Рівненський міський суд Рівненської області
21 вересня 2010 року Рівненський міський суд
в складі : судді Крижової О.Г.
секретаря Гриценюк М.А
прокурора Карпюк І.М.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,
за ч.2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, вул. 40-річчя Перемоги, 58, за ч.2 ст.186 КК України, -
05 травня 2010 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи на території загальноосвітньої школи № 3, що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Маяковського, 13, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я ОСОБА_4, що виразилось в нанесенні останньому ударів по голові та тулубу, відкрито викрали у останнього мобільний телефон марки «LG КР110», вартістю 238 грн. 39 коп., в якому знаходилась картка мобільного оператора «Билайн», вартістю 10 грн., мобільний телефон марки «Siemens FL», вартістю 200 грн., в якому знаходилась картка мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн., та гроші в сумі 45 грн., чим заподіяли ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 513 грн. 39 коп.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєні злочину передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю і показав, ще він дійсно скоїв даний злочин при зазначених вище обставинах, у скоєному щиро розкаявся.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю і показав, ще він дійсно скоїв даний злочин при зазначених вище обставинах, у скоєному розкаюється.
При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч.З ст.299 КПК України, підсудні та учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення підсудними злочинів за обставин, вказаних у вироку. При цьому вони завірили суд, що розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Сумнівів у добровільності такої згоди та істинності їх позиції у суду немає.
Крім визнання своїє вини підсудними, їх вина у скоєному підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими судом.
Заслухавши показання підсудних, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина підсудних доведена повністю.
Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які характеризуються посередньо, повністю визнали себе винними, щиро розкаялися у скоєному, що є помякшуючими покарання обставинами.
Обтяжуючою покарання обставиною є те, що підсудні скоїли злочин групою осіб за попередньою змовою осіб.
Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 можливе без ізоляції їх від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлений
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -
З АСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки.
На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1:
- не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Контроль за поведінкою ОСОБА_1 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки.
На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;і :
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.
Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши засудженого з-під варти в залі суду.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «LG КР110» залишити у власності потерпілого ОСОБА_4. .
Вирок може бути оскаржено W апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд на протязі 15 діб, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.

Суддя -