Провадження № 1-кп/485/48/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
15 квітня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці с.Воскресенка смт.Новотроїцьке Херсонської області, циганки, громадянки України, без освіти, заміжньої, проживаючої АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) не працюючої, раніше судимої: 17.06.2009 року Великобілозерським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на один рік;

30.11.2010 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.71 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Звільнена 06.09.2011 року умовно-достроково на один рік двадцять дев"ять днів згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 29 серпня 2011 року,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ), українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, не маючого судимості

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор прокуратури Снігурівського району Миколаївської області - ОСОБА_5 ,

сторона захисту - обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 ,

потерпілі - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

Обвинувачені ОСОБА_3 , яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, та ОСОБА_4 вчинили злочини проти власності за наступних обставин.

24 січня 2015 року, близько 11 години, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, обвинувачені за попередньою змовою на таємне викрадення чужого майна на автомобілі ВАЗ-2103 державний реєстраційний НОМЕР_1 приїхали в с.Садове Снігурівського району Миколаївської області. При цьому, ОСОБА_3 мала вводити громадян в оману з метою отримання доступу до майна та відволікати їх увагу, а ОСОБА_4 в цей час повинен був відшукувати майно та грошові кошти, які можна викрасти, з їх наступним таємним вилученням.

Реалізуючи злочинний умисел, під приводом купівлі пір"я, обвинувачені близько 11год. 40хв. того ж дня звернулися до особи похилого віку ОСОБА_7 , 1940 року народження. Діючи згідно розподілу ролей, з метою потрапити у будинок по АДРЕСА_3 для виявлення майна, яке можна викрасти, ОСОБА_3 попросила потерпілу пустити їх до житлового будинку погрітися, а також провести обряд зі зняття порчі. Будучи введеною в оману, ОСОБА_7 погодилась і впустила обвинувачених до веранди помешкання, де ОСОБА_3 почала відволікати увагу потерпілої "виведенням порчі" та випитала про місце схову особистих грошових зоощаджень, використавши обман, як спосіб отримання доступу до майна. Після цього, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що увага ОСОБА_7 повністю зосереджена на маніпуляціях, які проводила його співучасниця, шляхом вільного доступу, у кухні зі столу, таємно викрав мобільний телефон „NOKIAD 801" з двома сім картками мобільного оператора МТС, зарядним пристроєм до нього, та карткою пам`яті, загальною вартістю 400грн., та зі спальної кімнати з-під скатертини на столі грошові кошти однією купюрою номіналом 500 грн. Вважаючи, що ОСОБА_4 виконав свою роль та викрав майно і грошові кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_3 повідомила останній, що зняла порчу. З метою запобігання можливому викриттю у вчиненні злочину, обвинувачена застерегла потерпілу про незалишення нею будинку певний час для закріплення обряду "зняття порчі". Викраденим майном обвинувачені розпорядилися за власним розсудом, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 900грн.

Крім того, 24 січня 2015 року, близько 12 години, обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись в будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, маючи на меті заволодіння чужим майном, під видом зняття порчі, ввела потерпілу в оману, спонукавши добровільно передати їй золоту каблучку. Заволодівши повторно, шляхом обману прикрасою, обвинувачена спричинила ОСОБА_7 шкоду у розмірі її вартості на 600грн.

Крім того, 04 лютого 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_3 , з умислом на заволодіння майном ОСОБА_8 , 1946 року народження, яка є особою похилого віку, під вигаданим приводом (зняття порчі), проникла до садиби останньої по АДРЕСА_3 . Зловживаючи довірою потерпілої, при проведенні обряду "зняття порчі", обвинувачена дізналась про наявність у неї грошових коштів та про місце їх схову. Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_3 , з метою відволікти ОСОБА_8 попросила у останньої винагороду за зняття порчі у вигляді двох курей. Скориставшись тим, що потерпіла зайшла до курника, обвинувачена таємно проникла до однієї з кімнат будинку, де з-під матрацу ліжка викрала грошові кошти в сумі 600грн. та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, стосовно ОСОБА_3 і повторно. ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Належними та допустимими доказами на підтвердження встановлених обставин, суд приймає показання обвинуваченої ОСОБА_3 , яка у ході судового розгляду вину у вчиненні злочину визнала частково, і про те, що дійсно 24 січня 2015 року вона з чоловіком ОСОБА_4 приїжджала у с.Садове у Снігурівському районі з метою закупівлі пір"я. До ОСОБА_7 , яку зустріли біля її будинку, попросилася зайти погрітися. У веранді помешкання, під час розмови, потерпіла передала їй золоту каблучку. Після цього, до будинку заходив ОСОБА_4 для перевірки якості пір"я, запропонованого потерілою на продаж. Про те, що він вчинив крадіжку, не знала. 04 лютого 2015 року заходила до будинку ОСОБА_8 в с.Євгенівка Снігурівського району на проведення обряду "зняття порчі". Обманом спонукала потерпілу показати місце схову грошей. Коли остання пішла ловити курей на розрахунок, повернулася до будинку, де у залі з-під матрацу на ліжку викрала 300грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнаючи вину у вчиненні злочину частково, показав, що дійсно 24 січня 2015 року самостійно вчинив таємне викрадення мобільного телефону з зарядним пристроєм до нього та 500грн. зі столу у будинку потерпілої, куди зайшов з її дозволу, щоб перевірити якість пір"я на продаж.

З показань потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що 24 січня 2015 року у дообідішній час на вулиці села вона зустріла обвинувачених. ОСОБА_3 спитала чи є пір"я на продаж і за ствердної відповіді попросилася зайти у будинок погрітися. Впустила обвинувачену до веранди, де та повідомила про наведення "порчі". Побоюючись за своє здоров"я, погодилась на обряд її виведення. За вказівки ОСОБА_3 , передала їй свою каблучку і показала місце схову грошей - під скатертиною на столі у спальні. При цьому, до будинку заходив ОСОБА_4 . Його дій не спостерігала, бо її увагу постійно відволікала обвинувачена.

Потерпіла ОСОБА_8 ствердила, що ОСОБА_3 проводила у неї в будинку обряд зняття "порчі". Саме з цією метою вона показала їй, де зберігає гроші - під матрацом ліжка. На деякий час обвинувачена залишалася поза її увагою, бо мала піти на господарчий двір ловити їй у розрахунок курей. Коли ОСОБА_3 пішла, виявила крадіжку 600грн., 10 купюр по 50грн. і одна купюра - 100грн., про що повідомила сусідку, а та зателефонувала до райвідділку міліції.

Заяву потерпілої ОСОБА_7 , датовану 24 січня 2015 року, про те, що за місцем її проживання невідомі особи циганської національності протиправно заволоділи мобільним телефоном, золотою каблучкою і 500грн.

За надходження повідомлення, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2015 року, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000054.

Як вбачається з протоколу від 24 січня 2015 року місцем події є садиба по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 . Означеним встановлено, що викрадене майно знаходилося у житловому будинку.

Згідно письмової заяви ОСОБА_4 04 лютого 2015 року видав мобільний телефон, який викрав у ОСОБА_7 . За вказаними у протоколі огляду предмета ознаками потерпіла впізнала належний їй телефон, який їй повернуто 28 березня 2015 року, про що свідчить власноруч складена розписка.

05 лютого 2015 року ОСОБА_3 видала каблучку ОСОБА_7 . Її зовнішні ознаки зафіксовано у протоколах огляду предмета від 05 лютого та 28 березня 2015 року, з визначенням матеріалу виготовлення - золото та ваги виробу - 1,18г. Каблучку повернуто потерпілій, про що вона надала розписку.

При проведенні впізнання стосовно осіб, які вчинили злочин проти власності, ОСОБА_7 вказала на особу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

17 березня 2015 року ОСОБА_7 склала заяву про відшкодування їй обвинуваченими завданого збитку у повному розмірі.

Заяву потерпілої ОСОБА_8 до Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області по факту викрадення з приміщення її будинку 600грн. 04 лютого 2014 року. Заяву зареєстровано цією ж датою та розпочате розслідування, витяг з кримінального провадження №0000084.

За протоколом, датованим 04 лютого 2015 року, місцем події є садиба по АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , де у приміщенні залої кімнати будинку дійсно знаходиться ліжко, у якому як показувала потерпіла вона зберігала свої грошові зоощадження.

При проведенні 04 лютого 2015 року огляду автомобіля ВАЗ-2103 державний реєстраційний НОМЕР_1 за згоди власника ОСОБА_4 , було виявлено грошові кошти 300грн. та мішок з куркою і півнем, які передано потерпілій особі.

Як вбачається з протоколу пред"явлення особи для впізнання, ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_3 , пояснивши, що саме вона обманом отримала доступ до її майна, а після його викрала.

04 лютого 2015 року розпискою потерпіла підтвердила повернення їй ОСОБА_3 викрадених грошових коштів у сумі 600грн.

Суд не приймає доводи обвинувачених та їх захисника про відсутність попередньої змови на вчинення злочину з розподіленням ролей по епізоду крадіжки у ОСОБА_7 та заперечення ОСОБА_3 щодо викрадення у ОСОБА_8 лише 300грн., оскільки вони спростовуються представлними суду і дослідженими ним доказами у їх сукупності. У суду відсутні підстави неприйняття показань потерпілих, які є послідовними.

Обставиною, що пом`якшує покарання для обвинувачених є добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до кваліфікації за ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, склад викраденого майна, його вартість та значимість для потерпілих, співмірну участь і роль кожного з обвинувачених у вчиненні злочину.

При вивченні особи винних встановлено, що ОСОБА_3 проживає у сім"ї, має сталі соціальні зв"язки, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, має хронічні захворювання та потребує лікування; ОСОБА_4 так само одружений, у сім"ї з ним проживає донька та онука, за місцем проживання стосовно обвинуваченого компрометуючі матеріали відсутні.

З урахуванням викладеного, суд ухвалює про призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення, визначаючи його необхідним і достатнім для виправлення винних та попередження вчинення нових злочинів.

Зважаючи на тяжкість злочину, наведених даних про особу винних, наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд приходить висновку про можливість звільнення їх від відбування покарання з випробуванням підставі ст.75 КК України. Суд ухвалює про покладення на засуджених обов`язків, визначених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,- У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років;

за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

На підставі ст.70 КК України визначити за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку на три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки за п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази у справі: мобільний телефон „NOKIAD 801", золоту каблучку, шкіряну сумку та автомобіль ВАЗ-2103 державний реєстраційний НОМЕР_1 , полімерний мішок з куркою та півнем вважати повернутими власникам.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов"язані із залученням експерта у розмірі - 613грн.98коп.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов"язані із залученням експерта у розмірі - 122грн.76коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 25000грн. повернути ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на ім`я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий