Справа № 713/1063/15-к
Провадження №1-кп/713/108/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 20.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000060 від 09.04.2014 року за підозрою ОСОБА_5 , за ст.191 ч.3, 366 ч.1, 367 ч.1 КК України, та ОСОБА_6 за ст.191 ч.3, 366 ч.1 КК України вбачається, що допитаний під час досудового розслідування ОСОБА_4 на допиті в якості свідка від 20.08.2013 року, а також на додатковому допиті в якості свідка від 28.02.2014 року дав свідчення щодо незаконних дій працівників НПП «Вижницький» щодо відпуску йому 15.08.2013 року майстром з охорони природи НПП «Вижницький» ОСОБА_5 лісодеревини з території Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» для приватного підприємця ОСОБА_7 без будь-яких оформлених документів, перевезення незаконно відпущеної лісо деревини на пилораму приватного підприємця ОСОБА_8 без будь-яких документів щодо відпуску лісо деревини, а також зупинення його працівниками міліції також без будь-яких документів на відпущену лісодеревину. При цьому перед вищевказаними допитами ОСОБА_4 був у відповідності до ст.67 КПК України попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, а саме про давання завідомо неправдивих показань свідка.

Будучи допитаним в якості свідка, під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.191 ч.3, 366 ч.1, 367 ч.1 КК України, та ОСОБА_6 за ст.191 ч.3, 366 ч.1 КК України 27.06.2014 року в приміщенні Вижницького районного суду Чернівецької області за адресою м.Вижниця вул.Українська, 13, Чернівецької області, будучи попередньо попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, а саме про давання завідомо неправдивих показань свідка, змінив дані ним раніше під час досудового розслідування показання та надав суду завідомо неправдиве показання, а саме вказав, що після завантаження ОСОБА_5 15.08.2013 року лісо деревини, перед виїздом з території НПП «Вижницький» незнайомою особою йому було надано документи на відпущену лісо деревину, з якими його в подальшому було зупинено працівниками міліції.

Тобто, в ході судового розгляду свідок ОСОБА_4 дав Вижницькому районному суду Чернівецької області завідомо неправдиві показання щодо наявності в нього документів на відпущену йому 15.08.2013 року майстром з охорони природи ОСОБА_5 з території НПП «Вижницький» лісодеревину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, пояснив, що дійсно під час допиту на досудовому розслідуванні в якості свідка дав правдиві показання, а під час допиту в якості свідка у Вижницькому районному суді змінив покази на прохання сторонніх осіб та дав неправдиві свідчення. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати давання завідомо неправдивого показання на допиті в якості свідка в суді.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 злочин належить до категорії невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, з урахуванням його особи, позитивно характеризується за місцем проживання,тимчасово не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановлення іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України Суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.384 ч.1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та протягом строку випробування періодично з`являтися на реєстрацію.

Речовий доказ, диск для лазерних систем зчитування DVD+R «TDK», розміром 4,7 гігабайт, із записом допиту свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні Вижницького районного суду Чернівецької області, який згідно постанови про визнання речових доказів та прилучення його до кримінального провадження від 10.06.2015 року знаходиться у матеріалах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000086 від 20.05.2015 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1