АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/4504/14-к
Провадження №11/790/72/15 Суддя 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А
Іменем України
5 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника

Жовтневської ВК №17 ОСОБА_8 ,

Спеціаліста ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у місті Харкові в режимі відеоконференцзв`язку кримінальну справу за апеляційною скаргою прокурора на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року, у відношенні

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м.Дніпропетровськ, українця, громадянина України, неодруженого,мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,; раніше судимого:

· 17 грудня 2001 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитом 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України;

· 29 грудня 2003 року апеляційним судом Дніпропетровської області за п.2 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.194, з застосуванням ст.ст.70,71 КК України, до 13 років 6 місяців позбавлення волі,

встановила:

Поданням адміністрації Жовтневської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області №17, яке надійшло на розгляд до Балаклійського районного суду Харківської області, ставиться питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 за час відбування покарання має сумлінну поведінку та ставлення до праці, відбув необхідну частину покарання, що є підставою для умовно-дострокового звільнення, страдає захворюванням на туберкульоз.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2003 року, на невідбуту частину покарання 1 рік 6 місяців 30 днів.

Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що, ОСОБА_7 відбув ? призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, страдає захворюванням на туберкульоз.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову районного суду скасувати, винести нову, якою відмовити в задоволенні подання Жовтневської виправної колонії №17 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, вважаючи її винесеною з порушенням вимог кримінального закону. Вказує, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку представника колонії з цього питання, вивчивши матеріали провадження та особисту справу засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області, яким його засуджено за п.4 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194,ст.70, ст.71 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вимог ч.ч.1,2,3 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим, зокрема, не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення клопотання адміністрації Жовтневської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Харківській області №17 та Голови спостережної комісії Балаклійської районної Державної адміністрації Харківської області, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, про задоволення клопотання.

При цьому зазначив, що ОСОБА_7 відбув ? призначеного строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення; під час тримання в Київському слідчому ізоляторі з 17 травня 2005 року по 15 серпня 2011 року мав дев`ять стягнень, які погашені на даний час, та п`ять заохочень; в установах відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, за що був тричі заохочений; на заходи виховного характеру реагує добре, робить для себе позитивні висновки щодо заняття на волі суспільно-корисною діяльністю та дотримання прийнятих у суспільстві правил поведінки. Судом, також, врахований стан його здоров`я,- захворювання на туберкульоз легенів.

Колегія суддів вважає, що тяжкість злочину, за який засуджено ОСОБА_7 , не може впливати на вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення від покарання, оскільки цю обставину вже враховано діючим кримінальним законодавством при визначенні терміну, після фактичного відбування якого можливе таке звільнення. Засуджений відбув значно більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, та покарання, призначене за вироком, визнає справедливим.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав до зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі прокурора, оскільки підстав, які б перешкоджали задоволенню подання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання умовно-достроково, при розгляді справи в суді першої інстанції встановлено не було, та з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий
Судді: