В И Р О К справа № 1-90/2008

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня
2008 року Любашівський районний суд
Одеської області

в складі :
головуючого - судді Вужиловського О.В.

при секретарі Гітальчук Т.А.

з участю прокурора Савченко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Луганської області, Краснодонецького району, с.
В.Шевирьовка, українця, громадянина України, з

середньою освітою, одруженого,
невійськовозобов'язаного,

непрацюючого, пенсіонера, жителя
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в скоєнні
злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2006 року, приблизно о 01 годині 50 хвилин, в темний час суток,
підсудний ОСОБА_1, рухаючись на технічно справному автомобілю УАЗ-452 державний
номер НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Одеса в сторону м.Одеса, на ділянці автошляху
340 км + 380 м не вибрав безпечної швидкості і інтервалу руху, не справився з
керуванням автомобіля, внаслідок чого, при наявності на проїжджій частині
автодороги знаку аварійної зупинки, скоїв наїзд на стоячий на правому узбіччі в
попутному напрямку з увімкненими сигнальними вогнями аварійної зупинки
автопричіп СЗАП-8352 держ.номер НОМЕР_2 автомобіля КамАЗ-5320 державний номер
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля
УАЗ-452 державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 - ОСОБА_3 отримав тілесні
ушкодження у вигляді: множинних переломів кісток своду черепу з пошкодженням
головного мозку, перелому шийного відділу хребця, множинні переломи грудини,
ребер з пошкодженням внутрішніх органів грудної клітини, закритою травми
органів черевної порожнини з розмозженням селезінки, розривами печінки,
множинних переломів кісток тазу з розривом сечового міхура, множинних переломів
кінцівок, множинних саден переважно передньої поверхні тулубу, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх
заподіяння, які спричинили смерть.

Вказане ДТП сталося внаслідок порушення водієм автомобіля УАЗ-452 державний
номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 діючих Правил дорожнього руху, а саме: п.п. 12.1 Правил дорожнього руху, згідно
якого під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій
повинен враховувати дорожну обстановку, стан транспортного засобу, щоб постійно
мати можливість контролювати його рух та безпечно ним керувати; п.п. 12.2 «В
темний час доби і в умовах недостатньої видимості зупинити транспортний засіб в
межах видимості дороги»; п.п.2.3.б, згідно якого в разі виникнення небезпеки
для руху чи перепони. Які водій об'єктивно здатний виявити, він повинен негайно
вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу чи
безпечного для інших учасників руху об'їзду перепони; п.п. 13.3 - при обгоні,
випереджені, об'їзді перепони чи зустрічному роз'їзді дотримуватись безпечного
інтервалу, щоб не створювати небезпеки
для дорожнього руху, і знаходиться в прямому причинному зв'язку з наступивши ми
наслідками - смертю потерпілого ОСОБА_3

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєні інкримінуємого
йому злочину визнав частково та пояснив, що дійсно 11 червня 2006 року він на
своєму автомобілі УАЗ-452 державний номер НОМЕР_1, зі своїм знайомим ОСОБА_3
їхали в м.Одеса по своїм справам. Вони рухались по автодорозі Київ-Одеса в
нічний час. Біля смт. Любашівка Одеської області вони зупинились, випили кофе і
поїхали далі. Він їхав зі швидкістю приблизно 70-80 км/год. Від'їхавши недалеко
від смт. Любашівка Одеської області він побачив причеп автомобіля, який стояв
на смузі його руху. Він пізно побачив причіп, так як світло фар зустрічних
автомобілів осліплювало його, і не зміг уникнути зіткнення, в результаті чого
скоїв наїзд. В результаті ДТП пасажир його автомобіля - ОСОБА_3 отримав ряд тілесних
ушкоджень, від яких помер на місці ДТП. Він також отримав ряд тілесних
ушкоджень, в зв'язку з чим знаходився на лікуванні в лікарні. Вину свою визнає
частково, так як вважає, що водій автомобіля КАМАЗ порушив Правила дорожнього
руху, а саме не прибрав повністю причіп зі смугу руху, не виставив на 50 м знак
аварійної зупинки, а також світлові сигнали аварійної зупинки погано світились.
Просив суворо не карати. не позбавляти волі та прав керування автотранспортом,
так як він пенсіонер, жінка хвора, і частково заробляє на життя керуючи
автомобілем - перевозячи вантажі.

Крім часткового визнання підсудним ОСОБА_1 вини в скоєні інкримінуємого
йому злочину, його вина повністю доведена матеріалами справи:

-
витягом з КОЗП Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області № 1107 від
1.06.2006 року, з якого видно, що підсудний ОСОБА_1 дійсно здійснив ДТП на
автодорозі Одеса-Київ, в результаті якого загинув ОСОБА_3 (а.с. 3);

- протоколом огляду місця ДТП від
11 червня 2006 року зі схемою, з якого видно місце розташування автомобілів
після ДТП, а також видно, що зіткнення відбулось посередині правої смуги руху
(а.с. 4-15);

- висновком судової автотехнічної
експертизи № 7309 від 17 серпня 2006 року, згідно якого, автомобіль УАЗ
держаний номер НОМЕР_1, яким керував підсудний ОСОБА_1, не мав неполадок, які
перешкоджали б водію керувати ним або які могли обумовити раптовий для водія
увод автомобіля від вибраного напрямку руху або відмова систем(а.с. 32-36 )

- висновком експертизи № 119-1 від 20 листопада 2007 року, з якого видно,
що у ОСОБА_3 є слідуючі тілесні ушкодження: множинні переломи кісток своду
черепу з пошкодженням головного мозку, перелом шийного відділу хребця, множинні
переломи грудини, ребер з пошкодженням внутрішніх органів грудної клітини, закрита
травма органів черевної порожнини з розмозженням селезінки, розриви печінки,
множинні переломи кісток тазу з розривом сечового міхура, множинні переломи
кінцівок, множинні садна переважно передньої поверхні тулубу, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх
заподіяння, які спричинили смерть (а.с. 79-80);

- свідченнями свідка ОСОБА_2., який пояснив, що він на автомобілі КАМАЗ
державний номер НОМЕР_3 з причепом державний номер НОМЕР_2 їхав в м.Одеса по
автодорозі Київ-Одеса. Проїхавши смт. Любашівка його автомобіль зламався і він
вимушений був зупинитись на узбіччі. Причеп автомобіля частково знаходився на
правій смузі руху, так як в автомобіля зламався двигун і він не мав змоги
зрушити його з місця. Він поставив знак аварійної зупинки заді за 50 метрів та
в зв'язку з тим, що було темно, увімкнув сигнальні вогні аварійної зупинки.
Через деякий час він відчув удар в його автомобіль ззаду. Коли вийшов, то
побачив, що водій вилетів через лобове скло і отримав тілесні ушкодження. Після
цього, він повідомив про аварію до міліції;

- оголошеними в судовому засіданні свідченнями потерпілої ОСОБА_4, яка
пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 із підсудним поїхали до м.Одеса. Вона
розмовляла з ним близько 23 години 10 червня 2006 року по мобільному телефону.
В подальшому їй повідомити. Що її чоловік загинів в ДТП. Від написання
цивільного позову вона відмовляється (а.с. 75-77).

Вина підсудного ОСОБА_1 повністю
доведена і дії його правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України - порушення
правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинили смерть потерпілого.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується позитивно, раніше
не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не стоїть, являється
пенсіонером, проживає з дружиною та двома дітьми, дружина являється інвалідом
3-ї групи (а.с. 67-70, 105-116).

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1а не має.

Обставинами, що пом'якшує відповідальність підсудного: є щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

При обранні покарання суд враховує у відповідності до ст. 65 КК України
характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, всі матеріали справи,
дані про особу винного, його характеристику, пом'якшуючі обставини та обирає покарання у вигляді позбавлення волі та
вважає за можливе його виправлення та перевиховання з застосуванням ст.ст. 75,
76 КК України.

Що стосується додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування
транспортними засобами, то суд вважає, що його недоцільно застосовувати, так як
підсудний ОСОБА_1 являється пенсіонером, отримує незначну пенсію, часом
займається перевезенням вантажів, утримує дружину, яка являється інвалідом 3-ї
групи і її необхідно возити до лікарні.

По справі є
судові витрати в сумі 181 грн. 60 коп.
- за проведення експертизи, тому вказану суму належить стягнути з підсудного на
користь Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с. 84).

Керуючись ст. 323, 324, 332 КПК України, суд, -

Присудив :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у
вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від
відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на
1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально - виконавчої системи, періодично з'являтись до органів кримінально
- виконавчої системи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського науково-дослідного інституту
судових експертиз 181 грн. 60 коп. судових витрат.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без змін
до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через
Любашівський районний суд Одеської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя : підпис

Копія вірна. Суддя
Любашівського

районного суду Вужиловський
О.В.