Кримінальне провадження № 666/2197/15-к
Провадження № 1-кп/666/183/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001158 від 27.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працює, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 10.03.2015 року близько 19:30 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.04.2015 року засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, знаходячись на території паркової зони Інституту зрошуваного землеробства НААН України, розташованого в АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, викрали 76 кущів рослини самшиту, які відповідно до наданої довідки Інституту ЗЗ НААН України № 227 від 18.03.2015 року рахуються на балансі за ціною 35 грн за 1 кущ, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 2 660 грн, які належали Інституту зрошуваного землеробства НААН України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 15.03.2015 року, близько 14:00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.04.2015 року засуджений за скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, знаходячись на території паркової зони Інституту зрошуваного землеробства НААН України, розташованого в АДРЕСА_2 , таємно, повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, намагалися викрасти 8 кущів рослини магнолії, які відповідно до наданої довідки Інституту ЗЗ НААН України № 228 від 18.03.2015 року рахуються на балансі за ціною 45 грн за 1 кущ, загальною вартістю 360 грн, які належали Інституту зрошуваного землеробства НААН України, однак, не довели свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши при цьому усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були затримані під час викрадення охоронцем вказаного Інституту на місці злочину.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та повністю підтвердив обставини вчинених ним злочинів. У скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб та за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного.

ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, що суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_5 судом не виявлено.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по кримінальному провадженню підлягає задоволенню.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_5 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши йому остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання не змінювати до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов Інституту зрошуваного землеробства НААН України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Інституту зрошуваного землеробства НААН України 2 660 ( дві тисячі шістсот шістдесят гривень) в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження, а саме: лопату, виявлену та вилучену під час проведення огляду місця події на території паркової зони ІЗЗ НААН України (а.к.п. 25-27) конфіскувати; 8 кущів рослини магнолії, виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події на території паркової зони ІЗЗ НААН України (а.к.п. 23-24) вважати повернутими за належністю законному володільцю - Інституту зрошуваного землеробства НААН України.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1