Справа № 676/4821/14-к
Провадження № 1-кп/676/16/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 16 травня 2014 року до ЄРДР за № 0000389, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця с. Радковиці Городоцького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:

16 травня 2014 року близько 15 год. 30 хв. біля домоволодіння АДРЕСА_1 під час словесної суперечки, яка раптово виникла, ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар кулаком в область нижньої щелепи справа, спричинивши тілесні ушкодження середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, у вигляді травматичного перелому суглобового паростка висхідної вітки нижньої щелепи справа зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не заперечив та пояснив, що 16 травня 2014 року в ході ремонту мотоблоку ОСОБА_8 , який проводив з ОСОБА_9 біля домоволодіння за місцем свого проживання, прийшла потерпіла ОСОБА_4 , висловлювала образи на його адресу та на адресу його співмешканки. Під час висловлення погроз вицарапати йому очі потерпіла спрямувала руки до його обличчя, тому лівою рукою, можливо, зібраною у кулак, відштовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю. Не виключив можливості завдання удару саме по голові потерпілої. Визнав пред`явлений цивільний позов повністю у частині майнової шкоди, спричиненої злочином, та частково в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. Просив не позбавляти волі.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що у день події вона прийшла до домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого, який начебто ремонтував мотоблок її чоловіка. Співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_10 тримала ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння, біля мотоблоку. На її зауваження в адресу ОСОБА_10 обвинувачений, який на той момент лежав під мотоблоком, піднявся, підійшов до неї і ребрами обох долонь наніс удар по голові, при чому у правій руці тримав якийсь залізний предмет. Однак в подальшому, в ході додаткового допиту потерпіла вказала, що металевий предмет знаходився у лівій руці обвинуваченого. Від удару присіла, а потім впала на землю. ОСОБА_10 відливала її водою, а ОСОБА_11 допомогла піднятися. Підтримала заявлений цивільний позов про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду, підтримавши позицію свого представника щодо відсутності необхідності у реальному відбуванні покарання.

Як встановлено з показань свідка ОСОБА_8 , у день події ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ремонтували його мотоблок біля помешкання обвинуваченого. По приходу ОСОБА_4 , яка зробила зауваження щодо відсутності у ОСОБА_6 права на ремонт мотоблока, обвинувачений піднявся з колін, підбіг до потерпілої і обома руками вдарив по голові. Зауважив, що не бачив у його руках будь-яких предметів. ОСОБА_9 у цей момент лежав під мотоблоком. Дружина спочатку присіла, а потім впала на землю. Її привела до тями ОСОБА_11 , а ОСОБА_12 відвела додому.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що на момент події він знаходився під мотоблоком ОСОБА_8 , проводячи з ОСОБА_6 ремонт ножного гальма. Заперечив наявність у руках обвинуваченого будь-якого металевого предмета. Неподалік знаходилися ОСОБА_10 , її син та власник мотоблока. Чув сварку з приводу мотоблоку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Вставши з-під трактора, побачив потерпілу сидячою на землі в оточенні сусідів.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що у день події її співмешканець та ОСОБА_9 ремонтували мотоблок ОСОБА_8 , в ході чого прибігла потерпіла, висловлюючись нецензурною лайкою на її адресу, на що ОСОБА_6 піднявся з колін біля мотоблока і відштовхнув потерпілу, від чого вона впала на землю, на каміння. Зауважила, що у руках обвинуваченого нічого не було. Потерпілу привела до тями разом з ОСОБА_11 , а ОСОБА_13 намагалися відвести ОСОБА_4 додому, однак вона вирвалася і пішла сама.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що, йдучи по своїх справах, зустріла схвильовану потерпілу, тому по ходу руху періодично поверталася. Таким чином незабаром побачила, що на вулиці біля домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_4 вже сиділа на землі, а в подальшому впала. Разом з ОСОБА_10 приводили потерпілу до тями, відливаючи водою. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ремонтували трактор, чоловік потерпілої теж перебував поряд. Сусіди ОСОБА_13 намагалися відвести ОСОБА_4 додому, однак вона вирвалася від них і пішла додому сама.

Як пояснили суду свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ,16 травня 2014 року сусід їм повідомив, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_4 . Прийшовши на місце події, вони застали потерпілу сидячою на дорозі, її притримувала ОСОБА_11 . Потерпіла скаржилася на сильний головний біль та біль у щоці. ОСОБА_9 та обвинувачений у цей час щось робили біля мотоблока.

З показань судово-медичного експерта ОСОБА_15 вбачається, що виявлені у потерпілої ОСОБА_4 тілесні ушкодження не характерні для ушкоджень, що утворюються при падінні, оскільки відсутні ознаки тертя. Закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку могли отворитися одночасно з переломом від удару справа.

Як вбачається з даних висновку судово-медичної експертизи № 391 від 13 червня 2014 року (а.м.к.п. 56-57), у потерпілої ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, у вигляді травматичного перелому суглобового паростка висхідної вітки нижньої щелепи справа зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму «удар» з прикладанням травмуючої сили в область підборіддя або кута нижньої щелепи 16 травня 2014 року.

З даних висновку комісійної судово-медичної експертизи № 79 від 16 грудня 2014 року (а.м.к.п. 159-161) встановлено, що перелом суглобового паростка нижньої щелепи справа міг утворитися від удару кулаком в ділянку нижньої щелепи. Можливість утворення вказаного перелому від удару долонею руки сторонньої особи виключається. Характер та локалізація перелому, відсутність будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_4 виключає можливість утворення такого перелому при ударі вузькою гранню чи ребром металевого предмета або при падінні з висоти власного зросту.

Показання свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 відштовхнув потерпілу поштовхом обох рук у область ліктів, від чого вона впала на землю та каміння, отримавши таким чином тілесні ушкодження суд оцінює критично та у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки свідок ОСОБА_10 є необ`єктивною з огляду на перебування з обвинуваченим у фактичних шлюбних відносинах, тому зацікавлена у результаті розгляду справи. Крім того, її показання суперечать як показанням потерпілої, так і показанням обвинуваченого, а також висновкам експертиз.

Крім того, можливість отримання ушкоджень потерпілою від удару об землю чи каміння на місці її падіння спростовується даними висновку комісійної судово-медичної експертизи, згідно з яким можливість утворення вказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту з огляду на відсутність синців, саден чи ран на обличчі потерпілої ОСОБА_4 виключена.

Твердження потерпілої про нанесення їй ОСОБА_6 удару з використанням металевого предмета не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Так, показання ОСОБА_4 у цій частині суперечать показанням обвинуваченого (який не заперечив можливість спричинення тілесних ушкоджень в ході конфлікту з потерпілою), свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які категорично заперечили наявність у руках ОСОБА_6 під час конфлікту з ОСОБА_4 будь-яких предметів. Сумніви у їх об`єктивності та правдивості у суду відсутні, оскільки їх показання у цій частині є послідовними та узгодженими з показаннями свідка ОСОБА_8 , який є чоловіком потерпілої, однак її показання не підтвердив. Свої ж показання потерпіла в ході судового розгляду частково змінила: спочатку зазначала, що металевий предмет знаходився у момент удару у правій руці обвинуваченого, а під час додаткового допиту вказала, що він містився у лівій руці. Крім того, показання зазначених свідків об`єктивно підтверджені даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 79 від 16 грудня 2014 року, відповідно до якого можливість утворення перелому, виявленого у ОСОБА_4 , виключається при ударі вузькою гранню чи ребром металевого предмета з огляду на характер та локалізацію перелому, відсутність будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень на її обличчі.

Показання ж потерпілої та свідка ОСОБА_8 щодо нанесення удару по голові обома руками суперечать показанням обвинуваченого та спростовуються даними вказаного висновку комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якого інших місць прикладання травмуючої сили, крім наведених вище, на обличчі та голові ОСОБА_4 не виявлено.

Тому виходячи з вимог п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Грабчук проти України від 21 вересня 2006 року, відповідно до яких Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права, здійснення яких буде практичним та результативним, а не теоретичним та таким, що вводить в оману; це також застосовується до права, висвітленого у п. 2 ст. 6 Конвенції, та з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, а також ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, з урахуванням узгоджених показань вказаних вище осіб та даних висновку комісійної судово-медичної експертизи суд сумніви щодо механізму утворення тілесних ушкоджень тлумачить на користь обвинуваченого і вважає за необхідне у вироку зазначити, що обвинувачений наніс потерпілій один удар кулаком в область нижньої щелепи справа.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і становлять собою умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Враховуючи обставини справи, відсутність у обвинуваченого місця роботи, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд не вбачає за можливе призначити йому покарання у виді виправних робіт, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З врахуванням ролі ОСОБА_4 у ініціюванні конфлікту, позиції потерпілої, яка не наполягала на реальному відбуванні покарання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без його тримання в умовах здійснення нагляду з обов`язковим залученням до праці, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої-цивільного позивача про стягнення з обвинуваченого-цивільного відповідача майнової та моральної шкоди, завданих злочином, у розмірі відповідно 570,95 грн. (витрат на лікування) та 5000 грн., підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено з фіскальних чеків, долучених до позовної заяви (а.м.к.п. 39), сума витрат ОСОБА_4 на лікування внаслідок отримання тілесних ушкоджень 16 травня 2014 року становить 570,95 грн. Вказана сума не оспорювалася стороною захисту та підлягає стягненню на користь потерпілої у повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено висновком судово-медичної експертизи № 391 від 13 червня 2014 року обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, під час спричинення яких та протягом понад 21 день після вказаної події потерпіла відчувала фізичний біль, страждання та незручності, пов`язані з характером та локалізацією перелому. Крім того, завдана потерпілій моральна шкода полягає також у тому, що вона для відновлення своїх порушених прав була змушена докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою, нести додаткові витрати. Тому з врахуванням характеру протиправного діяння обвинуваченого, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеню та форми вини обвинуваченого, ролі поведінки самої потерпілої у ініціюванні конфлікту, в ході якого вона отримала зазначені тілесні ушкодження, характеру спричинених тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого та потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, відповідає 5000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 визначені ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 570 (п`ятсот сімдесят) гривень 95 коп. майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_16 -Годлевська