Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Пойди М.Ф.,

суддів:
Квасневської Н.Д.,
Кульбаби В.М.,

за участю прокурора
Парусова А.М.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за касаційною
скаргою заступника прокурора
Черкаської області на ухвалу
Апеляційного суду Черкаської області
від 08 квітня 2014 року щодо
ОСОБА_1

Вироком Черкаського районного суду
Черкаської області від 10 квітня 2013 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 7
років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо цивільних
позовів, речових доказів та судових
витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 08 квітня 2014 року вирок щодо
ОСОБА_1 змінено.

Ухвалено зарахувати в строк відбування
засудженим ОСОБА_1 покарання строк його
перебування під вартою до винесення
вироку з 30 вересня 2011 року по 19 грудня
2011 року.

В решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 28 вересня
2011 року у приміщенні пилорами по вул.
Садовій 3, у с. Червона Слобода
Черкаського району, Черкаської
області, в стані алкогольного сп'яніння
на ґрунті раптово виниклих неприязних
стосунків, наніс удари кулаком та ногою
по голові ОСОБА_2, чим заподіяв
останньому черепно-мозкову травму з
крововиливом під м'які мозкові
оболонки головного мозку та мозочка -
тяжкі тілесні ушкодження, від яких
потерпілий того ж дня загинув.

У касаційній скарзі прокурор ставить
питання про скасування ухвали
апеляційного суду та направлення
справи на новий апеляційний розгляд.
Стверджує, судом першої інстанції
неправильно застосовано кримінальний
закон, що потягло м'якість призначеного
засудженому покарання. Зокрема, не
достатньо враховано обставин, що
злочин вчинено засудженим у стані
алкогольного сп'яніння, не
відшкодовано завдану шкоду. Перед
судом апеляційної інстанції
прокурором ставилося питання про
постановлення нового вироку. Суд
належним чином доводи апеляції
прокурора не розглянув та мотивованих
відповідей на них не дав.

У запереченні на касаційну скаргу
прокурора захисник ОСОБА_3 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 просить залишити
скаргу прокурора без задоволення, а
рішення суду без зімни.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційну скаргу, просив
скасувати ухвалу апеляційного суду, а
справу направити на новий апеляційний
розгляд, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини
засудженого у злочині за встановлених
судом фактичних обставин справи,
кваліфікація злочину у касаційній
скарзі не оспорюються.

Доводи касаційної скарги прокурора про
необґрунтованість ухвали апеляційного
суду не відповідають матеріалам
справи.

Твердження прокурора про неправильне
застосування кримінального закону і
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок м'якості
перевірялись судом апеляційної
інстанції, висновки якого мотивовано
відповідно до вимог ст. 377 КПК України.

Перевіряючи вирок за апеляцією
прокурора суд апеляційної інстанції
встановив, що призначаючи покарання
винному суд врахував ступінь тяжкості
та конкретні обставини злочину,
наслідки його вчинення, дані про особу
засудженого, обставину, що обтяжує
покарання - вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння, дані про особу
засудженого, котрий раніше не судимий,
позитивно характеризується, має на
утриманні малолітню дитину,
незадовільний стан його здоров'я.

Урахувавши наведене, суд правильно
призначив ОСОБА_1 покарання у виді
позбавлення волі у мінімальному
розмірі санкції ч. 2 ст. 121
КК України.

Таке покарання є справедливим,
необхідним й достатнім для виправлення
засудженого, попередження нових
злочинів та відповідає вимогам ст. ст.
50, 65 КК України.

Законних підстав вважати призначене
засудженому покарання несправедливим
внаслідок його м'якості, як того
вимагає ст. 372 КПК
України при скасуванні вироку у
касаційного суду немає, тому в
задоволенні касаційної скарги
належить відмовити.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає касаційну скаргу
прокурора такою, що задоволенню не
підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 394-396 КПК України 1960 року п. п.
11, 15 розділу XI «Перехідні положення»
КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити
без задоволення, а ухвалу Апеляційного
суду Черкаської області від 08 квітня 2014
року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Пойда М.Ф. Квасневська
Н.Д. Кульбаба В.М.