У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І., Пекного С.Д.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15
травня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника
прокурора Львівської області на
вирок Залізничного районного суду м. Львова від 19 серпня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України,

раніше не
судиму,

засуджено

- за ч.4 ст.191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки
позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов'язані з
обслуговуванням матеріальних цінностей строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком на 2 роки та зобов'язано не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, двічі на місяць
з'являтись для реєстрації в цей орган.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 - 11 232.25 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

В апеляційному порядку справа не
переглядалась.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винною і засуджено за те, що вона. в
період з листопада 2003 року по грудень 2004 року, працюючи комірником складу
ПП“ОСОБА_2”, розташованого на ринку “Південний” на вул. Щирецькій 36, в м.
Львові вчинила привласнення та розтрату
майна ОСОБА_2, яке було їй
ввірене і перебувало в її
віданні, у великих розмірах.

У касаційному
поданні заступник прокурора Львівської
області просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з нього вказівку
суду про зобов'язання - двічі на місяць
з'являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи. Вважає, що судом безпідставно встановлено їй
періодичність проведення реєстрації в органах кримінально-виконавчої системи,
оскільки відповідно до ч.3 ст.13
Кримінально-виконавчого кодексу України вирішення цього питання належить до
компетенції кримінально-виконавчих інспекцій.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає
задоволенню, а вирок зміні з таких підстав.

Доведеність вини і правильність
кваліфікації дій засудженої у поданні не оспорюються.

Рішення про застосування до засудженої
ст.ст.75,76 КК України відповідає вимогам закону, судом вмотивоване і у поданні не заперечується.

Разом з тим, суд при покладенні на
засуджену обов'язків на підставі ст.76 КК України зазначив , що вона
зобов'язана двічі на місяць з'являтись для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи, чим допустився помилки, оскільки ст.76 КК України не передбачено
встановлення періодичності та днів
проведення реєстрації.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.13
Кримінально-виконавчого кодексу України вирішення питання встановлення
періодичності та днів проведення
реєстрації осіб звільнених від відбування покарання з
випробуванням, належить до компетенції кримінально-виконавчих інспекцій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає,
що вирок у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону підлягає
зміні шляхом виключення із вироку вказівки суду про періодичність з'явлення
ОСОБА_1 для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи.

Керуючись ст.ст.
394-396 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційне подання
заступника прокурора Львівської області задовольнити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 19 серпня 2005
року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити із
вироку в частині покладеного на ОСОБА_1 зобов'язання з'являтись
для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи слова : “двічі на місяць”.

Судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Пекний С.Д.