Справа № 11-736 2007р. Головуючий у 1-й
інстанції - Косар A.I.
ст.383 ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року листопада 13 дня колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Лугового М.Г.,

суддів -
Пархоменко О.М., Голуба
М.В.,

з участю

прокурора - Кононенко К.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну справу

за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на
вирок Краснопільського районного

суду Сумської
області від 30 серпня 2007р.

яким, - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с.Рясне Краснопільського району Сумської області, раніше
не судима,

засуджена за ст.383 ч.2 КК України
до покарання у виді обмеження волі

строком на 2 роки.

Як зазначено у вироці ОСОБА_1 визнана винною і засуджена за скоєння такого
злочину.

27 лютого 2007 року, ввечері, ОСОБА_1, бажаючи помститися
сусідам, звернулася до дільничого інспектора Краснопільського РВ УМВС України в
Сумській області із завідомо неправдивою заявою про викрадення невідомими
особами із її будинку АДРЕСА_1 1000 грн. Тоді ж вона написала про скоєне заяву
на ім"я начальника Краснопільського РВ УМВС України в Сумській області.

В апеляції засуджена просить переглянути справу та
пом"якшити призначене судом покарання із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК
України і застосувати Закон України "Про амністію" від 19.04.2007
року. Свої вимоги мотивує тим, що судове слідство проведено не повно, не всі
свідки по справі допитані, характеристика із місця проживання не є об"єктивною,
свою вину вона визнала, у скоєному розкаюється.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у завідомо неправдивому
повідомленні органу дізнання про вчинення односельцями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 тяжкого злочину
відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими судом
доказами, аналіз яким дано у вироку, зокрема, її власними показаннями, як на
досудовому так і судовому слідстві, де вона вину повністю визнала і пояснила,
що повідомлення у міліцію про викрадення у неї 1000 грн. зробила з метою
помститися сусідам, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2. Зокрема
свідок ОСОБА_6підтвердила, що донька ОСОБА_1 гроші у сумі 1000 грн., вилучені
від продажі бичка, передала на зберігання їй.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.383 КК України кваліфіковані правильно, а призначене
їй покарання відповідає положенням ст.65 КК України.

При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу винної, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання і з
урахуванням цього призначив покарання у мінімальних межах, передбачених ч.2
ст.383 КК України.

Підстав для
пом"якшення покарання ОСОБА_1 не вбачається.

Посилання засудженої на те, що не всі свідки допитані у судовому засіданні
не впливають на об"єктивність висновків суду щодо винності ОСОБА_1,
оскільки показання зазначених свідків перевірені в судовому засіданні
відповідно вимогам ст.ст.392, 306 КПК України. Протиріч в показаннях свідків,
які б ставили під сумнів обгрунтованість вироку, не встановлено.

Не встановлено у справі і даних про порушення норм кримінально-процесуального
законодавства, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку.

Підстав для застосування Закону України "Про
амністію" від 17.04.2007 року відносно ОСОБА_1 не має.

Керуючись ст.ст.
362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Краснопільського районного суду Сумської області
від 30 серпня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію
засудженої - без задоволення.