Справа № 211/7117/14-к
Провадження № 1-кп/211/104/15
У Х В А Л А
іменем України
07 липня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0000825 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч 1 КК України.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.06.2015 р. запобіжний захід ОСОБА_4 був продовжений у виді тримання під вартою.
Місячний строк тримання обвинуваченого спливає 12.07.2015 року о 21-00 год., однак по провадженню на даний час не прийнято ще остаточного рішення.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики того, що останній в разі обрання йому іншого запобіжного заходу буде ухилятись від суду, впливати на свідка, потерпілого.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строків тримання під вартою її підзахисного оскільки вважає, що даних про існування ризиків обвинуваченням не доказано і просила обрати йому інший запобіжний захід ,а саме домашній арешт , врахувавши наявність місця проживання у її підзахисного.
Обвинувачений ОСОБА_4 також вказав, що проти продовження строків тримання його під вартою та просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на інший, запевнивши суд, що буде являтися до суду по першому виклику.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, заслухавши захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого та прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну запобіжного заходу підлягає задоволенню , а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку , встановленому законом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з положенням ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена даною статтею.

Підставою обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується , те що він може ухилитися від органів досудового розслідування , або суду, незаконно вплинути на учасників процесу . ОСОБА_4 зареєстрований у Рівненській області, в м. Кривому Розі, тимчасово мешкав за адресою проживання потерпілого та свідка ОСОБА_6 .
В судовому засіданні прокурором не було в повній мірі доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не може бути застосовано до обвинуваченого.

На даний час в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має місце мешкання, згідно з актом від 25 06 2015 року наданого Житло-Сервіс - КР потерпілий ОСОБА_7 за місцем фактичного проживання обвинуваченого та свідка ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , яка є співмешканкою ОСОБА_4 не проживає. Обвинувачений , потерпілий та свідок в судовому засіданні допитані . Прокурором заявлено клопотання про привід свідка до суду та одночасний допит потерпілого, свідка та обвинуваченого , однак вже неодноразово ухвала про привід свідка не виконується, потерпілий до суду не з`являється.
ОСОБА_4 з 20 09 2014 року перебуває під вартою. Доказів того , що він буде переховуватися від суду прокурором не надано. Тяжкість пред`явленого звинувачення сама по собі не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання особи під вартою.
Ризики, передбачені ст. 177 КПК України відпали, тому суд приходить до висновку про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, ч.1 ст.331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, обрану під час досудового розслідування із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів , починаючи з 07 липня 2015 року до 05 вересня 2015 року включно, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.
заборонивши ОСОБА_4 покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок: не покидати житло розташоване за адресою АДРЕСА_1 цілодобово строком на 60 днів, з`являтись на першу вимогу до суду.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло ОСОБА_4 , вимагати надати усні чи письмові пояснення по питаннях, які пов`язані з виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1