УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ

у складі:

головуючого Дембовського
С.Г.,суддів Колесниченка В. М. і Мороза М.
А..за участю прокурора
Чупринської Є. М.,розглянувши в
судовому засіданні 13 листопада 2014 року
в м. Києві кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого
ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на
вирок Ленінського районного суду
м. Вінниці від 26 липня 2011 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 2 лютого 2012 року щодо
засудженого,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
раніше судимого 4 серпня 2010 року
вироком Ленінського районного суду
м. Вінниці за ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3
ст. 358 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 9 років із
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у
виді позбавлення волі на строк 8 років
із конфіскацією всього майна, яке є
його власністю.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_5 визначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 8 років із
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання покарань, призначеного за
вироком від 04.08.2010 року ОСОБА_7
визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 9 років і 6
місяців із конфіскацією всього майна,
яке є його власністю.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнано
винуватим та засуджено за те, що він 29
вересня 2007 року та 31 січня 2008 року з
метою заволодіння чужим майном у м.
Вінниці уклав договір із ОСОБА_8 і
ОСОБА_9 про придбання для них
транспортних засобів марки «JEEP GRAND
CHEROKEE» та «LINCOLN» та шляхом обману і
зловживання довірою заволодів їх
коштами, чим заподіяв потерпілому
ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 22 000
доларів США, а ОСОБА_9- 49 730 доларів США

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 2 лютого 2012 року вирок щодо
ОСОБА_5 у частині вирішення цивільного
позову потерпілого ОСОБА_8 скасовано, а
справу направлено на новий судовий
розгляд в порядку цивільного
судочинства. В решті вирок щодо
засудженого залишено без зміни.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від

13 лютого 2014 року засудженому ОСОБА_5
поновлено строк на касаційне
оскарження вироку Ленінського
районного суду м. Вінниці від
26 липня 2011 року та ухвали Апеляційного
суду Вінницької області від 2
лютого 2012 року щодо нього.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 червня 2014 року
ОСОБА_5 на підставі Закону України «Про
амністію у 2014 році» від 06.05.2014 року
звільнено від відбування покарання.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
засудженого ОСОБА_5 скасувати у зв'язку
з неправильним застосуванням
кримінального закону, а справу закрити.
Зазначає, що судом не дано
кримінально-правової оцінки кожному
злочину окремо та не вказано, якою саме
частиною та статтею особливої частини
КК України охоплюються вказані діяння.
Посилається на те, що між потерпілими
та засудженим існували
цивільно-правові зобов'язання у зв'язку
з чим ОСОБА_5 безпідставно засудженого
за інкриміновані йому злочини. Крім
того, стверджує про незаконність
засудження його підзахисного за ч. 4 ст.
190 КК України, оскільки за вироком
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 4 серпня 2010 року за вказаною статтею
кримінального закону йому вже
призначено покарання. Також при
призначенні покарання не враховано
тяжкість вчинених злочинів, дані про
особу засудженого, а саме: позитивні
характеристики за місцем проживання,
стан здоров'я та відсутність обставин,
що обтяжують покарання.

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_5
аналогічна скарзі його захисника.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
про відсутність підстав для
задоволення скарг, перевіривши
матеріали справи й обговоривши доводи,
викладені у касаційних скаргах,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарги не підлягають задоволенню.

Висновок суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_5 у вчиненні
злочинів, за які його засуджено,
підтверджений зібраними в
установленому порядку доказами, які
досліджені, належно оцінені судом і
детально викладені у вироку.

Хоча засуджений ОСОБА_5 своєї
винуватості у вчиненні шахрайства у
великих та особливо великих розмірах
не визнав, але його вина
підтверджується показаннями
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9
про обставини заволодіння ОСОБА_5 у них
грошовими коштами.

Крім того, винуватість ОСОБА_5
підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_11 про те, що в його присутності
ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 22 000 доларів США
для поставки автомобіля «JEEP GRAND CHEROKEE».

Ці показання узгоджуються із даними, що
містяться в протоколах очних ставок
між потерпілим із засудженим, та між
свідком та засудженим ОСОБА_5

Окрім того, із даних що містяться у
протоколах пред'явлення для впізнання,
потерпілий ОСОБА_8 указав на ОСОБА_5, як
на особу, яка шахрайським способом
заволодів його коштами, а свідок
ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_5 та підтвердив,
що ОСОБА_8 передав йому гроші для
придбання автомобіля.

Також винуватість засудженого
підтверджується даними, що містяться у
протоколах слідчих дій та наведеними у
судових рішеннях доказами, і сумніву в
їх достовірності немає.

Проаналізувавши всі досліджені по
справі докази в їх сукупності, в тому
числі й ті, на які посилається захисник
та засуджений у касаційних скаргах, та
давши належну оцінку всім доводам,
висунутим на захист ОСОБА_5 із приводу
відсутності в його діях складу
злочинів, суд обґрунтовано визнав
доведеною винуватість ОСОБА_5 у
вчиненні шахрайства в великих та
особливо великих розмірах і правильно
кваліфікував його дії за ч. ч. 3, 4 ст. 190
КК України.

Підстав для скасування вироку та
ухвали щодо ОСОБА_5 у зв'язку з
неправильним застосуванням
кримінального закону, як про це
порушено питання в касаційних скаргах,
не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання,
відповідно до вимог ст. 65 КК
України, суд урахував ступінь тяжкості
вчинених злочинів, дані про особу
засудженого.

Посилання в касаційних скарг про
незаконність засудження
ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки
за вказаною статтею кримінального
закону йому вже призначено покарання,
не заслуговують на увагу.

Як убачається з матеріалів
кримінальної справи, ОСОБА_5 засуджений
вироком Ленінського районного суду м.
Вінниці від 4 серпня 2010 року за вчинення
з вересня 2008 по травень 2009 року
шахрайських дій щодо потерпілих
ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Апеляційним судом при перевірці даної
кримінальної справи в апеляційному
порядку правильно прийнято рішення.
Свої висновки, із якими погоджується
колегія суддів, суд належним чином
умотивував. Вони підтверджені
доказами, які суд апеляційної
інстанції ретельно перевірив і
належним чином оцінив.

Істотних порушень вимог кримінально -
процесуального закону, які були б
підставою для зміни або скасування
судових рішень, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960
року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідних
положень» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та
засудженого ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а вирок Ленінського
районного суду м. Вінниці
від 26 липня 2011 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області
від 2 лютого 2012 року щодо засудженого
ОСОБА_5 - без зміни.

С у д д і:

С. Г. Дембовський В. М. Колесниченко М. А.
Мороз