Справа № 11-684 2007
року Головуючий по 1 інстанції Чірков Г.Є.
Доповідач Орел А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2007 року Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ апеляційного суду Київської
області в складі

головуючого судді Орла А.І.

судців Ященко І.Ю., Ігнатюка О.В.

з участю прокурора Чупринської Є.М.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

представників потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями

державного обвинувача
- помічника прокурора
Вишгородського району на
вирок

Вишгородського районного суду
Київської області від 11 квітня 2007 року, яким :

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м. Києва, українця,

громадянина України, освіта середня,
працюючого слюсарем ПП ВКФ "Автопостач", раніше не

судимого, проживаючого АДРЕСА_1,
засуджено за ст.ст. 69, 286 ч. З

КК України до п'яти років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними

засобами, на підставі ст.ст. 75,
104 КК України звільнено від відбування покарання з

випробуванням з іспитовим терміном 2
роки. Стягнуто з ОСОБА_2 : на

користь ОСОБА_7 5881
грн. завданої матеріальної шкоди та 50000 грн.

моральної шкоди;
на користь ОСОБА_3
6700 грн.
завданої

матеріальної шкоди та 50000 грн.
моральної шкоди. Вироком також вирішено питання щодо

речових доказів та судових витрат.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за вчинення
злочину при наступних обставинах.

22 липня 2006 року близько 2 години ОСОБА_6, керував автомобілем
"ВАЗ-21063" д.н.з. НОМЕР_1, який належить його батькові - ОСОБА_2, не маючи на це
передбаченого законом права, й на 14 км + 80 м автодороги
"Димер-Сухолуччя", рухаючись у напрямку смт. Димир, порушив п.п. 1.5, 2.13, і 12.3 Правил дорожнього
руху України, оскільки при виникненні небезпеки для руху, яку
він здатен був об'єктивно виявити, заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу негайно не вжив і допустив
зіткнення з велосипедистами ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
що спричинило заподіяння тілесних ушкоджень та їх загибель.

На даний вирок суду державним обвинувачем подана апеляція, в якій він
просить вирок суду скасувати та постановити свій
вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.
З ст. 286
КК України та
призначити йому покарання
із

2

застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з
реальним відбуттям покарання, строку на 2 роки.
Обґрунтовуючи свою апеляцію державний обвинувач зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував рівень
суспільної небезпеки діяння підсудного, не врахував наслідків, що настали, а також те, що потерпілі по справі не
пробачили його і наполягають на реальній мірі покарання.

На даний вирок суду потерпілим ОСОБА_3 подана апеляція, в якій він просить вирок суду скасувати, постановити свій
вирок за яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 286 ч. З КК України і призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи свою апеляцію,
потерпілий зазначає, що суд у вироку
безпідставно зазначив, що у даній ДТП сприяли дії потерпілих. Крім цього, в апеляції зазначено, що суд належним чином не
врахував рівень суспільної небезпеки діяння підсудного, наслідки, що
настали.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію державного обвинувача та частково підтримав апеляцію потерпілого
ОСОБА_3 і просить вирок суду скасувати та постановити свій
вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ст.ст. 286 ч. З, 69 КК України до 4 років позбавлення волі; потерпілого ОСОБА_3 та представників
потерпілих -ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтримала апеляцію потерпілого
ОСОБА_3 і просят вирок суду скасувати та постановити
свій вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ст. 286 ч. З КК України до 7 років позбавлення волі; засудженого ОСОБА_6, законного
представника ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які вважають вирок суду
законним і обґрунтованим, а апеляції
безпідставними і просять вирок суду залишити без змін, а апеляції без задоволення, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції
підлягають до задоволення частково.

У відповідності до ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Згідно ст. 334 КПК України, мотивувальна
частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення,
визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу,
способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають
ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок
суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом'якшують або обтяжують
покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення
необгрунтованим - підстави для цього.

Як вбачається з вироку суду, зазначені вимоги закону судом не виконані.
Так, у вироку не зазначено в повній мірі обставини
скоєння злочину, а саме : яке було взаємне розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_6 і велосипедистів ОСОБА_8 та ОСОБА_9; чи рухалися велосипедисти, чи стояли; де відбувся наїзд
автомобіля під керуванням ОСОБА_6 на велосипедистів ( на обочині, на
правій по ходу руху автомобіля смузі, на лівій по ходу руху автомобіля смузі);
не зазначено які наслідки настали ( які саме тілесні ушкодження отримали потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ); чи є причинний зв'язок
між порушенням Правил дорожнього руху та наставшими
наслідками. Крім цього, у вироку суду не зазначено, які обставини суд визнає такими, що пом'якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до глави 36 КК України, справи про злочини, вчинені
неповнолітніми, мають особливості свого розгляду. У
відповідності до ст.ст. 442, 443 КПК України, про час та місце розгляду справи неповнолітнього суд повідомляє службу у справах
неповнолітніх та міліцію у справах неповнолітніх і
підприємство, установу чи організацію, в якій він навчається або працює неповнолітній. Як вбачається з матеріалів
справи, дані вимоги закону судом не виконані.

3

Крім цього, при розгляді в суді справ про злочини вчинені неповнолітніми,
суд зобов'язаний крім обставин, зазначених у ст. 64
КПК України, встановити також обставини, зазначені в ст. 433 КПК України. Дані
вимоги закону судом виконані не були.

Згідно протоколу огляду місця події від 22.07.2006 року ( огляд проведено з
01.00 до 4.40 годин ), на правому узбіччі на
відстані 101,2 м від умовної лінії кілометрового стовпчика виявлено слід юзу, який тягнеться від краю проїзної
частини в кювет до автомобіля. Згідно протоколу
додаткового огляду місця події від 03.08.2006 року, "на правому узбіччі в
напрямку Димира маються сліди котчення
автомобіля". При наявності даних протиріч, суд не прийняв ніяких
мір для їх усунення чи належної оцінки.

У відповідності до ст. 65 КПК України, висновок експерта є одним з доказів
по кримінальній справі. Висновок експерта повинен
оцінюватись в сукупності з іншими доказами і він не має
наперед встановленої сили.

Колегія суддів вважає, що висновок експерта № 2930 від 21.11.2006 року,
судом прийнятий до уваги та покладений в основу вироку,
без належного його дослідження. Так, експерт у
своїх розрахунках та висновку виходив з того, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 була 60 км/год. Як вбачається з
матеріалів справи, швидкість 60 км/год взята органами досудового
слідства та експертом, зі слів ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10. Однак, якщо на місці ДТП сліду було виявлено слід юза
автомобіля, то можливо об'єктивно визначити його
швидкість до ДТП. Поскільки органами досудового слідства зазначена дія виконана не була, суд повинен був
і мав таку можливість, усунути дані протиріччя у відповідності до ст. 74, 310,
311, 312 КПК України, однак не зробив цього.

В даному випадку, при наявності суперечливих доказів, які мають істотне
значення для висновків суду, у вироку не
зазначено, чому суд прийняв до уваги одні докази і відкинув інші, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції, згідно ст. 369 КПК України, допущено невідповідність
висновків суд фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що поскільки судом допущена невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та
зазначені вище процесуальні порушення, вирок суду підлягає скасуванню,
а справа направленню на новий судовий розгляд.

Крім цього, колегія суддів знаходить за необхідне зазначити, що поскільки
ОСОБА_6 на момент вчинення злочину був
неповнолітнім, покарання йому повинно призначатися у відповідності до глав XI та XV КК України, при цьому покарання
повинно бути призначено необхідне й достатнє для виправлення
особи та попередження нових злочинів. В даному випадку колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не
обґрунтоване застосування ст. 69 КК України,
поскільки у вироку не зазначені обставини, які суд визнав як пом'якшуючі покарання,
а також належним чином не обґрунтоване застосування ст.ст. 75, 104 КК
України.

При новому розгляді слід усунути зазначені вище процесуальні порушення та невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, всебічно повно та об'єктивно дослідити всі обставини справи, дати їм
належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення по
справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів , -

4

УХВАЛИЛА:

Апеляції державного обвинувача -
помічника прокурора Вишгородського району

ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_3
задовольнити частково.

Вирок Вишгородського районного суду
Київської області від 11 квітня 2007 року щодо ОСОБА_6 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд,

іншим складом суду.