ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року м. Київ

Оболонський
районний суд м. Києва в складі

головуючого
- судді Тютюн Т.М.

при
секретарі Снісар Т.В.,

за участю
прокурора Синицького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м.
Києва, українки, громадянки України, освіта середня, неодруженої,
непрацюючої, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
судимої: 1)
вироком Шевченківського районного суду м.
Києва від 21.07.2003
року за ч.2 ст. 309, ч.1
ст. 185 КК України на 2
роки позбавлення волі, звільненої
від відбування покарання постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2003 року на підставі п."є" ст. 1 Закону України "Про амністію"
від 21.07.2001 року; 2) вироком
Подільського районного суду м. Києва від
1.03.2007 року за ч.2 ст. 190 КК України
на 2 роки позбавлення волі, звільненої
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 185
КК України,

установив:

15
вересня 2006 року о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_1.,
знаходячись біля контейнеру № 93 в ряду М на
книжковому ринку "Петрівка",
розташованому пр-ті Московському,
10-6 в
м. Києві, побачила на полиці контейнеру гаманець
чорного кольору, належний ОСОБА_2.
Реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, що виник раптово, ОСОБА_1. скористалася сприятливими умовами
та, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_2. відволіклася на
покупця, повторно таємно викрала
вказаний шкіряний гаманець вартістю 1 300 гривень, в якому знаходилися: пропуск ПП № MP 93-M на ім'я
ОСОБА_3., іконка, дисконтна картка магазину
"ЕКО", візитна картка
ОСОБА_4 картка "Ощадбанк
Україна" на ім'я ОСОБА_2.,
дисконтна картка магазину "ДЦ", дисконтна картка магазину "Ювелірна
карта", візитна картка ОСОБА_5
, які матеріальної цінності не
представляють, гроші в сумі 980 гривень
та 102 долари США, які згідно з курсом
НБУ по відношенню до національної валюти складали 515 гривень 10 копійок. Після
цього ОСОБА_1. з місця вчинення злочину зникла,
а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_2. матеріальної
шкоди на загальну суму 2 795 гривень 10 копійок.

У судовому засіданні підсудна вину
у вчиненні злочину та цивільний позов визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 15 вересня 2006 року близько 18 години
поїхала на ринок "Петрівка", щоб придбати одяг, та домовилася зустрітися біля ринку о 19
годині з співмешканцем ОСОБА_6 По дорозі в тролейбусі зустріла знайому ОСОБА_7
і та поїхала разом з нею. Проходячи по ринку вдвох, вони роздивлялися речі в контейнерах. Коли
зайшли в один з контейнерів,
роздивлялася светри, а ОСОБА_7 - кофти. В цей час
вона побачила на полиці шкіряний гаманець чорного кольору і вирішила його
викрасти. Коли жінка-продавець відволіклася на ОСОБА_7,
яка приміряла одяг,
вона взяла гаманець та, поклавши
його в кишеню штанів, пішла на зустріч з
ОСОБА_6. до станції метро "Петрівка". Оскільки того ще не було, дістала з гаманця гроші в сумі 980 гривень та
100 доларів США однією купюрою та 2 долари США однією купюрою, а гаманець викинула біля смітника поблизу
залізниці. Про те, що вона вчинила
крадіжку, ОСОБА_7 відомо не було. Розмір
завданих потерпілій збитків 980
гривень та 102 долари США,
а також вартість гаманця - 1 300 гривень вона не заперечує. На даний час гаманець та 2 долари США повернуті
потерпілій і вона зобов'язується при нагоді повністю відшкодувати завдані
збитки. Злочин вчинила, оскільки була
вагітна і перебувала у тяжкому матеріальному становищі.

Враховуючи те, що підсудна не оспорює фактичні обставини
справи та розміру цивільного позову, і
судом встановлено, що вона правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та істинності її позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду
та роз'яснивши їм зміст та правові наслідки застосування ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших
доказів у справі.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1. у вчиненні
злочину доведена повністю, та кваліфікує
її дії за ч.2 ст. 185
КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Разом з тим, суд вважає за необхідне уточнити у вироку
розмір завданої потерпілій шкоди, який
складає 2 795 гривень 10 копійок, а не 2
790 гривень, як зазначено в
пред'явленому обвинуваченні, оскільки
слідчим неправильно перераховані долари США
по відношенню до української гривні.

У справі
потерпілою ОСОБА_2. заявлено цивільний позов на суму 1 480 гривень, яку позивачка просить стягнути на її користь
у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Згідно
з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд
задовольняє позов у повному обсязі,
оскільки ОСОБА_1.
його визнала і винуватість підсудної у вчиненні злочину, яким потерпілій завдано матеріальної
шкоди, доведена в судовому засіданні.

Призначаючи
ОСОБА_1. покарання, суд враховує,
що вона вчинила умисний злочин середньої тяжкості, особу винної,
яка є судимою, не працює, за місцем проживання характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню
дитину 2006 року
народження, з листопада 2002 року перебуває
на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок
вживання опіоїдів.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття підсудної.

Обставиною, що обтяжує покарання, слід визнати рецидив злочинів щодо
злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, судимість за який у ОСОБА_1. не знята та не
погашена.

Суд
призначає ОСОБА_1. покарання
у виді позбавлення волі, але з
урахуванням особи підсудної вважає, що
її виправлення можливе без відбування покарання і до неї слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з
випробуванням.

Оскільки
ОСОБА_1. вчинила
вказаний злочин до постановления
вироку Подільського районного суду м.
Києва від 1.03.2007 року, яким її
звільнено від відбування покарання з випробуванням, підстав для застосування ч.4 ст. 70 КК України при призначенні їй
покарання немає, і кожен вирок має
виконуватись окремо.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 321, 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення
волі на строк 3 /три/
роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1. від
відбування призначеного їй покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, якщо вона протягом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1. не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок
Подільського районного суду м. Києва від
1.03.2007 року, яким ОСОБА_1. засуджено
за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення
волі і звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2
роки, виконувати окремо.

Позов
ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, завданої
злочином, 1 480 (одну тисячу чотириста
вісімдесят) гривень.

Речові
докази - шкіряний гаманець, гроші в сумі
2 долари США однією купюрою, пропуск ПП
№ MP 93-М на ім'я ОСОБА_3.,
іконку, дисконтну картку магазину
"ЕКО", візитну картку
ОСОБА_4 картку "Ощадбанк
Україна" на ім'я ОСОБА_2.,
дисконтну картку магазину "ДЦ", дисконтну картку магазину "Ювелірна
карта", візитну картку ОСОБА_4
, належні потерпілій ОСОБА_2. і передані
їй на зберігання, - залишити ОСОБА_2.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. до набрання
вироком законної сили залишити без зміни -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом 15 діб з
моменту його проголошення.