№ 1кп/0202/206/2013
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Ставицького В.А.

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальні провадження № 0002804 та
№ 0002169 за обвинуваченням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Войково
Нікопольського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта середня,
розлученого, не працюючого, раніше
судимого: 20.02.2013 року
Красногвардійським районним судом м.
Дніпропетровська за ст.ст. 311 ч.1, 75 КК
України до 1 року обмеження волі, з
іспитовим строком 1 рік;
зареєстрованого АДРЕСА_2, проживаючого
АДРЕСА_1, у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 186
ч.2, 263 ч.1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2, 10 квітня 2013 року
приблизно о 11 годині 30 хвилин,
знаходячись біля будинку № 28 по вул.
Березинська у м. Дніпропетровську,
маючи раптово виниклий умисел
направлений на відкрите викрадення
чужого майна, підійшов до раніше
знайомої потерпілої ОСОБА_3, схопив її
за капюшон одягненої на ній куртки та
наніс їй два удари кулаком в область
лівого ока. Після того, тримаючи ОСОБА_3
за куртку, діючи умисно, з корисливих
мотивів, зірвав з ОСОБА_3 належну їй
куртку, в якій знаходилось особисте
майно потерпілої. Після цього, ОСОБА_2,
діючи умисно, з корисливих мотивів,
застосовуючи насильство, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілої, з метою придушення її волі
до опору, схопив потерпілу за волосся,
повалив її на землю та наніс їй удари
руками та ногами в різні частини тіла.
Далі, ОСОБА_2 утримуючи при собі
викрадене майно, а саме куртку
темно-сірого кольору, вартістю 300
гривень, в якій знаходились грошові
кошти в сумі 500 гривень та мобільний
телефон «Nokia 1800» у корпусі чорного
кольору, вартістю 120 гривень, з
сім-карткою мобільного оператора
«Київстар», вартістю 25 гривень, з місця
вчинення злочину зник, таким чином
спричинив потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на загальну суму 945
гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_2, в
невстановлений день та час,
знаходячись поблизу автомобільної
заправки «Юкон», що розташована по вул.
Донецьке шосе, 124 у м. Дніпропетровську,
знайшов предмет схожий на вогнепальну
зброю - обріз одноствольної
мисливської рушниці, після чого маючи
раптово виниклий умисел, направлений
на придбання та зберігання
вогнепальної зброї, без передбаченого
законом дозволу, підібрав зазначену
вогнепальну зброю, тобто придбав її,
яку потім переніс до місця свого
мешкання - в квартиру АДРЕСА_1, де
зберігав, без передбаченого законом
дозволу.

17 травня 2013 року в період часу з 14
години 30 хвилин до 15 години, з письмової
згоди власника квартири - ОСОБА_4,
співробітники міліції під час
проведення огляду квартири АДРЕСА_1, в
кімнаті, де мешкає ОСОБА_2, на верхній
полиці у шафі, виявили та вилучили
предмет, схожий на обріз одноствольної
мисливської рушниці, який має
маркування «НОМЕР_1», у стволі якого
знаходився предмет схожий на патрон,
який має міркування 16 мм № 5, 16/70 28 грам,
придатний для пострілу. Згідно
висновку експерта № 67/01/07-198 від 24.05.2013
року, предмет, вилучений під час огляду
зазначеної квартири, який належить
ОСОБА_2 є нестандартною гладко
ствольною вогнепальною зброєю,
виготовлений з одноствольної
мисливської рушниці моделі «ІЖ-К»,
виробництва Іжевського механічного
заводу (СРСР) 16 калібру серії НОМЕР_1, 1957
року випуску, шляхом укорочення
саморобним способом ствола і ложі, яку
обвинувачений придбав та зберігав за
зазначеною адресою, без передбаченого
законом дозволу.

ОСОБА_2, свою вину не визнав, суду
пояснив, що 10 квітня 2013 року приблизно о
11 годині 30 хвилин, біля будинку № 28 по
вул. Березинська у м. Дніпропетровську,
він дійсно побив свою співмешканку
ОСОБА_3, але не забирав її майно. Під час
побиття, потерпіла виривалась, а куртка
за яку він її утримував залишилась у
нього в руках. Потерпіла втекла, тому
він забрав куртку з собою. В курці не
було мобільного телефону та грошей.
Огляд квартири, де він мешкає,
проводили співробітники міліції без
його участі, тому обставини виявлення
та вилучення вогнепальної зброї йому
не відомі. Він не знаходив та не
зберігав у себе вогнепальну зброю.

Про винність обвинуваченого суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 10
квітня 2013 року приблизно о 11 годині 30
хвилин, біля будинку № 28 по вул.
Березинська у м. Дніпропетровську, до
неї підійшов раніше знайомий ОСОБА_2, з
яким в них склалися неприязні
відносини. ОСОБА_2 вимагав від неї
повернути грошові кошти, які нібито
вона йому заборгувала. Потерпіла
пояснила ОСОБА_2, що нічого йому не
винна. ОСОБА_2 схопив її за капюшон
одягненої на ній куртки та наніс їй два
удари кулаком в область лівого ока.
Потім обвинувачений зірвав з
потерпілої куртку, темно-сірого
кольору, вартістю 300 гривень, в якій
знаходились належні їй грошові кошти в
сумі 500 гривень та мобільний телефон
«Nokia 1800» у корпусі чорного кольору,
вартістю 120 гривень, з сім-карткою
мобільного оператора «Київстар»,
вартістю 25 гривень. Потерпіла
намагалася вчинити опір його діям, при
цьому ОСОБА_2 схопив її за волосся,
повалив на землю та наніс їй удари
руками та ногами по різним частинам
тіла. Після того, ОСОБА_2 утримуючи при
собі належну потерпілій куртку, з її
особистими речами, пішов з місця
злочину. ОСОБА_3 вимагала від
обвинуваченого повернути викрадені
речі, але той не реагував. Діями
обвинуваченого потерпілій спричинено
матеріальну шкоду на загальну суму 945
гривень, та заявлені позовні вимоги,
які просила суд задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що бачив, як
обвинувачений бив потерпілу, тягнув її
за волосся та за рукав.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що бачив, як
обвинувачений сварився з потерпілою,
потім повалив її на землю, наніс
потерпілій 3-4 удари руками та ногами по
різним частинам тіла, зняв з неї куртку
та обшукав речі.

Свідок ОСОБА_7 суду підтвердила, що 10
квітня 2013 року приблизно о 11 годині 30
хвилин, вона знаходилась разом з
потерпілою ОСОБА_3 біля будинку № 28 по
вул. Березинська у м. Дніпропетровську,
де до потерпілої підійшов раніше
знайомий ОСОБА_2, який вимагав від
потерпілої повернути грошові кошти.
Потерпіла заперечувала, що винна
обвинуваченому гроші. ОСОБА_2 схопив її
за капюшон одягненої на ній куртки та
наніс їй два удари кулаком в область
лівого ока, зірвав з потерпілої куртку.
Потерпіла чинила опір діям
обвинуваченого, той схопив її за
волосся, повалив на землю, при цьому бив
потерпілу руками та ногами по різним
частинам тіла. ОСОБА_3 просила
обвинуваченого повернути їй куртку,
але той не реагував. Свідок ОСОБА_7 суду
підтвердила, що під час скоєння злочину
у потерпілої дійсно в куртці були
грошові кошти в сумі близько 500 гривень
та мобільний телефон «Nokia», вони
збиралися йти в ТЦ «Караван» купувати
продукти харчування.

Зазначені обставини також
підтверджуються наступними доказами:
протоколом огляду викраденої куртки,
належної потерпілій (а.п.20-22, 44-46), яка
має видимі пошкодження та визнана
речовим доказом по кримінальному
провадженню (а.п.47); довідкою про
вартість викраденого мобільного
телефону (а.п.42); протоколами проведення
слідчого експерименту за участю свідка
ОСОБА_7 (а.п. 85-89), потерпілої ОСОБА_3
(а.п.93-96), які вказали на всі обставини
вчиненого злочину; протоколами
проведення одночасного допиту осіб за
участю ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3
(а.п.64-66), свідка ОСОБА_7 (а.п.90-92), під час
яких потерпіла та свідок викрили
обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до пояснення свідків ОСОБА_4
(колишньої дружини), ОСОБА_8 (доньки
обвинуваченого), ОСОБА_9 (зятя
обвинуваченого), квартира АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Останнім
часом в квартирі, приблизно за дві
неділі до її огляду працівниками
міліції, проживав тільки ОСОБА_2 За їх
згодою працівники міліції оглянули
зазначену квартиру, при цьому в шафі на
верхній полиці, виявили та вилучили
предмет, схожий на обріз мисливської
рушниці, що міг належати тільки
обвинуваченому. Свідок ОСОБА_4
пояснила, що до того часу, як в квартирі
став проживати обвинувачений,
вогнепальної зброї там не було. Свідок
покинула зазначену квартиру, оскільки
сумісне проживання з обвинуваченим
було не можливе.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, в якості
понятих були присутні 17.05.2013 року, при
огляді квартири АДРЕСА_1. Працівники
міліції під час огляду, на верхній
полиці в шафі, виявили та вилучили
предмет, схожий на обріз мисливської
рушниці, який помістили в
поліетиленовий пакет, опечатали, після
того було складено протокол огляду
квартири, який вони засвідчили своїми
підписами.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, які є співробітниками
Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, огляд
квартири АДРЕСА_1, було проведено за
добровільної згоди власника квартири
ОСОБА_4 Під час огляду були присутні
поняті та родичі обвинуваченого, було
виявлено та вилучено предмет, схожий на
обріз мисливської рушниці, який було
оглянуто, поміщено в поліетиленовий
пакет, опечатано. За результатами
огляду складено відповідний протокол,
який засвідчили своїми підписами
учасники проведення огляду. Будь-яких
зауважень про порушення проведення
огляду від його учасників не надійшло.

Свідок ОСОБА_15 - слідчий
Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, суду
пояснила, що вона проводила досудове
розслідування зазначених кримінальних
проваджень. Обвинувачений ОСОБА_2
визнавав свою вину у вчиненні
зазначених злочинів, будь-яких заходів
психологічного чи фізичного тиску до
нього не застосовувалось.

Зазначені обставини також
підтверджуються наступними доказами:
протоколом огляду від 17.05.2013 року,
приміщення квартири АДРЕСА_1, де
останній час мешкав обвинувачений
ОСОБА_2, в ході якого на верхній полиці у
шафі, працівники міліції виявили та
вилучили предмет, схожий на обріз
мисливської рушниці (а.п.9-12 т.2);
висновком експерта № 67/01/07-198 від 24.05.2013
року (а.п.25-29 т.2), відповідно до якого
вилучений предмет є нестандартною
гладкоствольною вогнепальною зброєю,
виготовлений з одноствольної
мисливської рушниці моделі «ІЖ-К»,
виробництва Іжевського механічного
заводу (СРСР) 16 калібру серії НОМЕР_1, 1957
року випуску, шляхом укорочення
саморобним способом ствола і ложі;
протоколом огляду вилученого предмету,
схожого на обріз мисливської рушниці
(а.п.30 т.2), що визнаний речовим доказом
по кримінальному провадженню (а.п.32-33
т.2).

Суд розцінює невизнання своєї вини
обвинуваченим у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 186
ч.2, 263 ч.1 КК України, як намагання
уникнути кримінальної
відповідальності за скоєні злочини, а
покази обвинуваченого такими, що не
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду.

Аналізуючи досліджені по
кримінальному провадженню докази, суд
приймає до уваги покази потерпілої
ОСОБА_3, яка категорично підтвердила, що
обвинувачений ОСОБА_2 застосовуючи
насильство, яке не було небезпечним для
її життя чи здоров'я, забрав належне їй
майно; свідка ОСОБА_7, що підтвердила
суду зазначені обставини злочину та
наявність в цей час у потерпілої
зазначеного майна, яке викрав
обвинувачений; факт побиття
обвинуваченим потерпілої, наявність в
його руках куртки потерпілої
підтвердили суду свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6
Викладені обставини злочину
відповідають дослідженим в судовому
засіданні матеріалам кримінального
провадження, зокрема протоколу огляду
викраденого майна (а.п.20-22, 44-46),
протоколам проведення слідчого
експерименту за участю свідка ОСОБА_7
(а.п. 85-89), потерпілої ОСОБА_3 (а.п.93-96), в
ході яких потерпіла та свідок викрили
обвинуваченого у вчиненні злочину.

Показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, підтверджено
суду факт виявлення та вилучення
вогнепальної зброї за місцем
проживання обвинуваченого. Будь-яких
порушень зазначеної слідчої дії судом
не встановлено. Викладені обставини
злочину відповідають дослідженим в
судовому засіданні матеріалам
кримінального провадження, зокрема
протоколу огляду квартири АДРЕСА_1
(а.п.9-12 т.2); висновку експерта № 67/01/07-198
від 24.05.2013 року (а.п.25-29 т.2); речовому
доказу (а.п.32-33 т.2), який було оглянуто в
судовому засіданні під час судового
провадження.

Суд вважає за можливе визнати
зазначені покази потерпілої та свідків
належними і достовірними, та такими,
які спростовують пояснення
обвинуваченого під час судового
провадження.

Суд не може прийняти до уваги покази
свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, які
знаходяться в дружніх стосунках з
обвинуваченим, про те, що обвинувачений
дав у борг потерпілій ОСОБА_3 грошові
кошти в сумі 500 гривень, та про те, що у
потерпілої не було зовсім мобільного
телефону. Під час судового провадження
встановлено, що обвинувачений не
працює, веде аморальний спосіб життя,
тому викликає сумнів наявність у
ОСОБА_2 значної суми грошових коштів,
для надання їх в борг. В той час, як
потерпіла заперечує існування
боргових зобов'язань перед
обвинуваченим. Потерпіла стверджує, що
обвинувачений побив її та забрав
належне їй майно, наявність якого
підтвердила безпосередній свідок
злочину ОСОБА_7 таким чином, суд вважає,
що покази свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, це їх
спроба допомогти обвинуваченому
уникнути кримінальної
відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2:

- у відкритому викраденні чужого
майна (грабіж), поєднаному з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, тобто в
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

- у придбанні та зберіганні
вогнепальної зброї без передбаченого
законом дозволу, тобто в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєних
кримінальних правопорушень (які є
тяжкими), дані про особу
обвинуваченого, який раніше був
засуджений, характеризується
негативно.

Обставин, які б пом'якшували чи
обтяжували покарання ОСОБА_2 судом не
встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
тільки в умовах ізоляції, при
призначенні покарання у вигляді
позбавлення волі.

Підстав для застосування до
обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України,
суд не вбачає, оскільки будь-яких
обставин, які б суттєво знижували
тяжкість скоєних кримінальних
правопорушень по даним кримінальним
провадженням не встановлено, крім того,
враховуючи відсутність позитивної
соціальної характеристики у
обвинуваченого, неприйняття заходів
щодо відшкодування завданої
потерпілій шкоди, у суду не виникає
переконання в тому, що виправлення
обвинуваченого можливе без реального
виконання покарання.

При призначенні покарання, суд
враховує, що ОСОБА_2 скоїв зазначені
кримінальні правопорушення в період
іспитового строку за вироком
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 20.02.2013 року, тому
вважає за необхідне призначити
обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за
правилами ст. 71, ст.72 КК України.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 про
відшкодування завданої матеріальної
та моральної шкоди, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Речові докази: жіночу куртку, яка
знаходиться на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_3, суд вважає за необхідне
повернути власнику; вогнепальну зброю -
обріз мисливської рушниці, який
зберігається в Індустріальному РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, суд вважає за необхідне
знищити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 186 ч.2, 263 ч.1 КК
України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді
чотирьох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України у вигляді
п'яти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань, остаточно призначити
покарання у вигляді шести років і шести
місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України, менш
суворий вид покарання у вигляді одного
року обмеження волі, призначеного
ОСОБА_2 за вироком Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
20.02.2013 року, перевести в більш суворий
вид позбавлення волі, виходячи з того,
що одному дню позбавлення волі
відповідають два дні обмеження волі,
тобто призначене ОСОБА_2 покарання за
зазначеним вироком суду, у вигляді
одного року обмеження волі, відповідає
шести місяцям позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України
призначити покарання за сукупністю
вироків, частково приєднавши не
відбуте покарання за вироком
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 20.02.2013 року, у
вигляді трьох місяців позбавлення
волі, остаточно визначивши покарання у
вигляді шести років і дев'яти місяців
позбавлення волі.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 18 травня 2013 року, міру
запобіжного заходу залишити без змін -
тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди 925 гривень, завданої
моральної шкоди 1 000 гривень.

Речові докази: жіночу куртку, яка
знаходиться на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_3, суд вважає за необхідне
повернути власнику; вогнепальну зброю -
обріз мисливської рушниці, який
зберігається в Індустріальному РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, суд вважає за необхідне
знищити.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін