Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 травня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу прокурора прокуратури м.Рівного, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Рівненського міського суду від 14 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимий 25.09.2014 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.185, ст.395 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст.75 КК України з іспитовим строком три роки, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України;

- з участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

За вироком Рівненського міського суду від 14 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на один рік один місяць позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду від 25 вересня 2014 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання один рік один місяць позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 196 грн.56 коп.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів.
ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 25 квітня 2014 року біля 19-00 год., знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав дві пари кросівок: «Адідас» вартістю 270 грн. та «Демах» вартістю 300 грн., належні потерпілій ОСОБА_7 , однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки був помічений потерпілою та затриманий мешканцями гуртожитку.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Залишити ОСОБА_5 покарання, призначене судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Вирок Рівненського міського суду від 25 вересня 2014 року виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , думку прокурора Бернадської-Ісаєвої про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому злочині встановлена сукупністю зібраних у справі доказів.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України в кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок місцевого суду в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості; особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо; має на утриманні дитину; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; раніше судимий за корисливі злочини.

Призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 вчинив новий злочин, за який засуджений, до постановлення вироку Рівненським міським судом від 25 вересня 2014 року. Остаточне покарання повинно призначатися за сукупністю злочинів ( ч.4 ст. 70 КК України) , а не за сукупністю вироків (ст.71 КК України), як зазначив суд у вироку.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 за правилами ст.71 КК України, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню, погіршивши становище обвинуваченого.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р. ) якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового або повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до вимог ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, коли зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення остаточного покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405,407, 408 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м.Рівного задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду від 14 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_5 змінити.

ОСОБА_5 вважати засудженим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання визначеного судом один рік один місяць позбавлення волі.

Вирок Рівненського міського суду від 25 вересня 2014 року підлягає до самостійного виконання.

В решті вирок Рівненського міського суду від 14 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками судового розгляду протягом трьох місяців з моменту її проголошення судом апеляційної інстанції.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ..