Провадження № 11-кп/792/172/13
Справа № 674/969/13-к
Головуючий в 1-й інстанції Маринчак
Олександр Миколайович
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької
області у складі:

головуючого - судді Дуфнік Л.М.,

суддів Болотіна С.М.,
Матущака М.С.,

з участю секретаря Молодої І.О.,

прокурора Павлишина В.І.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
розглянувши апеляційну скаргу
обвинуваченої ОСОБА_1 на вирок
Дунаєвецького районного суду від 09
липня 2013 року, -

ВС Т А Н О В И Л А:

Вироком Дунаєвецького районного суду
від 09 липня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку
АДРЕСА_1, з середньою освітою, не
працюючу, одружену, на утриманні
четверо неповнолітніх дітей, раніше не
судиму,

визнано винуватою у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та
призначено покарання у виді штрафу в
розмірі 550 грн.

Питання про речові докази вирішено
відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду 8 червня 2013
року біля 12 год. 30 хв. в м. Дунаївці, на
земельній ділянці ОСОБА_2, що
знаходиться на території колишнього
садогороднього ТОВ «Колос», ОСОБА_1, на
ґрунті виниклої під час суперечки
неприязні, умисно нанесла два удари
дерев'яною палицею в різні частини тіла
ОСОБА_2, заподіявши їй тілесні
ушкодження у виді синців.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги обвинуваченої ОСОБА_1, вона
просить скасувати вирок місцевого суду
і закрити кримінальне провадження в
зв'язку із невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповнотою судового слідства,
зазначаючи, що злочину не вчиняла, а в
основу обвинувального вироку суду
лягли суперечливі показання
потерпілої, свідка ОСОБА_3 і дані
висновку судово-медичного експерта,
які, на її думку , не відповідають
дійсності. Також обвинувачена вказує
на безпідставну відмову в допиті судом
першої інстанції в якості свідка
дільничного інспектора ОСОБА_4,
невмотивоване визнання у якості
речового доказу дерев'яної палиці і
безпідставне ігнорування судом
показань у якості свідків її чоловіка
та дочки .

У своєму запереченні на апеляційну
скаргу обвинуваченої ОСОБА_1 потерпіла
ОСОБА_2 просить залишити вирок суду без
зміни, вважаючи його законним та
обґрунтованим, зазначає, що
погоджувалась на примирення з
обвинуваченою, яка, проте, безпідставно
заперечувала факт вчинення злочину.

Заслухавши доповідача,
обвинувачену ОСОБА_1, яка підтримала
подану апеляційну скаргу та просила
скасувати вирок суду і закрити
провадження по справі, прокурора, який
заперечив проти її задоволення та
просив залишити вирок суду без зміни,
допитавши свідка ОСОБА_4 та
судово-медичного експерта ОСОБА_5,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
обвинуваченої ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Висновки місцевого суду про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК
України, підтверджуються дослідженими
в судовому засіданні доказами.

Незважаючи на заперечення
обвинуваченою ОСОБА_1 своєї вини у
вчиненні інкримінованого їй злочину,
вона в суді не заперечувала, що 08
червня 2013 року біля 12 год. 30 хв. в
м.Дунаївці вона на дорозі , яка
проходить по території колишнього
садогороднього ТОВ „Колос", сварилася
з потерпілою ОСОБА_2, яка не давала
можливості її дочці перегнати худобу,
перегородивши дорогу гілкою дерева.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила в
суді першої інстанції, що у вказаний
вище день і час під час сварки ОСОБА_1
дерев"яною палицею нанесла їй два удари
у живіт та груди, заподіявши їй тілесні
ушкодження. Під час проведення
слідчого експерименту потерпіла на
місці детально показала і розповіла
про обставини нанесення їй ударів в
область живота і грудей обвинуваченою
ОСОБА_1 під час сварки.

Під час огляду місця події -
земельної ділянки ОСОБА_2 та суміжних
земельних ділянок на території
колишнього садогороднього ТОВ „Колос"
на земельній ділянці потерпілої була
знайдена дерев'яна палиця циліндричної
форми довжиною 117 см, якою, як пояснила
ОСОБА_2, обвинувачена нанесла їй удари,
спричинивши тілесні ушкодження.
Вказана палиця була вилучена і
долучена до справи як речовий доказ.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_3
в суді, вона 8 червня 2013 року біля 12
год.30 хв.. знаходилася біля своєї
земельної ділянки, що на території
колишнього садогороднього ТОВ „Колос"
в м.Дунаївці, і чула та бачила, як ОСОБА_1
тримала в руках дерев'яну палицю і
сварилася з ОСОБА_2 , яка стояла поруч.

Очевидцями вказаної сварки між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були чоловік та дочка
обвинуваченої - ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 114 від
17.06.2013 року у потерпілої ОСОБА_2 були
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
двох синців : у надпупковій області
живота та по середньо-ключичній лінії
зліва в проекції другого ребра, які
могли утворитися від ударів тупими
предметами з обмеженою контактуючою
поверхнею біля 6-10 діб тому назад від
моменту проведення експертизи, що
могло бути 8 червня 2013 року, які
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Показання потерпілої ОСОБА_2 щодо
обставин сварки та заподіяння їй
тілесних ушкоджень обвинуваченою
ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями
свідка ОСОБА_3, висновком судової
медичної експертизи, даними слідчого
експерименту та огляду місця події, а
щодо часу і місця конфлікту - і з
показаннями самої обвинуваченої, її
чоловіка та дочки - очевидців події, а
тому колегія суддів вважає
безпідставними доводи апеляційної
скарги про суперечливість показань
потерпілої та свідка ОСОБА_3 і
невмотивоване визнання у якості
речового доказу дерев'яної палиці.

Обґрунтовано суд першої інстанції
критично оцінив показання свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в тій частині, що
обвинувачена ОСОБА_1 не наносила ударів
палицею потерпілій ОСОБА_2, оскільки
вони відповідно як чоловік та дочка
обвинуваченої є зацікавленими особами.

Надуманим колегія суддів вважає
посилання в апеляційній скарзі
обвинуваченої ОСОБА_1 на те, що в
протоколи допитів її чоловіка та дочки
вносилися зміни після їх підписання.

Безпідставними є також доводи
апеляційної скарги обвинуваченої про
те, що безпосереднім свідком події був
дільничний інспектор ОСОБА_4, в допиті
якого було відмовлено судом першої
інстанції, оскільки допитаний за
клопотанням обвинуваченої ОСОБА_1 в
апеляційному суді в якості свідка
дільничний інспектор ОСОБА_4 цю
обставину заперечив.

Необґрунтованими є також доводи
обвинуваченої ОСОБА_1 і в тій частині,
що є завідомо неправдивим та
незаконним висновок судово-медичної
експертизи, оскільки судово-медичний
експерт увечері 16 червня 2013 року
зламав руку , в зв'язку з чим в цей день
близько 21 год. звертався за медичною
допомогою в Дунаєвецьку ЦРЛ, а з 17
червня 2013 року перебував на
лікарняному, а тому, на її думку, не мав
фізичної можливості особисто провести
судово-медичну експертизу та надати
висновок, перебуваючи на лікарняному.
Допитаний в апеляційному суді за
клопотанням обвинуваченої
судово-медичний експерт ОСОБА_5
підтвердив свій висновок щодо тілесних
ушкоджень, які були виявлені у
потерпілої ОСОБА_2, а також пояснив, що
справді увечері 16 червня 2013 року
зламав ліву руку, в зв'язку з чим
звертався за медичною допомогою у
лікарню. 17 червня 2013 року він прийшов
на роботу і приблизно о 8 год.10 хв.
прийшла на обстеження ОСОБА_2 Оскільки
експертиза була нескладною, він провів
її, склавши висновок, наявний у
кримінальному провадженні, а в 11 год.
звернувся до травматолога, який видав
йому листок тимчасової
непрацездатності.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_1
призначено з дотриманням вимог ст.65 КК
України, з врахуванням тяжкості
вчиненого злочину, особи винної,
обставин, що пом'якшують і обтяжують
покарання. При цьому судом першої
інстанції враховано, що ОСОБА_1 раніше
не судима, позитивно характеризується,
має на утриманні четверо неповнолітніх
дітей, серед яких є дитина - інвалід,
злочин, вчинений нею, відноситься до
категорії невеликої тяжкості, а також
визнано обставиною, що обтяжує
покарання, вчинення злочину щодо особи
похилого віку, і призначено покарання у
виді штрафу ближче до мінімальної межі,
передбаченої санкцією ч.1 ст.125 КК
України.

Керуючись ст. 407 КПК України,
колегія суддів, -

ПО С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дунаєвецького районного суду від
09 липня 2013 року щодо ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляційну скаргу
обвинуваченої ОСОБА_1 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом трьох
місяців з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
Дуфнік Л.М.