Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/9957/15-к
Провадження № 1-кп/523/440/15
І м е н е м У к р а ї н и
14.07.2015 року м. Одеса
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, розлученої, маючого на утриманні непрацездатну мати, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Близько 21 години 10 хвилин 17 січня 2015 року ОСОБА_6 , керуючи в темний час доби технічно справним автомобілем «Kia Carnival», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі з боку вул. Одарія в напрямку вул. Церковна, в порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.п. 2.3«б», 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, наближаючись до будинку № 7 вул. Чорноморського козацтва та намагаючись здійснити випередження невстановленого вантажного автомобілю, який рухався попереду в цій же смузі руху із швидкістю, меншою за швидкість керованого ОСОБА_6 автомобіля, шляхом перестроювання в праву смугу попутного напрямку руху, не переконалась у безпеці своїх дій та скоїла наїзд на задню частину напівпричепа «Fruhauer», р.н. НОМЕР_2 , який у складі автопоїзду з автомобілем «Renault Magnum», р.н. НОМЕР_3 , перебував у статичному положенні внаслідок здійснення аварійної зупинки на освітленій ділянці правого ряду проїзної частини, за напрямком її руху.
Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди стало отримання пасажиром автомобілем «Kia Carnival», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаних висновком судово-медичної експертизи від 27 квітня 2015 року №843 наступних тяжких тілесних ушкоджень: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, проникнення повітря в порожнину черепа, лінійних переломів лобної кістки, передньої і задньої стінок лобової пазухи, даху і внутрішньої стінки правої орбіти, ґратчастої кістки, осередку ґратчастого лабіринту, стінки основної пазухи, зовнішньої і нижньої стінок правої орбіти, зовнішньої, внутрішньої і нижньої стінок лівого орбіти, стінок обох гайморових пазух, правої скулової кістки, переломів кісток носа і носової перегородки зі зміщенням кісткових уламків, що супроводжувалися крововиливами в осередки ґратчастого лабіринту, основну і гайморові пазухи; розривів барабанних перетинок правого і лівого вуха з розвитком посттравматичного мезотімпаніта, забитих ран, гематоми і емфіземи м`яких тканин голови, забитої рани правого передпліччя.
Обвинувачена свою вину у вчиненому діянні визнала в повному обсязі, підтвердила в своїх показаннях сутність пред`явленого їй обвинувачення та додатково показала, що в темний час доби одного із днів січня цього року, керуючи легковим автомобілем зі швидкістю 40-50 км/год по середньому ряду проїзної частини вул. Чорноморського козацтва в м. Одесі, при проїзді від Пересипського мосту в напрямку ж/м Котовського, вона вирішила випередити рухаючий попереду з меншою швидкістю вантажний автомобіль, для чого здійснила перестроювання в правий ряд, проте, як з`ясувалося згодом, в цьому ряді вже перебував інший вантажний автомобіль, що зупинився. Не очікування наявності такої перешкоди, а також фактичне її виявлення обвинуваченою в останній момент призвело до наступного зіткнення керованого нею легкового автомобіля з напівпричепом від попереднього транспортного засобу, внаслідок чого якого пасажир ОСОБА_4 отримав пошкодження в області голови та передпліччя. Обвинувачена також показала, що в подальшому добровільно здійснила всі витрати, пов`язані з особистими потребами ОСОБА_4 в лікуванні. Про вчинену необережність ОСОБА_6 жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілим, обвинуваченою та її захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведеність вини ОСОБА_6 .
Зазначені дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Судом розглянуто цивільні позови, заявлені прокурором до обвинуваченої про відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 комунальній установі «Міська клінічна лікарня №11» на суму 3025,66 грн., а також комунальній установі «Міська клінічна лікарня №1» на суму 1500 грн., які ОСОБА_6 було визнано в повному обсязі.
У відповідності з ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Розміри витрат, понесених на лікування ОСОБА_4 комунальними установами «Міська клінічна лікарня №11» та «Міська клінічна лікарня №1» підтверджуються дослідженими в суді довідками-рахунками, відповідно, №01-86/625 від 6 квітня 2015 року та №227 від 27 березня 2015 року.
З врахуванням доведеності в суді вини ОСОБА_6 у заподіянні ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, при відсутності обставин, які б звільняли обвинувачену від відшкодування витрат медичної установи на лікування потерпілого від злочину, в тому числі документального підтвердження можливого здійснення нею такої оплати, суд вважає, що заявлені прокурором вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченої судові витрати на суму 1878 грн., пов`язані з проведенням у справі транспортно трасологічних та автотехнічної експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття, факт першого притягнення до кримінальної відповідальності, а також позицію потерпілого, який не вимагає призначення суворого покарання, в якості обставин, які пом`якшують покарання.
Суд констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_6 , як про особу, що має постійне місце проживання, позитивні за цим місцем характеристики, її публічне вибачення перед потерпілим, наявність на утриманні обвинуваченої непрацездатної матері.
З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням мінімального іспитового строку, у зв`язку із чим, до неї слід застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.
Крім того, враховуючи майже 6 річний попередній водійський стаж ОСОБА_6 та потребу, як подальшого утримання власної родини, так і відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на стаціонарне лікування потерпілого, а також аналогічні позиції прокурора та потерпілого, суд вважає необхідним не позбавляти її права керувати транспортними засобами.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти в цей орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію.
Стягнути з ОСОБА_6 , (і.н. НОМЕР_4 ) на користь держави судові витрати на суму 1878 (одну тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1