Провадження №1-кп/761/121/2015
В И Р О К
іменем України
30 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001817 від 28.02.2015 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Успенка, Лутугинського району, Луганської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)29 березня 2013 року вироком Солом`янського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

2)27 травня 2015 року вироком Макарівського районного суду Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

із участю в судовому розгляді

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захиника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
21 лютого 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу намету, що розташований навпроти будинку № 36 по вул. Хрещатик в м.Києві, вирішив заволодіти мобільним телефоном наглядно знайомої ОСОБА_6 , яка працювала волонтером на Євромайдані, зловживаючи довірою останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , звернувся до ОСОБА_6 , яка на той час перебувала в наметі та займалася обов`язками волонтера, з проханням надати йому мобільний телефон, повідомивши, що йому необхідно зателефонувати до сестри. ОСОБА_6 , будучи впевненою в його порядності, довіряючи ОСОБА_3 , добровільно передала йому свій мобільний телефон марки «HTC One». Отримавши в руки вказаний мобільний телефон ОСОБА_3 , почав вести розмову по мобільному телефону марки «HTC One», вийшов з намету, де перебувала ОСОБА_6 , та скориставшись відсутністю останньої та інших осіб, які перебували в наметі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, внаслідок чого шляхом зловживання довірою, повторно заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «HTC One», вартістю 3 499 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.190 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся. Підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 дав показання, згідно з якими, він 21 лютого 2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин перебуваючи в наметі, що розташований за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 36 звернувся до наглядно знайомої ОСОБА_6 , яка працювала волонтером на Євромайдані з проханням надати йому її мобільний телефон, для того щоб зателефонувати до сестри. ОСОБА_6 надала йому свій мобільний телефон марки «HTC One», розмовляючи по даному телефону він вирішив ним заволодіти, коли побачив, що потерпіла не спостерігає за ним. Даний телефон він продав незнайомому чоловіку, гроші витратив на власні потреби. Шкодує про скоєне, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Зокрема судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше судимий за вчинення корисливого злочину, те, що даний злочин відноситься до злочину середньої тяжкості.

Також судом враховується, що ОСОБА_3 суспільно-корисною працею не займається, сталих соціальних зв`язків не має, реєстрації та постійного місця проживання в м.Києві та Київській області не має, після вчинення даного кримінального правопорушення вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення за які засуджений до покарання у виді позбавлення волі.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за можливе врахувати щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.190 КК України.

Обираючи серед альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.190 КК України суд приходить до висновку, що у даному випадку з урахуванням всіх фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, наявності пом`якшуючої обставин, доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений даний злочин вчинив до постановлення 27 травня 2015 року вироку Макарівським районним судом Київської області, остаточне покарання йому слід призначати за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України. З урахуванням міри покарання, що йому призначена за вироком від 27 травня 2015 року Макарівського районного суду Київської області, суд вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку у законну силу суд не вбачає, враховуючи, що обвинувачений перебуває під вартою з 06 січня 2015 року, у зв`язку з відбуванням покарання у виді позбавлення волі призначеного йому за вироком Макарівського районного суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком від 27 травня 2015 року Макарівського районного суду Київської області остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі слід відраховувати з 06 січня 2015 року.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя