Справа № 274/428/15-к
Провадження № 1-кп/0274/165/15
ВИРОК
І м е н е м У к р а ї н и
17.02.2015 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

з участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/428/15-к про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярська Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 12.01.11 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 2) 05.10.11 Бердичівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 16.11.12 умовно-достроково з невідбутим строком 7 місяців 12 днів,

за ст. 395 КК України,

з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої 13 січня 2014 року за поданням начальника Бердичівського МВ Бердичівським міськрайонним судом було винесено постанову про встановлення ОСОБА_3 адміністративного нагляду терміном на 1 рік з наступними обмеженнями: заборону виходу з будинку за місцем проживання з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; заборону виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу міліції; заборону перебувати в кафе, барах, ресторанах, відділах магазинів, де продаються спиртні напої, з метою купівлі спиртних напоїв, реєстрацію кожного першого, третього понеділка щомісяця.

12 лютого 2014 року ОСОБА_3 під підпис було роз`яснено його обов`язки, встановленні постановою Бердичівського міськрайонного суду від 13.01.14. Однак, ОСОБА_3 16 грудня 2014 року з метою ухилення від адміністративного нагляду, не повідомивши працівників Бердичівського МВ, які здійснюють за ним нагляд, без поважних причин залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та поїхав до невстановленого слідством населеного пункту в Київській області, де перебував до 11 січня 2015 року.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

29 січня 2015 року між прокурором Бердичівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 395 КК України та узгоджують покарання у виді 1 місяця арешту. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 395 КК України, є злочином невеликої тяжкості, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (28.01.15) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (ст. 395 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2015 року між прокурором Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1