Справа № 11a - 863
2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Попова Н.І.
Категорія ст. 128 КК України. Доповідач Коротченко В.В.
__________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року. Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
складі головуючого-судді Новіцького Е.Й.,

суддів
Коротченка В.В., Савіних О.П.,

з участю
прокурора Соломонова М. Г.,

адвоката
ОСОБА_2, розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_1 на вирок Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від
24 вересня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Знам'янка Кіровоградської області,
українцю, громадянина
України, з середньою спеціальною
освітою, одруженого, працюючого столяром Знам'янського
професійного ліцею, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого, засуджено по
ст. 128 КК України до 1 року
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

ОСОБА_1
визнано винним і засуджено за те, що він
19 червня 2005 року, близько 5 години 30
хвилин, на перехресті вулиць Набережна
та Горького в м. Знам'янка Кіровоградської області на ґрунті
неприязних відносин необережно спричинив потерпілій ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В
апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить скасувати
вирок суду, постановивши виправдувальний
вирок через невідповідність висновків суду зібраним по справі доказам.

Заслухавши
доповідача, адвоката ОСОБА_2 та
засудженого ОСОБА_1, які підтримали
апеляцію, думку прокурора та потерпілої, які вважали апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає.

При
розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав і
пояснював, що він 19.06.2005 року ранком
на вулиці робив сток для
дощової води, в цей час на вулицю
вийшла ОСОБА_3 , яка почала на нього
кричати, щоб він не розривав дорогу. Він
до неї не підходив і не штовхав, можливо
вона впала сама, так як було слизько.

Незважаючи
на невизнання своєї вини ОСОБА_1 його вина повністю підтверджується сукупністю
зібраних по справі доказів.

Так
потерпіла ОСОБА_3 пояснювала, що ранком 19.06.2005 року вийшла на вулицю і
побачила, що ОСОБА_1 розбирає дорогу, вона зробила йому зауваження, на
що засуджений відповів
нецензурними словами, підійшов
до неї і

штовхнув
лівим плечем та правою рукою, від чого
вона впала і зламала руку. Вона повідомила про те, що сталося сусідам і на таксі поїхала до
лікарні.

Свідок
ОСОБА_4 давав пояснення про те, що
19.06.2005 року ранком бачив що його дружина свариться з ОСОБА_1, після чого останній штовхнув дружину і вона
впала. Після цього дружину відвезли до лікарні.

Свідок
ОСОБА_5пояснював, що 19.06.2005 року від
потерпілої дізнався, що її штовхнув
ОСОБА_1, від чого вона впала, пізніше її відвезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_6 давала пояснення про те,
що ранком 19.06.2005 року побачила ОСОБА_3 , яка плакала і повідомила про те, що ОСОБА_1 розбирав дорогу, вона зробила йому зауваження, а він у відповідь штовхнув її, від чого вона впала. ОСОБА_3 відвезли до
лікарні, а увечері вона бачила, що рука потерпілої була в гіпсу.

Свідок
ОСОБА_7 підтвердила покази свідка
ОСОБА_6 та доповнила, що перев'язала
ОСОБА_3 руку, після чого потерпілу відвезли до лікарні.

Крім
того, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено підтверджується
доказами, які містяться в висновках
судово-медичної експертизи про те, що у
потерпілої мали місце середньої тяжкості тілесні ушкодження, протоколах очних ставок, висновках комісійної судово-медичної
експертизи про те, що ОСОБА_3 були спричиненні середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Суд
першої інстанції, дослідивши всі докази
по справі, давши критичну оцінку показам
ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8, яка є дочкою
засудженого і підтримала його доводи,
правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_1 в вчиненні
злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Призначаючи
покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував, що ОСОБА_1 раніше не судимий, позитивно характеризується, на його утриманні знаходиться дружина -
інвалід 1 групи, він вчинив злочин з
необережності, тому правильно призначив
ОСОБА_1 покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 362, 365 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2007 року відносно
ОСОБА_1 - без змін.