Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
09 липня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2015 року у кримінальному провадження № 0000360 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого Здолбунівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком один рік, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Здолбунів, Рівненська область, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського районного суду від 12 травня 2015 року ОСОБА_7 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Здолбунівського районного суду від 30 вересня 2014 року, остаточно ОСОБА_7 призначено три роки один місяць позбавлення волі;

ОСОБА_8 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України на два місяці арешту.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнанні винними та засуджені за те, що 2 лютого 2015 року, близько 23 год. за попередньою змовою, перебуваючи поблизу господарства ОСОБА_6 , у АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом демонтування викрали металеву сітку, вагою - 79 кг. - загальною вартістю 229,1 грн., яка огороджувала господарство ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 вважає, що суд дійшов до неправильного висновку про наявність у діях ОСОБА_7 складу злочину та необхідності притягнення його до кримінальної відповідальності. Зазначає, що діяння, вчинене ОСОБА_7 , хоч формально й містить у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, однак, враховуючи положення ч.2 ст.11 КК України, конкретні обставини справи, показання потерпілого, те, що матеріальна шкода, завдана злочином, незначно перевищує встановлений законодавством мінімум для притягнення особи до кримінальної відповідальності - є малозначним. Просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі ч.2 ст.11 КК України та п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

- потерпілий ОСОБА_6 вважає вирок, винесений відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , незаконним через неправильне застосування кримінального закону, оскільки суд дійшов неправильного висновку про наявність в діях обвинувачених складу злочину та необхідності притягнення їх до кримінальної відповідальності. Зазначає, що ті протиправні дії, які вчинили обвинувачені, не створили для нього якихось негативних наслідків, в зв`язку з їх малозначністю та вартістю викраденого майна. Вказує, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 добровільно усунули заподіяну йому незначну шкоду, щиро розкаялись у вчиненому та мають позитивні характеристики, а тому карати їх за крадіжку декількох кілограмів металевої сітки на мізерну суму, буде несправедливо. Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження відносно них за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрити на підставі ч.2 ст.11 КК України та п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на підтримку їхніх апеляційних скарг; думку прокурора ОСОБА_9 про залишення без задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин ґрунтуються на досліджених в порядку ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні доказах і сторонами не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України, є вірною, що не оспорюється в апеляційних скаргах захисника та потерпілого.
Доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_6 про малозначність діяння ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки характер вчиненого, а саме: свідоме за попередньою змовою групою осіб із застосуванням фізичної сили, користуючись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань (а.с.55, 65) - свідчать про непоступливість обвинувачених у своїй установці на вчинення кримінального правопорушення та відсутність у них на той момент адекватного сприйняття правил суспільного співжиття, а тому вважати таке діяння малозначним в розумінні ч.2 ст.11 КК України, на чому наполягають захисник ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_6 , немає підстав.
Згідно санкції ч.2 ст.185 КК України крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Разом з тим, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді двох місяців арешту без застосування вимог ст.69 КК України.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має призначити особі покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, повністю визнав себе винним у вчинені злочину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи всі ці обставини у їх сукупності, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_8 , покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_8 слід змінити з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.408 КПК України, оскільки такою зміною не погіршується становище обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Підстави для зміни чи скасування вироку стосовно ОСОБА_7 відсутні.
Керуючись ст.ст.404,405,407, 408 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2015 року у кримінальному провадження № 0000360 стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання ОСОБА_8 змінити.
Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання у виді арешту строком на два місяці.

В решті вирок суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в той же строк з дня вручення їм копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3