В И Р О К
№ 1- 141 0 8р.

Іменем України

19 травня 2008 року м.
Лубни

Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області в

Складі головуючого судді :Яценко В.В.

При секретарі : Гусак А.О.

З участю прокурора :Загребельного О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Лубни кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1в
с. Засулля, Лубенського району Полтавської обл., громадянин України, українець,
безпартійний, освіта середня, розлучений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає:
АДРЕСА_1раніше не судимого в силу ст. 89
КК України,

в скоєнні злочинів
передбачених ст. ст.358 ч1; ст.
358 ч3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на початку січня 2008 року , знаходячись на території
залізничного вокзалу станції Лубни Південної
залізниці Полтавської області, неподалік приміщення залу очікування знайшов
посвідчення учасника війни серія В-1У № НОМЕР_1, яке було видано на ім'я
ОСОБА_2. Достовірно знаючи, що власник
знайденого ним посвідчення має право безкоштовного
проїзду в приміському залізничному транспорті, ОСОБА_1. вирішив забрати його та вклеїти в нього свою фотокартку з метою
використовувати його для безкоштовного проїзду в приміських поїздах. Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер свого діяння,
передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи
намір, направлений на підроблення
документу, який видається державною установою і надає певні права, керуючись корисливими мотивами, за місцем
проживання, АДРЕСА_1, в знайдене
посвідчення учасника війни серія В-1У №НОМЕР_1, яке надає право на
безплатний усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській
місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і
міжміських маршрутів, відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", цього ж дня у вечірній
час, ОСОБА_1 вніс в посвідчення учасника війни серія В-1 У № НОМЕР_1 неправдиві
відомості, а саме, провів заміну фотокарточки
шляхом наклеювання замість старої, нової фотокарточки, з метою використовувати його для поїздок в залізничному
транспорті приміського сполучення.

Крім цього, ОСОБА_1. підроблене посвідчення учасника
війни серія В-1 У № НОМЕР_1 використовував,
пред'являючи його контролерам в поїздах та в квиткових касах залізничного
вокзалу станції Лубни Південної
залізниці, отримуючи там талони обліку безкоштовного проїзду на проїзд в залізничному транспорті приміського сполучення.

Так, 12 лютого
2008 року ОСОБА_1. в касі залізничного вокзалу
станції Лубни на підставі підробленого посвідчення отримав безкоштовний квиток на проїзд від станції Лубни Південної залізниці до
станції Київ Південно-Західної залізниці, який використав для поїздки до м.
Києва.

13 лютого 2008 року у ОСОБА_1 під час затримання працівниками міліції на
території залізничного вокзалу станції Лубни за вчинення адміністративного
правопорушення ( перебування в стані алкогольного сп'яніння) , було виявлено та
вилучено посвідчення учасника війни серія
В-1У N НОМЕР_1, виписане на ім'я ОСОБА_2, яке відповідно висновку технічної
експертизи документа № ЕК-68 від 4
березня 2008 року, частково підроблене шляхом вклеювання іншої фотокартки.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчинені злочинів, передбачених ст.
ст. 358 ч1, 358 ч.3 КК України визнав повністю , про обставини вчинення
інкріменуємих йому злочинів , дав покази як указано в описовій частині вироку .

Згідно ст.. 299 КПК України, судом
не досліджувались докази вини підсудного ОСОБА_1 стовно фактичних обставин справи.

Дії
підсудного ОСОБА_1, які виразились
у підробленні
посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і
яке надає певні права, з метою використання його підроблювачем, слід кваліфікувати ст. 358 ч. 1 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_1, які виразилися у використанні завідомо підробленого документу
(посвідчення), слід кваліфікувати
за ст. 358 ч. З КК України.

При обранні міри покарання
підсудному ОСОБА_1
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1
суд не вбачає.

Обставиною , що пом'якшує покарання
, суд визнає щире каяття у вчиненому, що знайшло своє підтвердження в дачі
правдивих показів, як на досудовому слідстві так і в ході судового слідства.

Суд також враховує особу підсудного ОСОБА_1, який раніше не судимий, позитивно характеризується
за місцем помешкання.

Суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання за вчинені злочини у вигляді обмеження волі .

Разом з тим суд
вважає , що виправлення та перевиховування підсудного ОСОБА_1
можливе без ізоляції від суспільства , і з урахуванням призначуваної
міри покарання вважає можливим звільнити його від відбування покарання на
підставі ст.. 75 КК України.

Керуючись ст.. ст.. 323, 324 КПК України, суд -

З А С
У Д И В :

ОСОБА_1за ст.. 358 ч.1 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців
обмеження волі .

За ст.
358 ч.3 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворого покарання менш
суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_1, 1 (один) рік 6 (шість) місяців
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з
іспитовим терміном на 1 ( один ) рік.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Відповідно до ст.. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1, не виїжджати за межі України без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

Речові
докази по справі : посвідчення на ім'я ОСОБА_2, що знаходиться при матеріалах
кримінальної справи - знищити.

На вирок
суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області в 15
добовий термін.

Головуючий Яценко В.В.