Справа № 461/7906/15-к
Провадження № 1-кс/461/4373/15
УХВАЛА
20.07.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Відділу розслідування ДТП Слідчого управління ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000707 за ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 представник потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0000707, 11 липня 2015 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого відділу розслідування ДТП Слідчого управління ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження. Постанову слідчого вважає необґрунтованою та передчасною у зв`язку з наступним. При винесенні постанови у її тексті слідчим не було зроблено висновків про прийняття або відхилення доказів (висновків експертиз). Докази невинуватості ОСОБА_7 , на які посилається слідчий у постанові, є неналежними та спростовуються іншими, наявними у справі доказами. Слідчим призначені не всі необхідні для встановлення істини процесуальні дії, зокрема, не проведений слідчий експеримент. Крім того, під час проведення відтворення обставин та обстановки подій (відповідно до КПК України в ред. 1960 року), як зазначає заявник, були отримані неправдиві дані, що у зв`язку з передачею експертам таких даних призвело до отримання неналежних висновків.

Просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язати слідчого провести слідчий експеримент з метою визначення відстані, на якій наступає видимість пішохода на проїзній частині дороги та відстані між лінією руху пішохода й передньою частиною автомобіля в момент появи пішохода в зоні оглядовості, яка обмежена попутнім автопоїздом, з врахуванням встановленого експертизою місця наїзду автомобіля на пішохода. Залучити до слідчого експерименту заявника, потерпілих з проведенням відеофіксації.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити, вказавши що постанова слідчого є невмотивованою та передчасною. Зазначив, що по аналогії з рішеннями суду, слідчий був зобов`язаний виписати у своїй постанові про закриття кримінального провадження: які експертизи він приймає та з яких підстав, а з якими не погоджується та з яких підстав.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що по даному кримінальному провадженню проведені всі необхідні слідчі дії. Що стосується місця наїзду на пішохода, то таке встановити чітко неможливо. Призначення повторних чи додаткових експертиз не представляється можливим, оскільки, автомобіль за минулий період після ДТП декілька разів перебував в ремонті. Всі клопотання, які були подані під час досудового розслідування, розглянуті та задоволені. Рішення про закриття кримінального провадження прийнято на підставі матеріалів провадження та з урахуванням висновків проведених експертиз.

Прокурор у судовому засіданні повідомив, що ним, як процесуальним керівником, здійснювався контроль та керівництво кримінальним провадженням. Досудове розслідування по справі було проведене слідчим повно та всебічно, постанова про закриття провадження є правомірною. У задоволенні скарги просив відмовити. З приводу не проведення слідчого експерименту, прокурор пояснив, що ОСОБА_7 , який є єдиним свідком по справі, станом на теперішній час, від проведення експерименту категорично відмовляється бо у зв`язку зі спливом значного часу, з 2009 року, він не пам`ятає деталі всіх обставин. Без участі єдиного очевидця ДТП слідчий експеримент, як відтворення обставин, неможливий.

Заслухавши думку заявника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник є представником потерпілої ОСОБА_6 , сестра якої ОСОБА_8 загинула при ДТП, у зв`язку з яким порушена кримінальна справа, а пізніше, після набрання сили КПК України 2012 року, відкрите кримінальне провадження, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, справа порушена за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, яке сталося 13 листопада 2009 року за участі ТЗ «Шевроле Епіка» ( НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_7 , та пішохода ОСОБА_8 . Внаслідок пригоди ОСОБА_8 загинула.

По провадженню проводився ряд експертних досліджень:

- № 1/587 від 27 листопада 2009 року, відповідно до якого водій автомобіля ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 , причиною настання ДТП стали дії пішохода, яка вибігла на смугу руху транспортного засобу (а.м.п.44-47);

- № 1/583 від 27 листопада 2009 року, згідно з яким підтверджена відсутність несправностей ТЗ (а.м.п.53-55);

- № 1/584 від 29 листопада 2009 року, згідно з яким встановлене місце наїзду ТЗ на пішохода (а.м.п.49-50);

- № 1/324 від 20 липня 2010 року (а.м.п.113-115), стосовно точного місця наїзду на пішохода;

- № 1/325 від 04 серпня 2010 року (а.м.п.125-128), висновки аналогічні експертизі № 1/587 від 27 листопада 2009 року;

- № 3509 від 20 грудня 2010 року щодо способу наїзду ТЗ на пішохода (а.м.п.206-234).

Висновком комісійної експертизи № 3420 від 28 грудня 2010 року уточнене місце наїзду ТЗ на пішохода ОСОБА_8 , яке розташоване повністю в межах правого технічного узбіччя та правого узбіччя по напрямку руху ТЗ, на ділянці, що безпосередньо передує початку «ділянки найбільшої концентрації розсипу» (а.м.п.236-240).

Щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , їх локації, механізму нанесення, 29 квітня 2011 року складений висновок № 3508/211 комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи (а.м.п.257-260). 25 січня 2013 року складений висновок № 385/386/13-52/462-А/11 комплексної судової автотехнічної та медичної експертизи, яким встановлений точний механізм наїзду ТЗ на пішохода ОСОБА_8 .

Як вихідні дані для проведення ряду експертиз використані дані протоколу огляду місця події від 13 листопада 2009 року (а.м.п.7-20), та протоколу відтворення обстановки і обставин ДТП від 18 червня 2010 року (а.м.п.116-118).

Крім того, як свідчать матеріали кримінального провадження слідчим проведені і інші процесуальні дії, передбачені діючим законодавством.

Постановою слідчого від 25 червня 2015 року кримінальне провадження закрите. Постанова вмотивована тим, що виходячи з даних наявних у справі висновків експертиз, даних протоколу відтворення від 18 червня 2010 року, з урахуванням вихідних даних для експертних досліджень, зокрема, відстані, коли у водія виникла небезпека, 31,4 м, слідчим встановлено, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ст. 286 КК України.

При цьому суд погоджується з висновком слідчого, щодо неможливості проведення слідчого експерименту з об*єктивних підстав, зазначених у постанові. При цьому враховано, що свідок ОСОБА_7 під час допиту 24 червня 2015 року зазначив, що у зв*язку зі збігом часу він не може пригадати чітко дрібних обставин пригоди, які будуть впливати на видимість дороги для проведення слідчого експерименту (а.м.п.427-429).

Кримінальне провадження, відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України, закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: 1) вчиненні дій, які заборонені правилами (проїзд на забороняючий сигнал світлофора, експлуатація автомобіля з певними технічними несправностями тощо); 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки чи приписів дорожніх знаків, неправильне користування зовнішніми світловими приладами).

З огляду на викладене, а також відсутність обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, не встановлено. Висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 в частині скасування постанови.

У зв`язку із закриттям кримінального провадження не підлягає задоволенню вимога заявника щодо зобов`язання слідчого здійснити певні процесуальні дії.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Відділу розслідування ДТП Слідчого управління ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000707, - відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 20 липня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали проголошений 22 липня 2015 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1