Справа № 4-31/11
П О С Т А Н О В А

"04" березня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: судді Сірої Г.І.

за участі секретаря Щербак О.В.

з участю: прокурора Васяновича М.В.

адвоката ОСОБА_1

особи, в інтересах якої

подана скарга ОСОБА_2

слідчого Божок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову слідчого СУ УМВС України в Сумській області Божок О.М. від 18 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи,-

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2011 року до Кролевецького районного суду надійшла скарга від адвоката ОСОБА_1 на постанову слідчого СУ УМВС України в Сумській області Божок О.М. про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 384 КК України від 18 лютого 2011 року.

В своїй скарзі адвокат посилається на те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 384 КК України слідчим 18.02.2011 р. порушена з порушенням положень ст. 94 КПК України, без наявності достатніх підстав для цього. При цьому в скарзі він зазначає, що слідчим при винесенні постанови не було дотримано положень Конституції України, ст. 62, ст. 11 Загальної декларації прав людини, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, так як ОСОБА_3, який притягується до кримінальної відповідності за ч. 1 ст. 121 КК України, не є засудженим, його вина рішенням суду не встановлена, тому не було підстав для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за дачу завідомо неправдивих показань як свідком по даній кримінальній справі, яка не пройшла суд першої інстанції. Крім того, не розглянута по суті скарга ОСОБА_2 на імя прокурора Сумської області щодо незаконних дій посадових осіб прокуратури Кролевецького району та Кролевецького РВ УМВС, під впливом психічного тиску яких він дав неправдиві свідчення, про що було відомо слідчому, а до розгляду цієї скарги по суті неможливо було приймати рішення про порушення кримінальної справи. Звинувачення ОСОБА_2 будується на домислах слідчого, не підтверджується жодними доказами, в тому числі ОСОБА_3, який визнає вину за ч. 1 ст. 121 КК України, на очній ставці підтвердив свідчення ОСОБА_2

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 підтримав подану ним скаргу, вважаючи, що до розгляду скарги ОСОБА_2 в прокуратурі Сумської області, а також до розгляду кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст.12 КК України, не могло бути прийнято рішення про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 384 КК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав скаргу адвоката.

Слідчий Божок О.М. пояснила, що в ході досудового слідства по кримінальній справі, порушеній за ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_3, нею було встановлено, що в ході слідства ОСОБА_2, будучи допитаним в якості свідка та будучи при цьому попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дав завідомо неправдиві свідчення про обставини заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ОСОБА_3, які були йому відомі. Нею в установленому КПК України порядку була 18.02.2011 р. винесена постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Дослідивши матеріали, на підставі яких порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, заслухавши пояснення заявника, ОСОБА_2, слідчого Божок О.М., думку прокурора, який вважає, що підстав для задоволення скарги немає, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з вимог ст. ст. 94, 97, 98 КПК України.

18 лютого 2011 року слідчим СУ УМВС в Сумській області була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. При цьому в постанові зазначено, що в ході розслідування кримінальної справи, порушеної по факту заподіяння ОСОБА_4 5.12.2009 р. тяжких тілесних ушкоджень, 03.03.2010 р. в якості свідка було допитано ОСОБА_2 Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, він, знаючи, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3, дав завідомо неправдиві показання, в яких зазначив, що йому невідомо, хто скоїв даний злочин.

Приводом до порушення кримінальної справи є матеріали кримінальної справи №10100016, а підставами є достатні дані, які вказують на ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України (а.с. 5). В матеріалах, на підставі яких було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 містяться докази, зібрані в ході розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_3, рапорт слідчого Божок О.М. про виявлення підстав для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 884 КК України.

Відповідно до ст. 94 ч. 1 КПК України приводами для порушення кримінальної справи, зокрема, є заяви, повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян (п.1), а також безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину (п. 5).

Ч. 2 ст. 94 КПК України передбачає, що справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

При розгляді скарги встановлено, що постанову про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 18.02.2011 р. слідчий винесла з дотриманням вимог ст. ст. 97, 98 КПК України, оскільки при наявності приводів та підстав, зазначених в ст. 94 КПК України, слідчий зобовязаний порушити кримінальну справу, винісши про це постанову.

Як зазначила слідчий, такими підставами є наявність даних, які вказують на те, що в діях ОСОБА_2 маються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, і ці дані отримані в ході розслідування кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, з дотриманням вимог чинного законодавства щодо законності зібрання доказів.

Судом не встановлено фактів незаконності отримання доказів при розслідуванні кримінальної справи стосовно ОСОБА_3, які були підставою для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 Посилання заявника на субєктивну оцінку цих доказів слідчим Божок О.М., тобто на аналіз доказів, які зібрані в ході досудового слідства по кримінальній справі, не може бути предметом дослідження при розгляді його скарги, оскільки згідно положень ст. 236-8 КПК України суд не вправі при розгляді даної скарги розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи. Саме цим положенням керується суд при розгляді даної скарги, в тому числі і при вирішенні питання по скарзі з врахуванням посилань заявника на положення про презумпцію невинуватості особи, оскільки питання щодо цього вирішує лише суд при розгляді кримінальної справи стосовно конкретної особи.

Керуючись ст. ст. 236-7, 236-8 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

скаргу адвоката ОСОБА_1 про скасування постанови слідчого СУ УМВС України в Сумській області від 18 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, залишити без задоволення.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її винесення до апеляційного суду Сумської області.

Суддя:

ОСОБА_5