Справа № 304/1785/13-к Провадження №
1-кп/304/139/2013 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2013 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
при секретарі - Багара Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва,
мешканки АДРЕСА_1, заміжньої (має на
утриманні малолітню дитину), помічника
судді Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області, українки,
громадянки України, раніше не судимої
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.
з участю сторін кримінального
прокурора - Кавки Ю.І.,
захисника обвинуваченої - адвоката
У вересні 2013 року обвинувачена ОСОБА_1,
працюючи помічником судді
Ужгородського міськрайонного суду
Івашковича І.І., вирішивши одержати
неправомірну вигоду в розмірі 5 000
доларів США за вплив на прийняття
суддею рішення на користь ОСОБА_3,
погодившись посприяти ОСОБА_4 у
вирішенні питання про повернення
ОСОБА_3 належного йому транспортного
засобу, 13 вересня 2013 року в другій
половині дня, знаходячись біля
магазину «АВС» по вул. І.Франка, б/н в м.
Ужгороді, одержала від ОСОБА_4 частину
суми неправомірної вигоди у розмірі 1 000
доларів США, домовившись про отримання
решти коштів після винесення суддею
відповідного судового рішення. Після
цього, 18 вересня 2013 року близько 17.10
год., обвинувачена ОСОБА_1 знаходячись
поблизу кафе-бару «Бомбей», що
знаходиться в м. Ужгород, вул. І.Франка,1,
передавши ОСОБА_4 постанову судді від 18
вересня 2013 року, одержала від такого
решту суми неправомірної вигоди у
розмірі 4 000 доларів США, після чого була
викрита працівниками УСБУ в
Закарпатській області на місці
Кримінальна відповідальність за дане
кримінальне правопорушення
передбачена ч. 2 ст. 369-2 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині
визнала повністю, щиро розкаялася та
показала, що працювала на посаді
помічника судді Івашковича І.І. із
липня 2002 року. Приблизно в кінці серпня
на початку вересня 2013 року після обіду
до неї у службовий кабінет прийшов
невідомий чоловік, який представився
її однокурсником по юридичному
факультету УжНУ ОСОБА_4. Вона відразу
його не впізнала, тому що не бачила з 2002
року. Вони розговорилися на різні теми
пов'язані із студентським життям та
пішли випити каву у «АВС», що
розташоване біля суду напроти
п'ятиповерхового багатоквартирного
будинку по вул. І. Франка, 1/ «в». Після
цього вони попрощалися, про наступні
зустрічі не домовлялися.
Приблизно через два дні ОСОБА_4 знову
прийшов до неї на робоче місце та
повідомив, що він буде представником по
довіреності у одній адміністративній
справі про порушення митних правил за
ч. 1 ст. 483 МК України, яку розглядає
суддя Івашкович І.І. Він її у загальному
спитав як вона бачить перспективу
судового розгляду справи, якщо
затримано автомобіль із сигаретами під
час переміщення через кордон з
приховуванням від митного контролю
(без тайника). При цьому ОСОБА_4 не
називав яких-небудь реквізитів цієї
справи, на що вона йому відповіла, що не
знаючи суті справи відповісти йому не
може. Вона повідомила, що судова
практика йде шляхом обов'язкового
накладення штрафу, а автомобіль, якщо
із спеціальним тайником -
конфісковується у дохід держави, а якщо
без тайника, то 50 на 50, тобто як вирішить
суддя. Він щось хотів з нею говорити з
приводу вирішення питання із суддею
про те, щоб не конфісковувати майно,
однак вона сказала, що не буде із ним
розмовляти на цю тему. На цьому вони
Наступного дня, 04 вересня 2013 року біля
обіду ОСОБА_4 зайшов до неї знову і
розповів коротко суть цієї справи. Він
повідомив, що на його знайомого ОСОБА_3
складено протокол про порушення митних
правил за переміщення через митний
пост «Лужанка» Чопської митниці до
Угорської республіки на автомобілі з
приховуванням від митного контролю
понад 2 000 пачок сигарет. При цьому,
ОСОБА_4 спитав за скільки (грошей) можна
вирішити питання, щоб автомобіль не
конфісковували в дохід держави. На це
вона відповіла, що не знає скільки
коштує вирішення цього питання і
спитала його, скільки він думає. Він
відповів, що біля 10 000 доларів, на що
вона йому сказала, що це багато і він в
свою чергу запропонував 5 000 доларів
10 вересня 2013 року він знову приходив до
неї на робоче місце і вони також
виходили на каву у згадане «АВС», де
вона йому почала розповідати, що за цю
суму вона вирішить із суддею таким
чином, що автомобіль повернуть
власнику або представнику. Більш
детально зміст розмови вона вже не
пригадує. Хоче уточнити, що вона його
обманювала, тому що про цю справу із
суддею вона нічого не говорила.
13 вересня 2013 року після обіду їй на
мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_4 і попросив вийти із ним на каву.
Вона відразу вийшла до нього і вони
пішли до «АВС» біля суду по вул. І.
Франка. Ми відійшли у сторону до
сміттєвих баків, де він передав їй 1000
доларів США (10 купюр по 100 доларів). При
цьому, ОСОБА_4 сказав, що наразі більше
надати не може, а решту він віддасть
після винесення судового рішення.
Після цього, вони попрощалися і
У неділю у вечірній час 15 вересня 2013
року їй зателефонував ОСОБА_4 і спитав,
коли буде судове засідання, на що вона
відповіла, що не знає на коли
призначена справа.
В кінці робочого дня 17 вересня 2013 року
ОСОБА_4 зателефонував і спитав, на яку
годину завтра призначено судове
засідання, на що вона відповіла, що не
18 вересня 2013 року біля обіду ОСОБА_4 їй
зателефонував та повідомив, що
підіймається до неї. Через кілька
хвилин він зайшов у кабінет, де вона
йому віддала підписану постанову
судді. Вони домовилися, що біля 17.00 год.,
що він буде її чекати біля згаданого
мною «АВС», де віддасть решту суми,
тобто 4 000 доларів США. Приблизно через
півгодини вона вийшла до нього в
обумовлене місце, вони присіли за
столик та говорили про особисті справи.
Після цього, вона попросила його
підвести її до «ПАДІЮНу», звідки хотіла
забрати доньку із танцювального
гуртка. Він погодився її підвезти та
зупинився біля кафе-бару «Бомбей», де
зупиняються автомобілі служби таксі.
Він сказав, що зараз дає їй решту
обумовленої суми, тобто 4 000 доларів США
та віддав їй пачку грошей, яку вона
взяла в руки і при ньому у автомобілі
перерахувала. Через мить до неї
підбігли молоді люди у цивільному
одязі, які представилися
співробітниками УСБУ та затримали її.
Про цю домовленість із ОСОБА_4 вона
нічого судді Івашковичу І.І. не
говорила. Тобто вона обманювала ОСОБА_4
про те, що вирішила це питання із
суддею, а насправді тільки
розраховувала, що суддя саме таке
рішення прийняти, яке вона обіцяла
ОСОБА_4 Просить суворо її не карати,
оскільки вчинила злочин через збіг
важких сімейних обставин.

З урахуванням обсягу доказів, які
досліджувались у судовому засіданні у
відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України,
суд вважає доведеною вину
обвинуваченої ОСОБА_1 в
інкримінованому їй злочині і
кваліфікує її дії за ст. 369-2 ч. 2 КК
України, як одержання неправомірної
вигоди за вплив на прийняття рішення
особою, уповноваженою на виконання
функцій держави.

При призначенні покарання
обвинуваченій, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу винної і
обставини, що пом'якшують та обтяжують
відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене
обвинуваченою ОСОБА_1 кримінальне
правопорушення відноситься до злочину
середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_1 по місцю проживання та
колишньої роботи характеризується
позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України
обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченій ОСОБА_1, суд визнає щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, вчинення злочину вперше,
наявність на утриманні хворої дитини
та непрацездатної матері, а також
вчинення злочину внаслідок збігу
тяжких сімейних обставин.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК
України обтяжують покарання
обвинуваченій, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин,
відповідно до вимог кримінального
закону і передбаченої цим законом
санкції, винній ОСОБА_1 необхідно для її
виправлення і попередження нових
злочинів призначити покарання у виді
штрафу в межах санкції, передбаченої
ст. 369-2 ч. 2 КК України.

Строк застосування запобіжного заходу
відносно ОСОБА_1 у вигляді домашнього
арешту закінчився 20 листопада 2013 року.

Питання речових доказів та судових
витрат вирішити в порядку ст. ст. 100, 124
КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.
368 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 369-2 ч. 2 КК
України і призначити покарання у виді
штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч)
грн. з позбавленням права обіймати
посади в правоохоронних та судових
органах строком на 1 (один) рік.

Речові докази по справі, а саме грошові
кошти - 40 банкнот номіналом по 100
доларів США, передані на відповідальне
зберігання філії АТ «Державний
експортно-імпортний банк України» в
місті Ужгороді - повернути власнику
ОСОБА_4

Речові докази по справі, а мобільний
телефон ОСОБА_1 марки «Самсунг» з
сім-картою оператора мобільного
зв'язку МТС з номером НОМЕР_1 та
портфель ОСОБА_1, які знаходяться на
зберіганні у кімнаті зберігання
речових доказів прокуратури
Закарпатської області - такій
повернути.

Речові докази по справі, а саме ватний
тампон із змивом правої долоні руки
ОСОБА_1, ватний тампон із змивом лівої
долоні руки ОСОБА_1, контрольний
взірець ватного тампону зі зразком
спеціальної хімічної речовини та аркуш
паперу із зразком спеціального
маркера, які знаходяться на зберіганні
у кімнаті зберігання речових доказів
прокуратури Закарпатської області -
знищити.

Речові докази по справі, а саме
компакт-диск марки «RsDATA», об'ємом 4,7 ГБ
та компакт-диск марки «hp», об'ємом 700 МБ,
приєднані до матеріалів кримінального
провадження - зберігати при матеріалах
кримінального провадження №0000073.

Конверт з грошовими коштами в сумі 500
доларів США, які належать ОСОБА_1 на
праві приватної власності, передані на
відповідальне зберігання філії АТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» в місті Ужгороді - повернути
власнику ОСОБА_1

Судові витрати по справі за проведення
криміналістичної експертизи речовин
хімічних виробництв та спеціальних
хімічних речовин у розмірі 2 448 (дві
тисячі чотириста сорок вісім) гривень 00
копійок стягнути з ОСОБА_1 на користь
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція
до апеляційного суду Закарпатської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Копію вироку суду сторони
кримінального провадження можуть
отримати в Перечинському районному
суді Закарпатської області в порядку,
передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: Чепурнов В. О.