Справа №377/590/15-к
Провадження №1-кп/377/35/15
09 липня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 .
- по обвинуваченню у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.389 КК України
Обвинувачений ОСОБА_8 , ухилився від відбування громадських робіт, хоча засуджений до цього покарання, а також повторно заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин: 12.02.2015 року ОСОБА_6 , засуджений вироком Славутицького міського суду Київської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. 18.03.2015 року ОСОБА_6 , інспектором Славутицького міського підрозділу Броварського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, він письмово був попереджений, що згідно вимог ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, а також роз`яснено його обов`язки, передбачені ч.1 ст.37 КВК України. Цього ж дня, для відбування покарання, ОСОБА_6 , був направлений до Комунального Підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області. 23.03.2015 року та 24.03.2015 року ОСОБА_6 , будучи особою, засудженою до покарання у виді громадських робіт, не з`явився до Комунального Підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області для відбування вищевказаного покарання, без поважних причин. 24.03.2015 року йому було винесено офіційне письмове попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання. Однак, ОСОБА_6 , належних для себе висновків не зробив та допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме після винесення 24.03.2015 року офіційного письмового попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання, 27.03.2015 року та 30.03.2015 року без поважних причин не з`явився на громадські роботи, чим допустив невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. 30.03.2015 року ОСОБА_6 , повторно офіційно письмово попереджений про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання. Втім, в подальшому, з ціллю продовження ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, незважаючи на письмові офіційні попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання, ОСОБА_6 , 08.04.2015 року та 10.04.2015 року не з,явився на громадські роботи без поважних причин, а починаючи з 14.04.2015 року ОСОБА_6 , жодного разу на з`явився на громадських роботах, без поважних причин, тобто ОСОБА_6 , в ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, на час розгляду справи 197 годин громадських робіт.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повторно вчинив шахрайство, заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, за наступних обставин: 12 квітня 2015 року приблизно у період часу з 18 години 40 хвилин 19 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , зустрів свого знайомого ОСОБА_4 та вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою останнього його мобільним телефоном марки «Lenovo A 516» вартістю 1500 грн, на якому була захисна плівка вартістю 59 гривень, силіконова накладка «Nillkin» вартістю 159 гривень, встановлена сім-карта оператора стільникового зв`язку «МТС» вартістю 8 гривень, а також встановлена карта пам`яті на 8 Гб вартістю 411 гривень. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , під приводом зателефонувати попросив у останнього телефон, ОСОБА_4 , маючи помилкову впевненість у добросовісності та правдивості дій ОСОБА_6 , надав свій телефон останньому. Отримавши телефон ОСОБА_6 ,. разом з потерпілим ОСОБА_4 , пішли у напрямку Київського кварталу м. Славутича Київської області. Перебуваючи біля будинку №4 Київського кварталу м.Славутича Київської області, ОСОБА_6 , заволодівши мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 , зловживаючи довірою останнього пішов за будинок АДРЕСА_4 , після чого на телефонні дзвінки потерпілого не відповідав, в подальшому ОСОБА_6 , телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме продав, гроші витратив на власні потреби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованих кримінальних злочинах визнав повністю. Суду показав, що після засудження вироком Славутицького міського суду ухилявся від громадських робіт, хоча його попереджали про кримінальну відповідальність. Крім того дійсно 12.04.2015 року він вирішив заволодіти телефоном ОСОБА_10 , шляхом зловживання його довірою, а саме попросив надати телефон, щоб зателефонувати, після чого втік разом з телефоном, який продав, а гроші витратив на власні потреби.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні повідомив, що зустрів знайомого ОСОБА_11 , який попросив телефон, щоб зателефонувати, повіривши останньому він передав телефон. Але ОСОБА_12 забрав телефон і втік. На даний час матеріальну шкоду йому відшкодовано.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченого, потерпілого та перевіркою матеріалів щодо процедури досудового розслідування і даних, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки обставини справи ніхто не оспорює.
Вислухавши показання обвинуваченого, в яких він визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченим своєї вини, врахувавши відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_13 , винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та достатність підстав для призначення йому передбаченого законом покарання.
Відповідальність за вчинені кримінальні злочини обвинуваченого ОСОБА_13 , передбачені ч.2 ст.389 КК України та за ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками ухилення від відбування громадських робіт,засудженого до цього покарання, а також повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), оскільки дії обвинуваченого відповідають кваліфікуючим ознакам цих злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних злочинів, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений вчинив кримінальні злочини, що згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, має постійне місце проживання, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, в той же час вчинив злочин в період відбуття покарання, за аналогічний злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом відповідно до положень ст.67 КК України не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного його молодий вік,також суд приймає до уваги те, що підсудний не перебуває на обліку у психіатра і нарколога. За місцем проживання підсудний характеризується формально позитивно, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, ніде не працює суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України залишити у кримінальному провадженні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Арешт на майно не накладався. Судові витрати по справі відсутні. Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів: за ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді одного року розбавлення волі; за ч.2 ст.389 КК України призначити покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.
На підставі ст.70 ч.1,2 КК України ОСОБА_15 , за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_15 , до покарання, визначеного новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, і остаточно визначити покарання у вигляді одного року 20 днів позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_8 , тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 30.05.2015 року відповідно ухвали Славутицького міського суду від 31.05.2015 року.
Речові докази: прибутковий чек ТОВ «Технополіс-1» магазину «Технополіс» за адресою м. Славутич, вул. Чернігівська, 12 від 19.06.2014 року (час 17.34) про придбання смартфону«Lenovo A 516», накладки «Nillkin»; табель виходу особи, до якої застосовано покарання у виді громадських робіт на березень відносно ОСОБА_6 ;табель виходу особи, до якої застосовано покарання у виді громадських робіт на квітень відносно ОСОБА_6 залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1