У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 21 червня 2007
року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за касаційними скаргами засуджених і захисника ОСОБА_2-його матері ОСОБА_3 на судові рішення у даній справі

Вироком Краснодонського райміського суду Львівської
області від 31 травня 2006 року засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець м.
Краснодона,

Луганської обл.,
несудимий,

- за ч.2 ст.187 КК
України із застосуванням ст.69 КК України
на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.3 ст.357 КК
України на 1 рік обмеження волі, а на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання за сукупністю злочинів 7 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженець м.
Молодогвардійська,

Луганської обл., несудимий,

- за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 7 років
позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357 КК України до штрафу в сумі 850 грн;

- за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в сумі 8500 грн., а
на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено покарання за сукупністю злочинів
7 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у тому, що вони, за
попередньою змовою групою осіб, 19 червня 2006 року, близько 2-ої години ночі,
біля дитячого садка «Ладушки», що в м. Молодогвардійську, за обставин,
встановлених судом і детально наведених у вироку, вчинили розбійний напад на
потерпілого ОСОБА_4,заподіявши
останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я і
заволоділи його майном на загальну суму 5851 грн. та службовим посвідченням. ОСОБА_2 також визнано
винним в тому, що він 5 листопада 2005
року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив хуліганські дії щодо
працівника ПП «ІНФОРМАЦІЯ_3» - кіоскера ОСОБА_5, пошкодивши при цьому майно кіоска на суму 200 грн.

Ухвалою Апеляційного суду
Луганської області від 29 серпня 2006 року вирок в частині засудження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.3 ст.357 КК України скасовано, а справу
провадженням закрито за відсутністю в діях складу злочину, а в решті вирок
залишено без змін.

На судові рішення
подані касаційні скарги.

Засуджений ОСОБА_2 порушує питання
про зміну судових рішень і
перекваліфікацію його дій з ч.2 ст.187 КК України на ст. 296 КК України,
покликаючись на недоведеність його винуватості в розбійному нападі на
потерпілого ОСОБА_4 і приводить
відповідні доводи з приводу цього, як і в рівній мірі про необхідність
пом'якшення йому покарання.

Законний представник засудженого ОСОБА_2-його мати, по суті, приводить такі ж доводи і ставить
питання аналогічного змісту.

Засуджений ОСОБА_1 покликається на неповноту та однобічність досудового та
судового слідства, істотні порушення кримінально-процесуального законодавства,
неправильне застосування кримінального закону, що призвело до безпідставного засудження його за злочин до вчинення якого він не
причетний. Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази його
винуватості у вчиненні розбійного нападу, а висновки суду грунтуються на
суперечливих та неналежних доказах. Наводячи відповідні доводи, просить його
дії перекваліфікувати з ч.2 ст.187 на ч.2 ст.296 КК України з пом'якшенням
покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що у задоволенні скарг слід відмовити.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, висновки
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 та кваліфікацію їх дій за ч.2 ст.187 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які
встановлені з урахуванням усіх як об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що
мали бути взяті до уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються
на зібраних у справі доказах. Зокрема, вони підтверджуються показаннями самих засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як в стадії досудового слідства, так і в суді
про обставини вчинення ними нападу на
потерпілого; послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те , що нападники під час побиття його і заволодіння
грішми діяли узгоджено; даними протоколів слідчих дій та висновком
судово-медичної експертизи про характер
і локалізацію заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень та їх тяжкість,
речовими доказами.

Суди як першої, так й апеляційної інстанції ретельно
перевіряли доводи засуджених та їх захисників, аналогічні тим, що викладені у
касаційних скаргах, про неправильну кваліфікацію їх дій. Викладені в судових
рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, такими, що не
відповідають матеріалам справи, колегія суддів знаходить обгрунтованими.
Фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2намагаються у такий спосіб уникнути відповідальності за
скоєне.

Перевіркою матеріалів кримінальної
справи процесуальних порушень, у тому числі й тих, що стосуються права засуджених
на захист, при збиранні, дослідженні й
оцінці доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду у
вчиненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розбійного нападу та правильність
кваліфікації їх дій, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки суду в
цій частині грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Що стосується призначеного засудженим
покарання, то воно є справедливим,
відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для сксування чи зміни вироку у
цій частині не має.

Враховуючи викладене, розглядаючи
справу в межах касаційних скарг, керуючись ст.ст.394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

у задоволенні
касаційних скарг засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_2- його матері ОСОБА_3 відмовити.

Су
д д і:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.