Справа № 152/994/15-к
Провадження1-кп/152/64/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000465 від 15.11.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка Томашпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч. 2 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 15 листопада 2014 року біля 10 години перебуваючи в АДРЕСА_1 на земельній ділянці загального користування, що знаходиться між домоволодіннями ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних стосунків з приводу суміжного землекористування вступив в словесну суперечку з ОСОБА_5 , виражався в його адресу нецензурними словами, а потім умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень почав кидати камінцями у ОСОБА_5 , один з яких влучив останньому у тім`яну ділянку голови. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді садна в лівій тім`яній ділянці голови, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 63 від 17.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

12 травня 2015 року біля 13 години обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в м. Шаргороді по вулиці Будьонного на земельній ділянці загального користування, що знаходиться між домоволодінням ОСОБА_3 та домоволодінням ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних стосунків з приводу суміжного землекористування вступив в словесну суперечку з

ОСОБА_5 , в ході якої умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс йому декілька ударів ( не менше трьох) камінцем, якого тримав у правій руці в область голови. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитих ран на чолі справа та в лівій потиличній ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 14 від 12.05.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав.

Суду показав, що перебуває у тривалих неприязних стосунках з приводу суміжного землекористування з сусідом ОСОБА_5 15 листопада 2014 року біля 10 години у них виникла чергова суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 перший наніс йому удар правою рукою у ліве вухо, а він лише у відповідь на дії останнього взяв з купи два камінця і кинув їх в голову ОСОБА_5

12 травня 2015 року біля 13 години між ними виник черговий конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 ображав його нецензурними словами і вдарив правою рукою в голову, а він у відповідь кинув ОСОБА_5 на купу каміння, взяв в руку камінець і наніс ним ОСОБА_5 удар по голові.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Хоча обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав, винуватість його у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що у 2012 році він купив земельну ділянку по АДРЕСА_2 . По АДРЕСА_1 проживає обвинувачений ОСОБА_3 , який постійно пред`являє до нього і до інших жителів вулиці претензії щодо самовільного захвату земельної ділянки, хоча їхні земельні ділянки взагалі не межують, між ними знаходиться земля загального користування, яку ОСОБА_3 вважає своєю. З приводу використання проїзду загального користування ОСОБА_3 вчиняє сварки, бійки, на приписи і зауваження комісій Шаргородської міської ради не реагує, вимоги щодо усунення порушень земельного законодавства не виконує. Так, 15.11.2014 року біля 10 години він працював на своєму домогосподарстві, а коли проходив по проїзду загального користування ОСОБА_3 почав кидати в нього камінці. Він, щоб уникнути конфлікту повернувся і хотів йти в іншу сторону, але в цей час отримав удар в голову камінцем, скинув шапку побачив кров, викликав міліцію, яка опитала його, ОСОБА_3 , очевидця події сусіда ОСОБА_6 та видала йому направлення на СМЕ. Проте і після цього ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки. 12 травня 2015 року біля 13 години він косив бур`ян між своєю земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_7 , який був відсутній по місцю проживання, тому межа заросла бур`яном і він мотокосою

викошував бур`яни. В цей час до нього прибіг ОСОБА_3 , почав кричати, що це його земля, ображати нецензурними словами. Щоб уникнути суперечки, він повернувся і пішов на своє подвір`я. ОСОБА_3 підбіг до нього ззаду, штовхнув на купу каміння, почав наносити удари в голову рукою, в якій тримав камінь. Скільки ОСОБА_3 наніс йому ударів він не пам`ятає через втрату свідомості, достеменно пам`ятає про один удар в голову ззаду і один удар у висок. Він ОСОБА_3 не бив, у конфлікти з ним намагався ніколи не вступати;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду показав, що 15 листопада 2014 року зранку він був у себе в будинку , почув крик, вийшов на вулицю і побачив, що ОСОБА_3 сварився з ОСОБА_5 , обзивав його нецензурними словами, а потім почав кидати каміння у ОСОБА_5 , у якого після цього була голова в крові. Він був очевидцем події і запевняє суд, що ОСОБА_5 не бив ОСОБА_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 . По сусідству з ними проживає ОСОБА_5 , десь у 2013 році між ними почалися сварки за те, що ОСОБА_5 почав будувати забор, який їм заважає. Вранці 15 листопада 2014 року вона побачила, що по земельній ділянці, яку вони вважають своєю ходить ОСОБА_5 і складає каміння. Чоловік пішов до ОСОБА_5 і почав кидати каміння назад, між ними виникла сварка, а потім бійка. Далі вона побачила на голові у ОСОБА_5 кров. Також бачила як ОСОБА_5 вдарив чоловіка кулаком в ліве вухо, у нього цілу ніч текла кров і він відвідував з цього приводу лікаря. 12 травня 2015 року вона бійки між чоловіком і ОСОБА_5 не бачила, чула лише сварку;

- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які суду показали, що працюють відповідно міським головою та секретарем Шаргородської міської ради. На протязі останнього року у міську раду неодноразово з письмовими та усними скаргами з приводу порушень земельного законодавства зверталися як ОСОБА_5 так і ОСОБА_3 , який безпідставно вважає проїзд загального користування своїм, не дозволяє ним користуватися сусідам, чинить різні перешкоди, на зауваження та приписи комісій міської ради не реагує;

- висновком судово - медичної експертизи № 63 від 17.11.2014 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді садна в лівій тім`яній ділянці голови, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.п.45 - 47 );
- висновком судово - медичної експертизи № 14 від 12.05.2015 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забитих ран на чолі справа та в лівій потиличній ділянці (2), які утворилися від дії твердого тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо і 12. 05.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Виходячи із виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було спричинено не менше трьох дій твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (а.п. 53 - 55);
- висновком судово - медичної експертизи № 13 від 12.05.2015 року, із якого вбачається, що при судово - медичній експертизі ОСОБА_3 , у останнього ніяких тілесних ушкоджень не виявлено ( а.п.56-57 ).

Таким чином суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають в умисному нанесені потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд не приймає до уваги ствердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те,

що ОСОБА_5 першим наніс йому удар як 15.11.2014 року так і 12.05.2015 року, оскільки вони спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , висновками судово медичних експертиз про характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_5 , їх локалізацію і тяжкість, висновком судово медичної експертизи ОСОБА_3 , із якого вбачається, що у нього жодних тілесних ушкоджень не виявлено та показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які зокрема показали, що інші особи, крім обвинуваченого і потерпілого участі у конфлікті не брали, і після події вони бачили на голові ОСОБА_5 кров.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, пенсіонер. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді штрафу.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався. Відсутні підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді сплати штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень; за ч.2 ст.125 КК України у виді сплати штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді сплати штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1