АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/2190/1450/2012 Говуючий у 1-й
інстанції Котьо І.В.
Категорія ч.3 ст.289 КК України
Доповідач Черства Є.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2012 року

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області у складі :

Головуючої судді: Черствої
Є.О.

Суддів Ришкової
Н.М., Литвиненко І.І.,

З участю прокурора:
Дворецького О.О.

Обвинуваченого:
ОСОБА_2

Потерпілого:
ОСОБА_3

Захисників-адвокатів:
ОСОБА_4, ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який
приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, на постанову
Комсомольського районного суду
м.Херсона від 21 вересня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою кримінальна справа
щодо:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст.89 КК України, не судимого,-

обвинуваченого по ст. 289 ч.3 КК України, -

повернута прокуророві м. Херсона для
організації проведення додаткового
розслідування.

Суд вказав, що органами досудового
слідства ОСОБА_2 обвинувачується в
тому, що він 10 березня 2009 року близько 04
годин, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, незаконно
заволодів транспортним засобом,
автомобілем марки «BMW 524», 1990 року
випуску, що належить ОСОБА_3, який
знаходився біля другого під'їзду
будинку №6, розташованого по Кошовому
спуску у м. Херсоні. Катаючись на
вказаному транспортному засобі по
місту, ОСОБА_2 на перехресті вулиць Зала
Егерсег та 40 Років Жовтня у м. Херсоні,
не впоравшися із керуванням, наїхав на
бордюр, пошкодивши вказаний
автомобіль, чим завдав потерпілому
матеріальну шкоду на суму 24 938,47 гривен.

Повертаючи дану кримінальну
справу прокуророві для організації
проведення додаткового розслідування,
у своєму судовому рішенні суд зазначив,
що досудовому слідству необхідно
усунути допущені недоліки, а саме,
встановити особу, у відношенні якої
скоєно злочин; встановити, чиє право
власності порушено в результаті
злочинних дій та який розмір шкоди
причинений власнику і чим цей розмір
шкоди підтверджується.

В апеляції прокурор, який приймав
участь у розгляді справи у суді першої
інстанції, вказує, що постанова про
повернення справи на додаткове
розслідування винесена судом
необґрунтовано, є незаконною та такою,
що підлягає безсумнівному скасуванню у
зв'язку з тим, що суд мав змогу
самостійно, відповідно до вимог
кримінально-процесуального закону,
шляхом більш ретельного допиту
підсудного, потерпілого, свідків,
виклику й допиту нових свідків,
проведенню додаткових чи повторних
експертиз, витребування документів,
надання судових доручень в порядку
ст.315-1 КПК України, усунути виявлені
недоліки досудового слідства під час
судового розгляду справи. Просить
постанову суду скасувати, а
кримінальну справу направити на новий
судовий розгляд.

Інші учасники процесу апеляції не
подавали.

Вислухавши суддю-доповідача по справі,
думку прокурора, який підтримав
апеляцію та просить її задовольнити,
пояснивши, що суд мав можливість
усунути виявлені недоліки досудового
слідства під час судового розгляду,
потерпілого ОСОБА_3 та його захисника
ОСОБА_5; обвинуваченого ОСОБА_2 та його
захисника ОСОБА_4, які заперечували
проти апеляції прокурора та прохали
судове рішення залишити без зміни,
провівши судові дебати, де учасники
процесу залишилися при висловленій
думці; перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає її підлягаючою
задоволенню із слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.281 КПК України, направлення
справи на додаткове розслідування зі
стадії судового слідства допускається
тільки в тому разі, коли неповнота чи
неправильність досудового слідства не
може бути усунута у судовому засіданні.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду №2 від 11.02.2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування», повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії
судового розгляду справи допускається
лише з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства.
Досудове слідство визнається неповним
в тому разі, якщо під час його
провадження, всупереч вимогам ст.ст. 22,
64 КПК України, не були досліджені або
були поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи (не
були допитані певні особи; не
витребувані й не досліджені документи;
речові та інші докази, для
підтвердження чи спростування таких
обставин).

Крім того, відповідно до п.9 зазначеної
постанови, якщо суд має змогу усунути
виявлені недоліки досудового слідства
під час судового розгляду справи
шляхом більш ретельного допиту
підсудного, потерпілого, свідків,
виклику й допиту нових свідків,
проведення додаткових чи повторних
експертиз, витребування документів,
давання судових доручень у порядку,
передбаченому в ст.315-1 КПК України,
вчинення інших процесуальних дій, а
також шляхом поновлення порушених під
час розслідування справи
процесуальних прав учасників процесу,
направлення справи на додаткове
розслідування є неприпустимим.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду №13 від 02.07.2004 року «Про
практику застосування судами
законодавства, яким передбачені права
потерпілих від злочинів», вказано, що
при попередньому розгляді справи
суддя, відповідно до ст. 237 КПК України
повинен з'ясувати, чи всі особи, яким
злочином заподіяно моральну, фізичну
або майнову шкоду, визнані потерпілими.
Якщо хтось із цих осіб не визнаний
потерпілим на стадії дізнання і
досудового слідства, за наявності
відповідного клопотання, суддя своєю
постановою має визнати таку особу
потерпілим, повідомити її про це та
надати можливість ознайомитися з
матеріалами справи. Таке ж рішення він
постановлює і тоді, коли є необхідність
замінити особу, яка необґрунтовано
була визнана потерпілим, представником
потерпілого, цивільним позивачем, на
належну, у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що такі
можливості судом не були вичерпані.

Суд першої інстанції, на думку колегії
суддів, передчасно, повертаючи справу
на додаткове розслідування, сам
допустив неповноту, оскільки під час
судового розгляду справи мав
можливість призначити необхідні
експертизи, в разі такої необхідності,
більш ретельно допитати підсудного,
потерпілого, свідків, перевірити
належним чином у судовому засіданні
всі покази, і дати їм належну юридичну
оцінку з точки зору достатності та
допустимості.

Суд, розглядаючи справу, не звернув
уваги на те, що прокурором 11.10.2011 року
була винесена постанова про зміну
обвинувачення щодо ОСОБА_2 (а.с.25-27, т.2),
яка є дійсною, бо ніким не скасована,
згідно якої ОСОБА_2 інкримінується
скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.289
КК України, а розмір завданої
потерпілому матеріальної шкоди
складає 86278,83 гривен, дана постанова
була вручена ОСОБА_2 11.10.2011 року, що
свідчить про поверховий розгляд даної
справи.

За таких обставин, на думку колегії
суддів, постанову суду першої
інстанції не можна визнати законною та
обґрунтованою, тому вона підлягаю
безумовному скасуванню, з направленням
справи на новий судовий розгляд, в ході
якого необхідно більш ретельно підійти
до розгляду даної справи, винести
законне та обґрунтоване судове
рішення.

Керуючись ст.ст.365;366 КПК України,
колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора - задовольнити.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 21 вересня 2012 року
щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Справу направити на новий судовий
розгляд, в той же суд.

Судді: