ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2007
року Семенівський районний суд Полтавської області в складі: головуючого -
судді - Любицького В.О., при секретарі - Вареник К.А., з участю прокурора -
Лісового В.В., та адвоката -ОСОБА_2розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в смт.Семенівка справу про
обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця с.Мала-Перещепина Новосанжарського району
Полтавської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого
директором ТОВ « Райагробуд « , жителя АДРЕСА_1раніше не судимого, у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою
своїх службових обов»язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило
істотну шкоду державним інтересам в галузі охорони навколишнього середовища,
кримінальна відповідальність за що передбачена ч.1 ст.367 КК України.

Так,
підсудний ОСОБА_1, являючись службовою особою - директором ТОВ « Райагробуд « ,
неналежно виконуючи свої службові обов»язки, в порушення діючого законодавства
щодо використання корисних копалин, без відповідних дозвільних документів на
користування надрами, на протязі 2005-2006 років організовував самовільну,
незаконну розробку глиняного кар»єру , розташованого на землях Оболонської
сільської ради Семенівського району Полтавської області, внаслідок чого
заподіяв державі збитки на загальну суму 23343 грн. 82 коп.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1вину в скоєному злочині визнав повністю.
Суду пояснив, що він з 2002 року виконує обов»язки директора ТОВ « Райагробуд «
в с.Оболонь Семенівського району Полтавської області , яке здійснює діяльність
по виготовленню червоної цегли із глини, яку добували в місцевому кар»єрі.
Вказане підприємство раніше належало іншому власнику і також здійснювало вище
вказану діяльність. Про те, що на видобуток глини потрібні відповідні дозволи,
він, як директор не знав, оскільки вважав , що використання глиняного кар»єру
для видобутку глини здійснював правомірно . Вину свою визнав в тому , що не
здійснював належним чином свої службові обов»язки щодо вирішення питання
отримання відповідних дозволів на користування надрами. В скоєному щиро
розкаявся, добровільно відшкодував заподіяні державі збитки.

Відповідно
до ст.299 КПК України, судом не досліджувалися докази про фактичні обставини
справи, які ніким не оспорювались.

Враховуючи
послідовність та чіткість показів підсудного, суд вважає їх вірними, а вину
його встановленою і доказаною.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом"якшують та обтяжують
покарання.

Пом"якшуючими
покарання обставинами відносно підсудного суд визнає: щире

каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди,
позитивну характеристику підсудного.

Обтяжуючих
покарання обставин відносно підсудного судом по справі не встановлено.

Підсудний
ОСОБА_1являється особою раніше не судимою, до кримінальної відповідальності
притягується вперше. Одружений, Працює директором ТОВ « Райагробуд «. По місцю
проживання і роботи характеризується позитивно.

Згідно
медичного висновку визнаний здоровим, працездатним .Примусового лікування не
потребує (а.с. 79-85).

При
призначенні підсудному покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання
передбачене ст.367 ч.1 КК України у вигляді штрафу.

Суд
вважає також за можливе застосувати з врахуванням конкретних обставин справи,
особи застосувати до підсудного ч.2 ст.69 КК України щодо обов»язкового
додаткового покарання і не призначати додаткову міру покарання у вигляді
позбавлення права обіймати певні посади т займатися певною діяльністю.

При
цьому суд виходить з тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином
невеликою тяжкості, наявності декількох пом»якшучих покарання обставин та
добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Цивільний
позов по справі не заявлявся в зв»язку з його добровільним відшкодуванням
підсудним.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1за
ч.1 ст.367 КК України до штрафу в розмірі SO неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян , що становить суму 850 ( вісімсот п»ятдесят )
гривень та у відповідності до ч.2 ст. 69 КК України без позбавлення права
обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

До
вступу вироку в законну силу залишити відносно засудженого запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази по
справі - відсутні.

Судові витрати
по справі - відсутні.

Цивільний позов
по справі не заявлявся.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд на
протязі п'ятнадцяти діб з дня його оголошення.