Справа № 11- 412/2008 Головуючий у 1-й інстанції - Міленко
Категорія: ст. 115 ч. 1 Доповідач - Гончаров М.В.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р
а ї н и

2008 року
серпня «7» дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого: Лугового М.Г.,

суддів: Гончарова М.В.,
Прокопенка О.Б.,

з участю прокурора:
Кононової Л.Ф.,

адвоката:
ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми
кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_2 та
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Роменського міськрайонного
суду від “5” червня 2008 яким,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на 7 років 6
місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і
засуджений за те, що 2 лютого 2008 року
розпиваючи спиртні напої з вітчимом ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1, в ході
виниклої сварки, яка переросла у бійку і коли ОСОБА_4 сковорідкою вдарив по
голові ОСОБА_2, то останній взяв з шухляди столу кухонний ніж виставив його
перед собою і на нього наштовхнувся ОСОБА_4 Після цього ОСОБА_2 умисно, з метою
позбавлення життя, наніс ОСОБА_4 два удари ножем в праву частину грудної
клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючих ран з
пошкодженням правої легені, що супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею
і обумовило зупинку сердечної діяльності і дихання, від яких потерпілий помер.

В поданих апеляціях:

- адвокат ОСОБА_3 вважає, що висновки суду в частині
кваліфікації дій засудженого за ст. 115 ч. 1 КК України не відповідають
фактичним обставинам справи та вказує, що судом неправильно проведена оцінка
доказів та недостатньо досліджені обставини події. Зокрема, не спростовані
покази ОСОБА_2 щодо скоєння ним вбивства в стані необхідньої оборони, оскільки
він захищався від неправомірних дій потерпілого. Просить вирок змінити,
перекваліфікувати дії засудженого зі ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 118 КК
України та призначити покарання, яке не пов'язане з позбавленням волі;

- засуджений ОСОБА_2 вказує на те, що він не мав наміру
позбавляти життя ОСОБА_4, а лише захищався від протиправних дій з боку
потерпілого, тому просить перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України та
призначити покарання, не пов'язане з позбавленням волі;

- прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, не оспорюючи
доведеність вини засудженого та вірність кваліфікації його дій просить
скасувати вирок за м'якістю призначеного ОСОБА_2 покарання, постановити новий
вирок, яким призначити засудженому покарання у вигляді 9 років позбавлення
волі.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст
апеляцій, засудженого ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_1, які підтримали апеляції,
міркування прокурора про скасування вироку і направлення справи на додаткове
розслідування, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій
колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного
злочину грунтуються на досліджених у судовому засіданні та викладених у вироках
доказах.

Твердження ОСОБА_2 про вчинення умисного вбивства
потерпілого ОСОБА_4 при перевищенні меж необхідної оборони перевірялись у
судовому засіданні і обгрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності.

Так, сам засуджений ОСОБА_2 у своїх показаннях у судовому
засіданні підтвердив, що 2 лютого 2008 року під час вживанням з потерпілим
ОСОБА_4 спиртних напоїв, виникла сварка, яка переросла у бійку, під час якої
наносили один одному удари, а потім він дістав з шухляди столу ніж і
ОСОБА_4 наштовхнувся на ніж. Коли ОСОБА_4 зупинився, то він ще раз вдарив
ножем в грудну клітину потерпілого.

Згідно з даними протоколу огляду місця події у АДРЕСА_1
було виявлено труп ОСОБА_4 з ознаками насильницької смерті та вилучено
кухонного ножа зі слідами крові, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_4, що
підтверджується висновком судово-цитологічної експертизи (а.с. 6 - 14, 117 -
121).

Згідно з даними судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_4 виявлено дві проникаючі
колото-різані рани на передній поверхні грудної клітини, одна непроникаюча
колото-різана рана на середній третині грудної клітини та поверхова різана рана
лівої ушної раковини. Вказані тілесні ушкодження відповідають даті вчиненого
злочину. Смерть потерпілого ОСОБА_4 настала від проникаючих колото-різаних
поранень грудної клітини з ушкодженням правої легені від масивної крововтрати
(а.с. 71-76).

Усі ці поранення могли бути спричинені вилученим під час
огляду місця події ножем, за обставин, зазначених ОСОБА_2 під час відтворення
обстановки й обставин події (а.с. 53-58).

За даними медико-криміналістичної експертизи на клаптиках
шкіри з попередньої поверхні грудної клітини із області середньої третини грудної клітини трупу ОСОБА_4 могли
бути заподіяні ножем, вилученого в ході огляду місця події (а.с. 98 - 105).

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що після того як ОСОБА_2 і ОСОБА_4 розпили спиртні
напої між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Через деякий час він
побачив мертвого ОСОБА_4 з ножовим пораненням грудей і він зрозумів, що ОСОБА_2
вбив ОСОБА_4

Той факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була бійка
підтверджує сам засуджений (а.с. 194), а також підтверджується і висновком
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 де зазначені і такі тілесні ушкодження
як ссадна підбородка, ссадна лоба, рана лівої губи, крововилив лівого плеча (а.с. 74).

Отже, суд правильно зробив висновок про те, що ОСОБА_2 під час бійки з ОСОБА_4 вбив
його, застосувавши ніж.

Саме локалізація ран та їх глибина від 12,5 см до 13,5 см
свідчать про нанесення ударів ножем зі значною силою, що підтверджує висновок
суду про направленість умислу ОСОБА_2 на вмисне вбивство потерпілого.

Посилання ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_3 в апеляціях на те,
що ОСОБА_2 діяв з перевищенням меж необхідної оборони, з достатньою повнотою
перевірено судом і спростовується наведеними доказами, тому підстав для
перекваліфікації дії засудженого зі ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 118 КК України колегія суддів не вбачає.

Суд дійшов обгрунтованого висновку, що обставини справи і
характер дій засудженого свідчать про те, що ОСОБА_2 який ударив ОСОБА_4 3 рази ножем у життєво важливий орган - груди
- з ушкодженням правої легені, усвідомлював суспільно-небезпечний характер
свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх
настання.

Тому твердження в апеляціях засудженого та адвоката про
те, що він не мав умислу на позбавлення життя ОСОБА_4 є безпідставними.

Слід визнати й необгрунтованими доводи в апеляціях
адвоката та засудженого про неповноту досудового та судового слідства та
невідповідність висновків суду фактичним обствинам справи, оскільки вивченням
матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи
необ'єктивність дослідження слідчими органами та судом обставин справи.

За даними проведеної щодо ОСОБА_2 судово-психіатричної
експертизи в період часу, до якого відноситься інкримінуєме діяння (2 лютого
2008 року) він не знаходився в стані фізіологічного афекту (а.с. 208 - 211).

Таким чином, усі обставини справи досліджені судом
всебічно, повно й об'єктивно, зібраним доказам дана належна оцінка в їх
сукупності і дії ОСОБА_2 за ст. 115 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно.

Що стосується покарання, яке призначено ОСОБА_2, то воно
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого злочину, особи винного та обставин, що обтяжують та пом'якшують його покарання, в тому числі і
тих, на які прокурор та адвокат посилаються у своїх апеляціях, тому колегія
суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду від 5 червня 2008
року відносно ОСОБА_2 залишити без
зміни, а його апеляцію і апеляції адвоката ОСОБА_3 та прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок - без задоволення.

Головуючий Луговий М.Г.

Судді
Гончаров М.В.

Прокопенко О.Б.