районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
Справа № 1423/7686/2012
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2012 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -судді Чернієнка С.А.

при секретарі Пучко І.В.,

за участю прокурора Семещенка О.П.

інспектора КВІ Центрального району
УДДУ ПВП

у Миколаївській області Мухіна Д.Є.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання
начальника КВІ Центрального району
УДДУ ПВП у Миколаївській області про
направлення

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.
Миколаєві, є громадянином України, має
базову середню освіту, працює
слюсарем-сантехніком ЖКП „Бриз", є
одруженим, проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

для відбування покарання у виді
позбавлення волі строком на один рік,
призначеного вироком Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 04.08.2011р.
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1
ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 04.08.2011р. ОСОБА_2 засуджено
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1
ст. 309 КК України, до одного року
обмеження волі та на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування цього
покарання з випробуванням строком на
один рік. На підставі ст. 76 КК України,
на нього цим вироком було покладено
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без
дозволу органів
кримінально-виконавчої системи;
повідомляти ці органи про зміну місця
проживання; періодично з'являтися для
реєстрації до цих органів.

22 березня 2012 року до Центрального
районного суду м. Миколаєва надійшло
подання начальника КВІ Центрального
району УДДУ ПВП у Миколаївській
області, в якому вона, керуючись ст. 78 КК
України, просила скасувати звільнення
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання та направити засудженого для
його відбування до місць позбавлення
волі. При цьому начальник КВІ послалася
як на підставу для цього на порушення
останнім умов звільнення, а саме на
порушення засудженим обов'язків
періодично з'являтися до КВІ на
реєстрацію. Зокрема у своєму поданні
начальник КВІ зазначила, що 07 вересня
2011 року ОСОБА_2 було встановлено в
якості днів для реєстрації кожний 1,2,3
та 4 вівторок місяця і роз'яснено
наслідки невиконання покладених на
нього судом обов'язків. 14 вересня 2011
року ОСОБА_2 була надана довідка про те,
що він працює в ЖКП „Бриз", тому 20
вересня 2011 року, йому було встановлено
в якості днів для реєстрації кожну 1,2,3
та 4 суботу місяця і роз'яснено наслідки
невиконання покладених на нього судом
обов'язків. 01 жовтня 2011 року ОСОБА_2 без
поважних причин не з'явився на
реєстрацію, після чого як дні
реєстрації останньому були
встановлені 1,2,3 та 4 вівторок місяця. Не
дивлячись на це, 15 листопада 2011року, 07
лютого 2012 року та 13 березня 2012 року
ОСОБА_2 знову не з'явився на реєстрацію.

У судовому засіданні інспектор КВІ
подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_2 суду пояснив, що
дійсно у вище вказані дні він не
з'являвся на реєстрацію, однак він
працює і не міг з'явитися у зв'язку з
великою завантаженістю на роботі.
Перший раз не з'явився, оскільки він
переплутав дні реєстрації, однак
з'явився через декілька днів і надав
пояснення. Такаж ситуація складалася і
інші дні, коли він не з'являвся, однак
приходив наступного дня і писав
пояснювальні. Документально факт
зайнятості на роботі підтвердити не
міг, оскільки він не хотів, щоб на
роботі дізналися, що він є засудженим.

Вислухавши пояснення інспектора КВІ,
засудженого ОСОБА_2, думку прокурора,
який заперечував проти задоволення
подання, суд дійшов висновку про те, що
подання не підлягає задоволенню, і при
цьому виходить з наступного.

Відповідно до 2 ст.78 КК України, якщо
засуджений, звільнений від відбування
покарання з випробуванням, не виконує
покладені на нього обов'язки, суд
направляє такого засудженого для
відбування призначеного покарання.

Зі змісту ст. 166 КВК України випливає, що
невиконання засудженим покладених на
нього обов'язків є підставою для
скасування звільнення від відбування
покарання та направлення його для
відбування покарання лише у тому
випадку, коли такі обов'язки засудженим
не виконано без поважних причин, що
свідчить про його ухилення від
виконання цих обов'язків.

Як слідує з пояснень засудженого та
матеріалів його особової справи,
неявки ОСОБА_2 до КВІ, мали не системний
характер, та не свідчать про його
умисне ухилення від виконання
покладених на нього судом обов'язків.

Зважаючи на вказані обставини,
підстави вважати, що засуджений умисно
ухилявся від виконання обов'язків,
покладених на нього судом, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 408-2, 411 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника КВІ
Центрального району УДДУ ПВП у
Миколаївській області про направлення
засудженого ОСОБА_2 для відбування
покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік, призначеного
вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 04.08.2011р., -відмовити.

На постанову прокурором може бути
подана апеляція до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом семи діб з моменту її
проголошення.

Суддя: