та вилучено 26 грудня 2008 року працівниками міліції в ході огляду офісного приміщення благодійної організації «Міський благодійний фонд соціальної реабілітації «Гофер» на вул. Довженка № 2 в м. Києві.
органами досудового слідства в обвинуваченні не надано оцінку постанові Кабінету Міністрів України від 04 червня 2008 року № 518 «Деякі питання обігу наркотичних засобів і психотропних речовин», що набрала чинності 13 червня 2008 року, якою доповнено список N 1 таблиці II переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770, відповідно до якої трамадол не був наркотичним засобом у період часу з 2007 року по 13 червня 2008 року.
Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію на вказану постанову, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Обґрунтовуючи апеляцію, прокурор зазначає, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 321 КК України, доведене досудовим слідством та підлягає доказуванню у суді. Крім того, суд мав можливість усунути в судовому засіданні вказану ним неповноту та неправильність досудового слідства у судовому засіданні шляхом ретельного допиту підсудного, свідків, виклику й допиту нових свідків, витребування необхідних документів, а також шляхом надання судових доручень у порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та наполягали на законності прийнятого судом рішення, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи справу для проведення додаткового розслідування, суд першої інстанції правильно вказав, що при проведенні досудового слідства була допущенна така неповнота та неправильність, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.
Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що пред`явлене досудовим слідством обвинувачення ОСОБА_5 викладене не конкретно, досудове слідство по справі проведено однобічно, неповно, тобто з порушенням вимог ст. 22 КПК України 1960 року, обставини, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 64 КПК України не встановлені.
Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне, з метою збуту придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів і психотропних речовин у великих розмірах, а також незаконний збут наркотичного засобу; за ч. 3 ст. 321 КК України, як незаконне, без спеціального на те дозволу придбання з метою збуту, зберігання та перевезення отруйних лікарських засобів у великих розмірах
Разом з тим, ОСОБА_5 як у суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції, не визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, вважаючи, що кримінальну справу щодо нього сфальсифіковано, а докази у справі здобуто незаконним шляхом
В силу ст. 22 КПК України 1960 року слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів до всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого.
В порушення вказаних положень, на досудовому слідстві залишилися недослідженими обставини стосовно правомірності дій співробітників міліції по проникненню до приміщення благодійного фонду «Гофер», проведення ними огляду цього приміщення та вилучення лікарських засобів, документів і грошових коштів, а матеріали справи містять розбіжності щодо підстав, які слугували для здійснення співробітниками міліції заходів стосовно викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочинів.
Крім того, органи досудового слідства вказали в обвинуваченні на вчинення ОСОБА_5 незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та отруйних лікарських засобів протягом часу з 26 червня 2007 року по 26 грудня 2008 року, а так само здійснення останнім протягом вказаного часу придбання наркотичного засобу трамадолу, психотропних речовин феназепаму, діазепаму, нітразепаму, гамма-оксимасляної кислоти та отруйних лікарських засобів атропіну, кетаміну, тригексифенідилу, не вказавши коли саме (час, місце), яку саме кількість і вагу наркотичного засобу, психотропних речовин та отруйних лікарських засобів ОСОБА_5 придбав, а так само збував протягом часу з 26 червня 2007 року по 26 грудня 2008 року.
Також органами досудового слідства не зазначено в обвинуваченні ОСОБА_5 , яку саме кількість наркотичного засобу трамадолу збув останній 26 грудня 2008 року ОСОБА_9 .
Крім того, органами досудового слідства не зазначено в обвинуваченні ОСОБА_5 відомостей, яку саме кількість наркотичного засобу трамадалу, психотропних речовин феназепаму, діазепаму, нітразепаму, гамма-оксимасляної кислоти та отруйних лікарських засобів атропіну, кетаміну, тригексифенідилу було виявлено та вилучено 26 грудня 2008 року працівниками міліції в ході огляду офісного приміщення благодійної організації «Міський благодійний фонд соціальної реабілітації «Гофер» на вул. Довженка № 2 в м. Києві.
При цьому, даючи юридичну оцінку інкримінованих ОСОБА_5 діянь, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, органи досудового слідства вказують на кваліфікуючу ознаку вказаних злочинів у великих розмірах.
Наведені порушення кримінально-процесуального закону є істотними, оскільки перешкоджають суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний і обґрунтований вирок.
Інші підстави повернення справи на додаткове розслідування, вказані в оскаржуваній постанові, також є обґрунтованими.
Доводи апеляції прокурора стосовно того, що суд мав можливість усунути в судовому засіданні вказану ним неповноту та неправильність досудового слідства є безпідставними, адже відповідно до вимог ст.ст.16-1, 22 КПК України 1960 року обов`язок зібрання доказів покладається на орган досудового слідства, а суд лише виконує функцію розгляду справи, зберігаючи об`єктивність і неупередженість. Тому суд позбавлений повноважень усувати недоліки досудового слідства в ході судового розгляду справи, якщо такі недоліки пов`язані із необхідністю проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, спрямовані на зібрання у справі доказів, як таких що викривають, так і таких, що виправдовують обвинуваченого.
Разом з тим, в ході судового розгляду справи, прокурор не заявляв клопотань з приводу доповнення судового чи досудового слідства, зміни пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 321 ч.3 КК України, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва на додаткове розслідування без змін.

СУДДІ:

________________ __________________ __________________