Справа № 11-502/2008 р. Головуючий у 1 інстанції Негода А.М.
Категорія ч. 2 ст.286 ч.2 КК Доповідач Шахова О.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2008 року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого
судді Сердюка О.Г.

суддів Шахової О.Г., Борисенка І.П.

з участю
прокурора Щербака О.В.

представника
цивільного відповідача Ковальчука В.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією представника
цивільного відповідача ВАТ «Ніжинський хліб» Ковальчука В.Д. на вирок
Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Галиця,
Ніжинського району, Чернігівської області, українець, громадянин України,
мешканець м. Ніжина Чернігівської області, водій ВАТ „Ніжинський хліб”, раніше
не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК
України до 4 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік 6 місяців.

На
підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки та, відповідно до ст. 76 КК України,
покладено на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто
з ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертиз на користь НДКЕЦ при УМВС
України в Чернігівській області в сумі 685 грн. 44 коп., на користь
Чернігівського відділення КНДІСЕ в сумі 1133 грн. 90 коп..

Стягнуто
з ВАТ «Ніжинський хліб»: на користь ОСОБА_2 14 124 грн. 75 коп. в рахунок
відшкодування завданої матеріальної шкоди та 28 000 грн. - моральної шкоди; на
користь ОСОБА_5 2313 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 28 000 грн.
моральної шкоди.

Питання
про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Судом
ОСОБА_1 засуджений за те, що він, 20 січня 2006 року близько 11 години, керуючи
автомобілем ГАЗ-33021 д.н.з. НОМЕР_1, який належить ВАТ «Ніжинський хліб»,
рухався по середині проїжджої частини дороги «Талалаївка - Дмитрівка - Ічня»
слідом за автомобілем ГАЗ 3307 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3. На 66
кілометрі даної автодороги між селами Кропивне, Бахмацького району, і Южне,
Ічнянського району, ОСОБА_1, порушивши п.п. 11.1, 11.2, 11.3, 13.1, 13.3 Правил
дорожнього руху України, не врахувавши дорожньої обстановки (на автодорозі
перебували снігові перемети, дув сильний боковий вітер, який підіймав сильний
боковий пил) не вибравши безпечного інтервалу та дистанції руху, виїхав на зустрічну смугу руху в створивши
небезпеку для руху, при роз'їзді із зустрічним автомобілем ВАЗ-21091, д.н.з.
НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 скоїв зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок
зіткнення автомобілів водію ОСОБА_4 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,
від яких він помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Не
погоджуючись з рішенням суду, представник цивільного відповідача ВАТ
«Ніжинський хліб» Ковальчук В.Д. подав апеляцію, в якій просить вирок скасувати
в частині стягнень з ВАТ «Ніжинський хліб» на користь потерпілих та постановити
нове рішення, яким цивільний позов задовольнити частково. Вважає, що суд,
приймаючи рішення про стягнення матеріальної і моральної шкоди, не об'єктивно
дослідив наявні у справі докази, не дав їм належну правову оцінку та не
з'ясував обставини, що мають значення для вирішення позову по суті. Вказує, що
з наданих потерпілими документів вбачається, що обидві потерпілі, кожна окремо,
понесли матеріальні витрати на придбання труни, поминальні обіди, тобто, вони
одночасно і самостійно ховали загиблого в ДТП ОСОБА_4. Крім того вказує, що
потерпілі включили в свої позовні вимоги витрати, які не були понесені ними в
день похорон. Вважає, що суд, при визначенні розміру компенсації моральної
шкоди на користь кожного з позивачів, не достатньо врахував роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року та № 4 від 31.03.1995 року «Про
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зазначає,
що суд при вирішенні цивільного позову, не врахував обоюдної вини засудженого та
потерпілого у скоєному ДТП.

Заслухавши доповідача, пояснення представника цивільного відповідача, який
підтримав свою апеляцію, думку прокурора, який вважав вирок законним та
обгрунтованим, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція
апелянта підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.299 КПК України,
суд, розглядаючи кримінальну справу, визначає обсяг доказів, що підлягають
дослідженню, та порядок їх дослідження. Суд, вправі, якщо проти цього не
заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження
доказів, стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову,
які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють
підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає
сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Згідно з протоколом судового засідання
(а.с.139) при визначенні обсягу дослідження доказів, при частковому визнанні підсудним цивільного позову, прокурор пропонував
досліджувати докази в повному обсязі, з думкою прокурора погодився і
представник цивільного відповідача, який також частково визнавав позовні
вимоги , а невизнання ним позовних вимог
базувалося на оспорюванні вини засудженого в скоєнні ДТП, про що свідчили і їх
заперечення, надані ще до судового засідання. Суд же погоджується з пропозицією
захисника засудженого та самого засудженого про недоцільність дослідження
доказів, зокрема, щодо тих обставин, які стосувалися пред'явленого ОСОБА_1
обвинувачення. і приймає рішення про скорочений порядок дослідження фактичних обставин
справи, дослідивши повно обставини, які відносяться до цивільного позову.

Також в порушення вимог ч.3 ст.299 КПК
України суд не з'ясував питання чи правильно розуміють всі учасники
процесу наслідки такого порядку, а з'ясовував тільки у засудженого.
Виходячи з цього, інші учасники процесу не усвідомлювали процесуальні наслідки
такого рішення - позбавлення їх права оспорювати фактичні обставини справи в
апеляційному порядку.

На всьому протязі досудового слідства та
в попередніх судових засіданнях 05.06.2006; 03.10.2007 року ОСОБА_1 не визнавав
своєї вини в скоєному, в судовому
засіданні по даному вироку, згідно протоколу, він визнав пред'явлене йому обвинувачення, проте,
виходячи з аналізу його показань в даному судовому засіданні він не визнавав
пред'явлене йому обвинувачення і давав ідентичні показання тим, коли заявляв
про невизнання своєї вини в скоєному.

За таких обставин суд першої інстанції
був зобов'язаний дослідити всі докази, якими органи досудового слідства
обґрунтували висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину.
Однак суд цього не зробив і відповідних доводів засудженого не спростував,
порушивши вимоги ст. 299 КПК, що перешкодило йому постановити законне та
обґрунтоване рішення.

Крім того, визначаючись в скороченому порядку
дослідження обставин справи, досліджуючи докази по позовах, суд вдався до
вияснення наявності вини ОСОБА_1 у скоєному, тобто, досліджував фактичні
обставини справи, не вирішуючи питання про зміну його порядку.

Наведені порушення чинного
законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність
прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

Вказаний вирок суду постановлений при
неповно досліджених обставинах справи, а також з істотним порушенням
кримінально-процесуального законодавства, які виключають можливість
постановлення вироку в апеляційній інстанції.

При новому розгляді справи необхідно
перевірити і доводи, викладені апелянтом
в апеляції.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 365, 366, 367 КПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А
:

Апеляцію представника цивільного
відповідача ВАТ «Ніжинський хліб» Ковальчука В.Д. - задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 09 червня 2008 року щодо засудженого ОСОБА_1 -
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому
складі суду.

С У Д Д І: