Справа № 1-88/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19
травня 2008 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого -
Вовк Л.В.

з участю секретаря -
Журавльової Т.М.

прокурора - Пономаренка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутську кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Пархомівка,
Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна
середня, непрацюючого, військовозобов”язаного, проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 , ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в кінці
грудня 2007 року, перебуваючи в АДРЕСА_1, шляхом вільного доступу викрав
цифровий фотоапарат „SAMSUNG S - 500”,
який належав ОСОБА_2, внаслідок чого останньому було завдано матеріальної шкоди
на суму 781 грн. Після скоєння крадіжки, ОСОБА_1 з місця пригоди зник, а
викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_1, повторно,
керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, 6 квітня
2008 року, близько 11 год., приїхав мотоциклом до ферми, яка розташована в с.
Пархомівка Краснокутського району Харківської області та належить ДП ДГ
„Пархомівське”, звідки намагався викрасти металеві ворота вартістю з урахуванням зносу - 980 грн. Однак, довести
свій злочинний намір до кінця не зміг, так як був затриманий директором ДП ДГ
„Пархомівське”.

Допитаний в судовому засіданні в якості
підсудного ОСОБА_1, вину свою в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ст.
15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав
повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно, в грудні 2007 року,
викрав фотоапарат ОСОБА_2. Вказаний фотоапарат продав ОСОБА_3 за 300 грн., про
крадіжку йому не говорив. Крім того, 6 квітня 2008 року він попрохав ОСОБА_4
допомогти перевезти йому ворота, які належать ДП ДГ „Пархомівське”, повідомивши
останньому, що ворота він придбав раніше. Разом з ОСОБА_4, він під”їхав на
мотоциклі до охоронюваної території ДП ДГ „Пархомівське”, звідки забрали
металеві ворота. Неподалік від місця крадіжки вони були затримані директором ДП
ДГ „Пархомівське” та змушені залишити ворота.

Окрім
повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_5, в інкримінованих йому злочинах, підтверджується і іншими доказами, що маються в матеріалах справи, які не
вивчались судом в судовому засіданні, а справу розглянуто в порядку ст. 299 КПК України,
проти чого ніхто із учасників судового процесу не заперечував.

В ході
судового засідання судом встановлено, що органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікованні вірно за ч. 1 ст. 204 КК
України, оскільки він своїми навмисними протиправними діями скоїв: незаконне
придбання з метою збуту, а також збут і транспортування з метою збуту незаконно
виготовлених алкогольних напоїв.

При призначенні покарання суд
враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який в силу
ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Вивченням
особи підсудного ОСОБА_5.
судом встановлено, що він раніше не- судимий згідно ст. 89 КК
України, на даний час не працює, на обліку в психіатричному та
наркологічному кабінетах Краснокутської ЦРЛ
не перебуває, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом′якшує
відповідальність підсудного ОСОБА_5, згідно ст. 66 КК України є щире каяття в
скоєному.

Обставин, що обтяжують
відповідальність підсудного ОСОБА_5,
згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підсудному
суд призначає покарання необхідне та
достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Аналізуючи усі докази, обставини справи,
ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів , дані, що характеризують
особу підсудного, суд приходить до висновку про те, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, тобто суд
вважає можливим призначити підсудному
міру покарання, не пов”язану з позбавленням волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробувальним терміном.

Стосовно речових доказів по справі,
то суд вирішує їх долю з
урахуванням вимог ч. 1 ст. 81 КПК України.

Цивільний
позов по справі не заявлено.

Судові
витрати складають 1239 (одна тисяча двісті тридцять дев”ять) грн. 50 коп. -
вартість проведення експертизи спиртомістких сумішей.

На підставі вищевикладеного ,
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у
д и в :

ОСОБА_5 визнати
винним у скоєнні злочину,
передбаченого
ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185
КК України - у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі,

за ст. 15, ч. 3 ст.
185 КК України - у вигляді 3( трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з
випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два)

роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов”язати ОСОБА_1, періодично зявлятися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речові
докази по справі, а саме: горілчані напої, які знаходяться на зберіганні в
Богодухівському відділі податкової міліції - знищити.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено протягом 15-діб
з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Краснокутський
районний суд.

СУДДЯ
Л.В.ВОВК