АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/1092/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/175/15 ОСОБА_1
Категорія: про продовження строку тримання Доповідач : ОСОБА_2 під вартою (ст.199 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 січня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На думку апелянта,ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, не відповідає вимогам КПК України. Захисник, посилаючись на практику ЄСПЛ та дані про особу підозрюваного, вважає, що обставини, про які зазначає у клопотанні слідчий, щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливості застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу є недоведеними. Адвокат ОСОБА_8 вказує, що підозрюваний майже 3 роки утримується під вартою, кримінальна справа перебувала в провадженні суду першої інстанції, була повернута для додаткового розслідування, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався. Захисник вважає, що за цей час ризики, про які зазначив слідчий у клопотанні, значно знизилися. Окрім того, апелянт вказує, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, хворіє, відсутні підстави вважати, що він перешкоджатиме встановленню істини у справі та ухилятиметься від явки до суду, а тому достатнім було б застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
04 липня 2012 року СУ ГУМВС України в Харківській області стосовно ОСОБА_7 порушено кримінальну справу №57120407 за ч.2 ст.307 КК України (а.с.6); 14 липня 2012 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.115 КПК України (в редакції 1960 року), а 17 липня 2012 року постановою Київського районного суду м.Харкова обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В період вересня 2012 року - грудня 2014 року кримінальна справа перебувала в стадії судового розгляду, а 23 грудня 2014 року Куп*янським міськрайонним судом Харківської області направлена прокурору для проведення додаткового розслідування (а.с.28-29).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування (за винятком строку тримання під вартою в стадії судового розгляду) на день прийняття слідчим суддею рішення про продовження цього строку не перевищував 3х місяців, що узгоджується із вимогами закону.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 01 січня 2015 року, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні та зазначив про необхідність встановити місце знаходження всіх свідків, вказаних у постанові суду про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування; встановити обставини, час та місце придбання ОСОБА_7 наркотичних засобів; при отриманні додаткових чи нових доказів повідомити ОСОБА_7 про підозру в остаточній редакції; відкрити підозрюваному матеріали досудового розслідування; надати доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт ( а.с.1-4).
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчим суддею врахована сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Судом першої інстанції була встановлена доведеність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що у сукупності виправдовує подальше перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст.ст.196,199 КПК України (а.с.54-59).
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтоване застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного постановою Київського районного суду м.Харкова від 17 липня 2012 року, яка є чинною, а тому підстав для сумнівів у законності застосування такого запобіжного заходу не виникає. Обставини, на які посилається апелянт, в тому числі дані, що характеризують особу підозрюваного,а саме - наявність у нього постійного місця проживання, досліджувались судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, а також при його продовженні; оцінка їм надана судовими рішеннями, що набрали законної чинності. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, апеляційна скарга не містить. Окрім того, посилання апелянта на захворювання підозрюваного будь-якими медичними документами не підтверджені, а даних про наявність у ОСОБА_7 хвороби, яка унеможливлює тримання його під вартою, матеріали кримінального провадження не містять. Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують, підстав для скасування ухвали від 28 січня 2015 року не вбачається.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :