У х в а л а

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати
у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Кривенди О.В., Лавренюка М.Ю.,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Дніпропетровської області та
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 серпня 2006 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Вироком Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2006 року засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

раніше судимого
15 вересня 2004 року за ч. 5 ст. 191КК

України із
застосуванням ст. 69 КК України

на п'ять років
позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК

України
звільненого від відбування покарання

з випробуванням
з іспитовим строком тривалістю

три роки з
позбавленням права займатися

підприємницькою діяльністю строком на два роки,

- за ч.
2 ст. 121 КК України на вісім років позбавлення волі;

- за ч.
2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі;

- за
ч.4 ст. 296 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,
остаточно визначено ОСОБА_2. покарання - вісім років шість місяців позбавлення
волі;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,

не судимого,

- за ч.
2 ст. 121 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі;

- за
ч.4 ст. 296 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено ОСОБА_3. покарання - сім років шість місяців позбавлення
волі;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,

не
судимого,

- за ч.
2 ст. 121 КК України на сім років позбавлення волі;

- за ч.4
ст. 296 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено ОСОБА_4. покарання - сім років позбавлення волі;

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 серпня 2006 року вирок місцевого суду в
частині кваліфікації дій засуджених за ч. 4 ст. 296 КК України скасовано, а
справу в цій частині закрито за відсутністю в їхніх діях складу даного злочину.

Призначено ОСОБА_2. покарання за ч.
2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - п'ять років позбавлення волі, а на підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 та ч.2 ст.
121 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно визначено ОСОБА_2. покарання - п'ять років позбавлення волі.

ОСОБА_3. призначено за ч. 2 ст. 121
КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання - шість років
позбавлення волі.

ОСОБА_4. призначено за ч. 2 ст. 121
КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання - п'ять років позбавлення волі, а на підставі
ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком тривалістю два роки.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. визнано винними у вчиненні таких злочинів.

26
листопада 2002 року ОСОБА_2., перебуваючи на орендованому ним полі
в Синельниківському районі, Дніпропетровської області, з погрозою застосування
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, відкрито
заволодів майном Синельниківського управління водного господарства вартістю
1227 гривень.

18 жовтня
2003 року близько 17-ї години ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4, перебуваючи біля домоволодіння № АДРЕСА_1 в м.
Синельниково, Дніпропетровської області, на ґрунті особистих неприязних
стосунків, заподіяли ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження.

У
касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного
суду щодо засуджених з направленням справи на новий апеляційний розгляд у
зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально - процесуального закону,
неправильним застосуванням кримінального закону та призначенням засудженим надмірно м'якого
покарання.

Прокурор вважає,
що апеляційний суд не мав підстав для застосування до засуджених ст. 69 КК
України, а до ОСОБА_4., крім того, статті 75 КК України.

Також, на
думку прокурора, ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог ст.
377 КПК України.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1.
просить ухвалу апеляційного суду скасувати у зв'язку з призначенням засудженим
надмірно м'якого покарання, а справу - направити на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційного подання та касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про винність
ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4. у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій ґрунтується на доказах, зібраних у
встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно
оцінених судом, є обґрунтованим і не
оспорюється прокурором та потерпілим.

Кваліфікація
дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_3та ОСОБА_4. за
ч. 2 ст. 121 КК України є правильною і також
не оспорюється прокурором та ОСОБА_1 На думку колегії суддів, покарання
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України
з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4 на момент вчинення злочину були не судимі,
позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_2. є інвалідом 2-ї групи
і страждає на хронічні захворювання, потребуючи лікування.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції всі засуджені щиро
розкаялись у вчиненому.

Апеляційний суд призначив ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. покарання, яке є
необхідним й достатнім для виправлення засуджених та попередження нових
злочинів, умотивувавши своє рішення, а тому доводи касаційного подання та
касаційної скарги про надмірну м'якість цього покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Не виявлено при перевірці справи в касаційному порядку й істотних порушень
кримінально-процесуального закону під час розгляду справи апеляційним судом чи
неправильного застосування цим судом кримінального закону, про що йдеться в
касаційному поданні.

Оскільки передбачені ч.1 ст. 398 КПК
України підстави для скасування або зміни ухвали апеляційного суду щодо
засуджених відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для призначення справи до
розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного
подання заступника прокурора Дніпропетровської області та касаційної скарги
потерпілого ОСОБА_1.

судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Лавренюк М.Ю.