УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа № 293/1375/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
перекладача: ОСОБА_9 ,
потерпілого: ОСОБА_10 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина Республіки Грузія, уродженця та мешканця
м. Тбілісі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на три роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КПК України, шляхом часткового складання покарань, враховано вирок Володарсько-Волинського районного суду від 09 липня 2013 року і остаточно, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_7 покарання - п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 09 березня 2013 року.
В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено за безпідставністю.
Позов ОСОБА_10 залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, понесені Володарсько-Волинською ЦРЛ Житомирської області в розмірі 3366, 81 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз (НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області) в загальній сумі 3082 грн. 50 коп.
Речові докази:
- автомобіль «Шевроле авео» 2005 р. в., д.н. НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в Володарсько-Волинському РВ повернуто власнику ОСОБА_11 ;
Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_10 отримав тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпеки для життя у вигляді зачерепної гематоми справа, гематоперитонеуму, перелому верхніх гілок лонних кісток, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на правій навколоорбітній ділянці, рани на лівій щоці, рани лівого стегна, перелому правого наколінника з відривом зв`язок, закритої травми грудної клітини, закритих переломів 6-7 ребер зліва, забою легень, правобічного посттравматичного плевриту, перелому правої п`яткової кістки, перелому кісток правого передпліччя в середній третині та перелому правої ліктьової кістки у верхній третині.
Потерпілий ОСОБА_12 , який був пасажиром автомобіля під керуванням обвинуваченого, внаслідок зіткнення, отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що не є небезпечним для життя, але призвело до довготривалого розладу здоров`я у вигляді синців в обох навколо очних ділянках, синця в ділянці правої ушної раковини, садна на лівій гомілці, закритої травми грудної клітини, саден грудної клітини, перелому правої ключиці, переломів 6-7 ребер зліва, закритого перелому кісток тазу, лінійного перелому крижової кістки справа зі зміщенням.
ОСОБА_13 , будучи пасажиром автомобіля під керуванням обвинуваченого, внаслідок зіткнення, отримав тяжке тілесне ушкодження, що призвело до його смерті на місці аварії у вигляді, дугоподібної рани з нерівними краями закругленими кінцями, пологими стінками та дном лобної кістки на правій брові, аналогічної щілоподібної рани на спинці носа, семи неправильно прямокутних та трикутних саден вкритих червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри біля зовнішнього кута правого ока, рани на зовнішній поверхні правої вушної раковини, рани на правій щоці в підщелепній ділянці справа, рани нижньої губи справа, чотирьох подібних невірно-прямокутних саден в ділянці лоба зліва біля зовнішнього кута лівого ока, рани лівої скроневої ділянки, масивних невірної овальної форми синців в проекції лівої та правої ключиці, множинних дрібних саден на тильній поверхні лівої та правої кисті, прямокутного синця в проекції правого променево-зап`ястного суглобу, масивного невірно-прямокутного садна подібного вищеописаним в проекції крило лівої здухвинної кістки, східними з вищеописаними синцями в правій здухвинній ділянці з переходом на верхню третину правого стегна, чотирнадцяти подібних саден в проекції обох колінних суглобів та гомілок по переднім поверхням, чотирьох аналогічних прямокутних саден на правій сідниці по зовнішній поверхні в поперековій ділянці справа біля зовнішнього краю правої лопатки, темно-червоних крововиливів на м`яких покровах голови з її внутрішньої поверхні в лобно-тім`яній ділянці, подібний крововилив в правій тім`яній ділянці у м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні, аналогічні крововиливи в лобній ділянці справа в проекції правої брови, перелому кісток носа з темно-червоними крововиливам в місцях перелому, масивних темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки по всій конвекситальній поверхні правої півкулі головного мозку з переходом на її базальну поверхню, темно-червоного крововиливу під м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку, крововиливів у шлуночки мозку в об`ємі 20 мл., перелому грудино-ключичного з`єднання зліва з темно-червоними крововиливами в місцях перелому, перелому 1-го ребра справа по лопатковій лінії з пошкодженням плеври та темно-коричневими крововиливами в місці перелому, перелому 1-го ребра зліва по середній під пахвинній лінії з аналогічними крововиливами, гемотораксу зліва у вигляді наявності в плевральній порожнині 700 мл. темно-коричневої рідкої крові, крововиливів в заднє межистіння, темно-червоних крововиливів біля коренів легень, двох розривів правої долі печінки, гемоперітониуму у вигляді наявності в черевній порожнині 300 мл. темно-червоної рідкої крові, темно-червоного крововиливу навколо нирок справа та зліва.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 просить вирок суду змінити. Застосувати до ОСОБА_7 положення ст.ст. 69, 75 КК України та призначити більш м`яке покарання надавши йому можливість виправлення без відбування покарання. Посилається на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку допустив однобічність та неповноту судового слідства, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого. Призначаючи міру покарання суд в повній мірі не врахував, що даний злочин вчинений із необережності, ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальна шкода відсутня, потерпілий ОСОБА_12 та представники потерпілого ОСОБА_13 відмовилися від претензій до ОСОБА_7 , а позов потерпілого ОСОБА_10 залишено без розгляду. Звертає увагу, що ОСОБА_7 , як іноземець, був позбавлений права користування додатковими гарантіями, оскільки перекладач, яка була залучена до участі у справі не мала відповідного сертифіката та не володіла в повній мірі знаннями юридичної термінології.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок. Призначити йому більш м`яке покарання та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році». При цьому посилається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції були істотно порушені його права. Він не визнавав своєї вини у вчиненні ДТП, за кермом автомобіля не знаходився, оскільки немає прав на керування транспортними засобами. Визнав лише факт його перебування в автомобілі. Є громадянином Республіки Грузія, мешканець м.Тбілісі, грузин, українську мову не розуміє, писати та читати не вміє, а юридичні терміни не розуміє повністю. Перекладач, якого йому надали невзмозі пояснити йому юридичні терміни і немає відповідного сертифікату. Адвокат не розуміє його рідної мови і це унеможливлює його захист під час судового процесу. Зазначає, що його не було доставлено до суду на проголошення вироку та не забезпечено присутність його захисника, чим суд порушив п.1 ст. 8, п.2 ст. 9, п.1 ст. 10, п.п.2,3,4 ст. 17, п.п.1,3 ст. 20, п.1 ст. 22, п.1 ст. 26, п.2 ст. 29 КПК України. Копію вироку на грузинській мові не отримав. Вважає, що йому безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування закону про амністію. Також, суд у вироку зазначив, що він раніше не судимий, але шляхом складання вироків врахував попередній вирок.
Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , про залишення апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції призначено ближче до нижньої межі санкції ч.2 ст. 286 КК України. При визначені покарання суд дотримався загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України. Судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який неодружений, неповнолітніх дітей немає, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено. Суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження, характеру вчиненого правопорушення, правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. При цьому також враховано, що після вчинення даного злочину, вироком Володарсько-Волинського районного суду від 09 липня 2013 року ОСОБА_7 був засуджений до чотирьох років позбавлення волі за вчинення грабежу 08 березня 2013 року.
За наведених обставин доводи захисника ОСОБА_8 , що призначене судом покарання не відповідає ступені тяжкості злочину та особі засудженого не відповідають матеріалам провадження і є безпідставними.
Доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , що перекладач, яка була залучена до участі у справі не мала відповідного сертифіката та не володіла в повній мірі знаннями юридичної термінології є безпідставними. Залучений до провадження перекладач відповідає вимогам передбаченим ч.4 ст.68 КПК України. При цьому закон не вимагає перекладачу в кримінальному провадженні мати сертифікат. Перекладачем може бути будь-яка об?єктивна й незаінтересована в результатах кримінального провадження особа, яка володіє мовою, якою володіють та користуються будь-які учасники процесу.
ОСОБА_9 вільно володіє грузинською та українською мовами. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, вона зареєстрована фізичною особою-підприємцем і займається в тому числі перекладами з української на грузинську мову. Суд пересвідчився в особі перекладача, їй було роз`яснено права та обов`язки, а також попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий переклад.
Безпідставними є і доводи обвинуваченого, що він не визнавав своєї вини, так як за кермом автомобіля не знаходився, оскільки немає прав на керування транспортними засобами та визнання ним лише факту його перебування в автомобілі є безпідставними.
Як вбачається з технічного запису судового засідання від 03 березня 2014 року ОСОБА_7 визнавав вину, каявся, просив вибачення у потерпілих.
Відповідно довіреності виданої 25 листопада 2012 року, ОСОБА_11 уповноважила саме ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ) розпоряджатися, (керувати, продати, обміняти, здати в оренду, тощо) належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортним засобом, CHEVROLET AVEO р.н. НОМЕР_1 (а.п. 34, 230, 244, 245).
Згідно карти виїзду швидкої медичної допомоги від 28 листопада 2012 року, записи про потерпілого ОСОБА_13 вносилися зі слів ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ), який представлявся водієм автомобіля CHEVROLET AVEO р.н. НОМЕР_1 (а.п. 277 т.1).
На подушці безпеки, яка була вилучена з автомобіля CHEVROLET AVEO було виявлено сліди крові, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 100 від 15 березня 2013 року походять від ОСОБА_14 ( ОСОБА_7 ).
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що саме він знаходився за кермом автомобіля CHEVROLET AVEO, має права на керування транспортними засобами, вину у вчиненому визнає.
Доводи обвинуваченого, що йому безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування амністії, так як перебування в СІЗО згідно закону прирівнюється до колонії посиленого режиму є також безпідставними. Згідно вироку Володарсько-Волинського районного суду від 09 липня 2013 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення грабежу з проникненням у житло, ч.3 ст. 186 КК України. Відповідно ст.8 Закону України Про застосування амністії у 2014 році, амністія не застосовується до осіб, які засуджені за грабіж при обтяжуючих обставинах, ч.3 ст.186 КК України.
Безпідставними є доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що йому не вручено копії вироку. В томі 2 а.п. 256, 292 є особисті розписки ОСОБА_7 про отримання ним копій вироку на українській і грузинській мовах. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 давав пояснення, що копію вироку на грузинській мові одержав.
Не відповідають матеріалам провадження доводи ОСОБА_7 , що його не було доставлено до суду на проголошення вироку та не забезпечено присутність його захисника, чим суд порушив п.1 ст. 8, п.2 ст. 9, п.1 ст. 10, п.п.2,3,4 ст. 17, п.п.1,3 ст. 20, п.1 ст. 22, п.1 ст. 26, п.2 ст. 29 КПК України.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 проведено з дотриманням засад кримінального провадження, принципів, верховенства права, законності, рівності учасників провадження перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, здійснення кримінального провадження державною мовою та забезпечення обвинуваченого перекладачем, правом користуватися рідною і російською мовами.
Судові засідання проводилися з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, ОСОБА_8 . В провадження відсутні достовірні дані про оголошення вироку суду у відсутність ОСОБА_7 . Відсутність на проголошенні вироку обвинуваченого і його захисника не тягне за собою зміну чи скасування судового рішення.
Щодо посилань ОСОБА_7 , що у вироку суду зазначено, що він раніше не судимий але шляхом складання вироків враховано попередній вирок то колегія суддів відмічає, що зазначені обставини мають місце. Відповідно вироку Володарсько-Волинського районного суду від 09 липня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Суд першої інстанції правильно визначив остаточне покарання ОСОБА_7 з урахуванням цього вироку. Зазначення у вступній частині вироку, що ОСОБА_7 не судимий підлягає виключенню.
Підстав для скасування вироку суду колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги, захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Виключити з вступної частини вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2014 року дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 : не судимий.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: