Справа № 361/9363/2014-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/131/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 12.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 12 » лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами: захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нововолодимирівка Березнегуватського р-ну Миколаївської обл., гр.України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно засуджено на 2 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 196,56 грн. за проведення балістичної експертизи та 184,47 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду у зв`язку з відмовою від позову.

в с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

3.10.2014р., близько 22 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_9 , який на той час перебував біля будинку АДРЕСА_2 , виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Иж» моделі «Юпитер», модифікації «Иж 6.114-010-01», який знаходився на вказаному подвір`ї під навісом та належав ОСОБА_10 , реалізуючи який, ОСОБА_9 проник на зазначене подвір`я, де намагався привести в дію двигун мотоцикла шляхом натискання на спеціальний важіль, проте, йому це не вдалося, у зв`язку з відсутністю палива у паливному баку. Заливши до баку бензин, ОСОБА_11 не зміг довести свій злочинний умисел на незаконне заволодіння мотоциклом до кінця з причини, що не залежали від його волі, оскільки внаслідок своєї недбалості здійснив загорання мотоцикла, заподіявши у такий спосіб потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 4658,40 грн.

Крім того, у липні 2014 р., точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в таборі батальйону «Айдар», що був розташований в м. Краснодоні Донецької обл., у вільний час, проходячи повз один з наметів, виявив патрони в кількості 5 штук, які підібрав, а в подальшому 14.09.2014р., перевіз до місця свого тимчасового проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.

4.10.2014р., під час огляду кімнати, в якій проживав ОСОБА_9 , за добровільною згодою власниці квартири, працівниками міліції було виявлено та вилучено 5 патронів.

Згідно висновку експерта за №1429 ВКЕ від 20.10.2014р., надані на дослідження 5 предметів: один з яких є боєприпасом до мисливської нарізної вогнепальної зброї мисливським патроном 223 Remington; один предмет схожий на патрон є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї патроном калібру 7,62х54R; один предмет схожий на патрон є боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї патроном калібру 5,45х39; один предмет схожий на патрон є боєприпасом 9 мм, пістолетним патроном Р.А., виготовлений по типу пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А., шляхом спорядження гільзи від шумового патрону на картечі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, застосувати до Щасного положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки та у відповідності до ст.76 КК України покласти на Щасного обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; закрити провадження в частині розгляду цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з відмовою позивача від позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалася на те, що при призначенні покарання Щасному суд І інстанції встановив, але не врахував те, що він винним себе визнав повністю, дав правдиві показання, щиро розкаявся у вчиненому, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, громадський порядок не порушував, має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітню дитину, а також молодий вік обвинуваченого, завдана потерпілому шкода відшкодована в повному обсязі, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, а тому вважає, що ОСОБА_11 не є суспільно небезпечною особою, та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того апелянт вважає, що судом неправомірно залишено позов потерпілого без розгляду, оскільки у відповідності до положень ст. 128 КПК України ч.1, 3 ст. 174, п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України провадження в частині розгляду цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості та застосувати до ОСОБА_9 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання та встановивши йому іспитовий строк. Доводи апеляційної скарги потерпілого аналогічні доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а тому колегія суддів не проводить їх аналіз та перевіряє вирок відповідно до ст. 404 КПК України лише в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні зазначених злочинних дій, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, який не оскаржується учасниками судового розгляду та є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений з проникненням у інше сховище та за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого та потерпілого щодо невідповідності призначеного ОСОБА_9 покарання тяжкості вчиненого та його особі, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суд, призначаючи покарання ОСОБА_9 , дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті на які захисник обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілий посилаються в апеляційних скаргах, а також сукупність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , а саме те, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, активно допомагав слідству, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, а також його молодий вік та те, що він є інвалідом ІІІ групи з дитинства, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, та обґрунтовано призначив покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України призначивши покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі, яке, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та є домірним скоєному.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд призначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника в частині вирішення цивільного позову є обгрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 відмовився від заявленого ним цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з повним відшкодуванням заподіяної шкоди обвинуваченим.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи вказані вимоги закону провадження в частині розгляду цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Закрити провадження за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні у зв`язку з відмовою позивача від позову.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді підписи
З оригіналом згідно________________ суддя ОСОБА_3