В И Р О К 142/600/15-к
іменем України 1-кп/142/30/15
26.05.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонорівка, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , з не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого Піщанським районним судом Вінницької області:
07.06.1993 року за ст. 140 ч. 3, 46 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі;
13.08.1996 року Літинським райсудом Вінницької області за ст. 184 КК України (1960 р.) до 8 місяців позбавлення волі;
19.06.1998 року Піщанським райсудом Вінницької області за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
26.04.2001 Кодимським райсудом Одеської області за ст. 142 ч. 2; 94; 215-3 ч. 1 КК України (1960 р.) до 13 років позбавлення волі;
11.02.2014 року Піщанським райсудом Вінницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України

С У Д В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 30 березня 2015 року близько 09 години 30 хвилин, через вікно проник до приміщення нежитлового сараю будинку АДРЕСА_1 ,
належного ОСОБА_5 , звідки таємно викрав:
· три алюмінієвих бідони;
· чотирі алюмінієвих казанів на 15 літрів;
· три кг. алюмінієвого дроту, заподіявши потерпілій майнову шкоду на суму 401,6 гривнів.
Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши себе винним у повному обсязі, суду пояснив, що 29.03.2015 року він приїхав у с. Гонорівка до матері. Спиртних напоїв він не вживає взагалі. Знав, що у будинку ОСОБА_5 ніхто не проживає. В ночи він зайшов на подвір`я, щоби викрасти металобрухт. Відкрив вікно сараю і проникнувши в середину викрав 3 бідони, 4 казани, дріт. Усе сховав у кюветі. Ранком 30.03.2015 року він викликав таксі, погрузив усе викрадене, привіз його у смт. Піщанка де продав за 350 гривнів.
Потерпілій відшкодував 320 гривнів.
У скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заявила будь яких вимог щодо відшкодування майнової або іншої шкоди. Пояснила, що односельці переказали їй нібито ОСОБА_4 виносив з подвір`я якісь речи. Коли прийшла до будинку, в якому проживали її покійні батьки виявила крадіжку.
ОСОБА_4 дав суду послідовні покази, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Його показання не суперечать пред`явленій підозрі і не спростовуються учасниками судового провадження, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд впевнився у правильному розумінні обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає.
Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати недосліджені обставини справи в апеляційному порядку і обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалами провадження, що характеризують його особу .
Суд дійшов висновку про доведеність вини за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у крадіжці чужого майна, поєднаній із проникненням у приміщення.
Обираючи вид та розмір міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані за особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого вважає: щире каяття та активне сприяння встановленню істини як органу досудового слідства так і суду, часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Разом із тим, обставинами що обтяжують покарання є: рецидив злочинів.
При цьому, суд враховує негативні характеристики обвинуваченого з місця проживання.
Зважаючи на те, що обвинувачений раніше засуджувався за вчинення навмисних злочинів до різноманітних мір покарання (позбавлення волі, звільнявся від покарання із випробуванням, умовно-достроково та за амністією звільнявся від відбування покарання) наявність обставин передбачених ст. 67 КК України, суд призначає покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України з урахуванням вимог ст. 65 КК України, пов`язане із ізоляцією від суспільства.
Об`єкт посягання (бувші у використанні предмети обіходу), його
невелика значимість та незначна цінність, відсутність майнових вимог до обвинуваченого у потерпілої, дають підстави суду призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 185 ч. 3 КК України.
Наведені обставини не дають суду підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому в порядку ст. 69-1, 75 КК України, або призначення іншого більш м`якого покарання, оскільки він раніше скористався такими преференціями, однак не довів свого виправлення або наміру твердо встати на шлях виправлення та відмовитись від злочинної діяльності.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Речові докази, згідно обвинувального акту зберігаються потерпілою і передаються їй судом.
Керуючись ст. 370, 374, 395 КПК України, -
С У Д П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі
Строк відбування покарання, обчислювати з дня звернення вироку до виконання дня затримання в порядку його виконання, оскільки на час проголошення вироку міру запобіжного заходу не було обрано.
Речові докази повернути потерпілій ОСОБА_5 ..
На вирок протягом тридцяти днів від дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.
С У ОСОБА_6 :