№ 1-кп/269/215/2013
В И Р О К

іменем України

22 листопада 2013 року Совєтський
районний суд м.Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Яковлєвій О.О.

за участю прокурора
Іграка С.В.

потерпілої
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі в м. Макіївка
кримінальне провадження стосовно
обвинуваченого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Макіївки, Донецької області, росіянина,
громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, не працюючого,
раніше засудженого: 17.06.2003 року
Гірницьким районним судом м. Макіївки
за ст. 185 ч. 2; 185 ч. З КК України до 3 років
позбавлення волі; 21.06.2007 року
Центрально-міським районним судом м.
Макіївки за ст. 187 ч. 2 КК України до 8
років позбавлення волі, 30.03.2011 року був
звільнений умовно-достроково за
постановою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки на
невідбутий строк - 2 роки 6 місяців 20
днів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
-

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190
КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06.06.2013 року о 12:00 годині обвинувачений
ОСОБА_2, маючи намір на скоєння
кримінального правопорушення, прийшов
до будинку АДРЕСА_2, в якому проживає
ОСОБА_1, де, діючи умисно, повторно, з
корисливих мотивів, шляхом обману
вирішив заволодіти грошовими коштами у
сумі 1000 гривень, які належали ОСОБА_1
Реалізуючи свій злочинний намір,
обвинувачений ОСОБА_2 запропонував
ОСОБА_1 послуги щодо встановлення
паркану з профнастилу, заздалегідь
знаючи, що він не буде виконувати
зазначене зобов'язання. ОСОБА_1, не
знаючи про справжні наміри
обвинуваченого передала йому грошові
кошти в сумі 1000 гривень. Таким чином,
обвинувачений ОСОБА_2 скориставшись
тим, що ОСОБА_1 не усвідомлює
протиправний характер його дій,
заволодів шляхом обману грошовими
коштами в сумі 1000 гривень, і з місця
кримінального правопорушення зник та
розпорядився ними на свій розсуд,
заподіявши потерпілій ОСОБА_1
матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_2 вину за
ч.2 ст. 190 КК України визнав повністю, та
пояснив, що на початку червня 2013 року
вдень приїхав в Совєтський район
м.Макіївки, на маршрутному таксі доїхав
до вул. 8-го березня. Пройшовши по
вулиці, підійшов до дому потерпілої,
остання вийшла, він запропонував їй
встановити паркан вартістю 6000 гривень
у розстрочку, сума первісного внеску 1000
гривень. Потерпіла пішла до будинку та
принесла 1000 гривень купюрами по 100
гривень. Він забрав ці гроші та поїхав,
наміру на встановлення паркану в нього
не було, мав намір лише заволодіти
коштами. Гроші витратив на власні
потреби. Під час проведення досудового
слідства повернув потерпілій 500
гривень. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснила, що 06.06.2013 року в першій
половині дня до її будинку за адресою:
АДРЕСА_2 - прийшов обвинувачений ОСОБА_2
та запропонував їй полагодити огорожу.
Вона проживає в приватному будинку,
огорожа її будинку потребує ремонту.
Вони домовились про оплату праці
останнього, і ОСОБА_2 попросив грошей на
перший внесок, вона передала йому 1000
гривень, останній пообіцяв того ж дня
повернутись з профнастилом. Проте лише
ввечері зрозуміла, що обвинувачений її
обманув. Частину грошей у розмірі 500
гривень їй повернуто.

Крім повного визнання своєї провини і
свідчень, винність ОСОБА_2 у скоєнні
інкримінованого йому правопорушення
підтверджується і іншими фактичними
доказами справи, які всіма учасниками
судового розгляду визнані, ніким не
оспорюються, у відповідності зі ст. 349
КПК України, суд визнав недоцільними їх
дослідження. При цьому судом з'ясовано,
чи правильно розуміють обвинувачений
та інші учасники судового розгляду
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності та істинності їх
позицій, а також роз'яснено, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці фактичні обставини
справи в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні
обставини справи підтверджені
наявними у справі доказами, які не
вимагають дослідження в ході судового
розгляду справи, суд, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, також
визнає фактичні обставини справи
доведеними.

До них відносяться: витяг з
кримінального провадження №0001044
про кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 190 ч.2 КК України,
порушеного за фактом шахрайства
ОСОБА_2; протокол огляду місця події від
07.06.2013 року.

Сукупність доказів, що узгоджуються
між собою дають суду підстави
кваліфікувати дії обвинуваченого
ОСОБА_2 за ст. 190 ч.2 КК України як
заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство), вчинене повторне.

При призначенні покарання, у
відповідності з вимогами ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, віднесення його до
категорії злочинів середньої тяжкості,
ступінь негативних наслідків, дані про
особу обвинуваченого, який раніше
неодноразово судимий за корисні
злочини, вчинив кримінальне
правопорушення в період
умовно-дострокового звільнення, ніде
не працює, за місцем реєстрації
характеризується посередньо, на обліку
в психіатричному та наркологічному
диспансерах не перебуває, а також
враховує повне визнання вини та каяття
у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК
України, що пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд визнає повне
визнання вини та каяття у вчиненому,
часткове повернення збитків.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 67
КК України, що обтяжують покарання
обвинуваченого, суд визнає рецидив
злочину.

За сукупністю обставин вчинення
злочину, ступеня тяжкості, даних про
особу обвинуваченого, пом'якшуючих
його покарання обставин, суд дійшов
висновку, що відносно ОСОБА_2 необхідно
застосувати реальне покарання можливе
лише з ізоляцією його від суспільства і
відносно обвинуваченого необхідно
застосувати покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції,
інкримінованої статті Особливої
частини кримінального кодексу України.

Крім цього, суд приймає до уваги, що
обвинувачений ОСОБА_2 скоїв
кримінальне правопорушення в період
невідбутого покарання за вироком
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки від 21.06.2007 року, за яким був
засуджений за ст. 187 ч.2 КК України до 8
років позбавлення волі, суд вважає за
необхідне при призначенні покарання
обвинуваченому застосувати положення
ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного
покарання за даним вироком частково
приєднати невідбуте покарання за
поставленим вироком.

Міра запобіжного заходу
обвинуваченому була обрана у вигляді
особистого зобов'язання, яка
обвинуваченим порушена, до набрання
вироком законної сили необхідно обрати
запобіжний захід обвинуваченому у
вигляді тримання під вартою з
утриманням в Донецькому слідчому
ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області.

Строк відбуття покарання рахувати з
моменту затримання обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, заподіяна особі або
майну громадянина, підлягає
відшкодуванню особою, що заподіяла
шкоду в повному обсязі, за винятком
випадків, передбачених законодавством
України.

Оскільки судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_2 винний у вчиненні
інкримінованого правопорушення за
описаних у вироку обставинах і в
результаті його злочинних дій
цивільному позивачу - ОСОБА_1 було
заподіяно матеріальну шкоду в сумі 1000
гривень, що підтверджується
матеріалами провадження, і
обвинуваченим повністю визнається, а
також, враховуючи наявність правових
підстав, передбачених ст.1166 ЦК України
для покладання відповідальності за
завдану шкоду саме на обвинуваченого
ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що
заявлений цивільний позов на суму 500
гривень ґрунтується на законі,
доведений документально і підлягає
задоволенню у повному обсязі у
відповідності ст. 127-129 КПК України,
шляхом стягнення з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, і
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за
сукупністю вироків, до призначеного
покарання за постановленим вироком
приєднати частково невідбуту частину
покарання за вироком
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки від 21.06.2007 року у вигляді 1
(одного) року позбавлення волі,
визначивши ОСОБА_2 остаточне
покарання у вигляді позбавлення волі
строком на 3 (три) роки.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_2
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою з утриманням в Донецькому
слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій
області до набранням вироком законної
сили.

Взяти обвинуваченого під варту негайно
із залу суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з
22.11.2013 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на
користь потерпілої ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування майнової шкоди 500
гривень.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Донецької
області протягом 30 днів з дня його
проголошення через Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області.

Суддя
Ю. А. Мельник