Справа № 1-136/2007р.
Вирок

Іменем України

20
серпня 2007 року Новобузький
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік
М. В.

секретаря Слюсаренко
А.І.

з
участю: прокурора Грицюк
Ю.А.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Новий Буг, Миколаївської
області, громадянина України, з початковою загальною освітою, не в/зобов'язаного, одруженого,
має на утриманні двох малолітніх дітей,
не працюючого, проживаючого по
АДРЕСА_1, засудженого 15.02.2006 року
Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком
на 1 рік з застосуванням ст. 75 КК
України з випробуванням на іспитовий строк тривалістю один рік, звільненого від призначеного покарання за
постановою Новобузького районного суду від 27.02.2007 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

встановив:

03
травня 2006 року близько 03 год.
на вул. Залізнична в селищі Жовтневе
м. Новий Буг, Миколаївської області в районі розташування
підприємства "Втормет" між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 виникла сварка, яка переросла в бійку, після чого ОСОБА_2 скориставшись тим, що ОСОБА_1 після нанесених йому побоїв
втратив здатність до опору, заволодів
належним останньому мотоциклом "Мінськ", державний НОМЕР_1, вартістю 527 грн. і розпорядився ним на
власний розсуд.

Викладене
підтверджується такими доказами: - показаннями підсудного ОСОБА_2, який визнав свою вину у пред'явленому
обвинуваченні з яких вбачається, що
дійсно 03 травня 2006 року близько 03 год.
разом із своїм знайомим ОСОБА_3 стояли на вул. Залізнична селища Жовтневе в районі
розташування території підприємства "Втормет", згодом біля них зупинився мотоцикл на якому
були двоє чоловіків, один з яких
підійшов до них і запитав про наявність сірників, відповів останньому про відсутність
таких, проте невідомий став казати щоб
вони знайшли сірники і дали йому, на
його відповідь про відсутність сірників невідомий чоловік схопив його шию рукою
і став давити, намагаючись звільнитися
від невідомого наніс останньому декілька ударів рукою в обличчя, а потім ударив його коліном в живіт від чого
останній упав на землю, наніс йому ще
декілька ударів кулаком в обличчя та по спині,
після чого вирішив взяти мотоцикл і покататись на ньому, запустив двигун та сів за кермо, а ОСОБА_3 сів позаду нього і поїхали по
вул. Залізнична в напрямку розташування
"Міжрайбази" де в лісопосадці залишили мотоцикл і розійшлись по
домівкам, а згодом розібрали мотоцикл на
запчастини, щиро кається у
вчиненому, цивільний позов потерпілого
ОСОБА_1 про відшкодування

майнової та
моральної шкоди визнав частково;

показаннями
потерпілого ОСОБА_1 з яких видно, що 03
травня 2006 року близько 03 год.
разом із своїм знайомим ОСОБА_4 на належному йому мотоциклі
"Мінськ" прямували по вул.
Залізнична селища Жовтневе, в
районі розташування території підприємства "Втормет" у світлі фар
побачив двох парубків, які стояли на
дорозі, на відстані 7-8 м. зупинив мотоцикл, вимкнув двигун і підійшов до них, від удару в голову впав на асфальт і його
стали бити, лежачи на асфальті почув як
запрацював двигун його мотоцикла, згодом
піднявшись підійшов до ОСОБА_4 та допоміг йому піднятись, разом прийшли до будинку знайомої ОСОБА_5
, яка зателефонувала до міліції, підтримав заявлені вимоги про відшкодування
майнової та моральної шкоди;

актом автоварознавчої експертизи
за №073 від
18.06.2007 року з якого
вбачається, що вартість мотоцикла
"Мінськ", державний
НОМЕР_1, складає 527 грн. (а.с. 77).

Сукупність досліджених
доказів вказує на те,
що підсудний ОСОБА_2 протиправно заволодів транспортним
засобом мотоциклом "Мінськ",
державний НОМЕР_1, володільцем
якого являється потерпілий ОСОБА_1, і
розпорядився ним на власний розсуд чим вчинив злочинні дії, які суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння
транспортним засобом.

При призначенні
підсудному ОСОБА_2 покарання за вчинене суд враховує його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу підсудного ОСОБА_2, який позитивно характеризується за місцем
проживання, має на утриманні двох
малолітніх дітей, враховуючи
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, суд призначає йому покарання
у виді позбавлення волі.

При
цьому суд приходе висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від
суспільства і згідно до положень ст. 75
КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з
випробуванням та покладенням на нього обов'язків, передбачених п.2, п.3 і п.4 ч.1
ст. 76 КК України.

Злочинними
діями підсудного ОСОБА_2, пов'язаними з
протиправним заволодінням транспортного засобу мотоцикла
"Мінськ", потерпілому ОСОБА_1
заподіяно майнову шкоду. Вартість зазначеного транспортного засобу 1988 року
виготовлення згідно до висновку експерта за № 073 (а.с. 77) складає 527
грн., тому згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну потерпілого підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала, таким чином
вимоги потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди підлягають
задоволенню частково.

Внаслідок
втрати мотоциклу потерпілий ОСОБА_1 до теперішнього часу позбавлений можливості
користуватися мотоциклом і вести звичний для себе спосіб життя, що спричинило останньому душевні страждання, тому згідно до ст.
ст. 23, 1168 ЦК України він має
право на відшкодування моральної шкоди.

Разом з
тим суд вважає, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, оцінений
позивачем в сумі 3000 грн., не
відповідає глибині душевних страждань,
тому суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі
400 грн. В останній частині позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому
покарання у виді позбавлення волі строком на З (три) роки.

Відповідно
до положень ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку
тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов'язки, передбачені п.2, п.3 і п.4 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме: не виїжджав за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід стосовно засудженого ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити
тим же, - підписку про невиїзд з місця
постійного проживання.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
майнової шкоди 527 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 400
грн. В останній частині позовних вимог відмовити.

Речові
докази: раму за №218638-88, два
крила, руль, спідометр,
щиток приборів, комутатор, корпус
фари, два бокові бардачки, бензобак,
очищувач повітря, бокові
кришки, вихлопну трубу, два колеса,
два амортизатора, коліно, дві вісі колес, два корпуси поворотів, карбюратор,
ланцюг приводу заднього колеса,
гальмові накладки, краник
паливного баку, які знаходяться на
зберіганні в кімнаті речових доказів Новобузького РВ УМВС, - повернути потерпілому ОСОБА_1 як законному
володільцю.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.