11-сс/775/202/2015(м)
263/6923/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000496 від 19 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2015 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Маріуполя, громадянину України, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні старшого слідчого в ОВС відділу «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000496 від 19 лютого 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.345, ч.3 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, скоєних ним за наступних обставин:

18 квітня 2015 року приблизно о 13.00 годині в ході проведення відпрацювання Іллічівського району міста Маріуполя по розкриттю розбійних нападів на торгівельні об`єкти в місті Маріуполі, в другому під`їзді будинку №71 по вулиці Сеченова в Іллічівському районі міста Маріуполя при затриманні у нього було виявлено та вилучено предмет схожий на гранату яким він погрожував вбивством працівникам ВКР Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, демонструючи при цьому предмет схожий на гранату.

18 квітня 2015 року о 14:30 годині ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України, у нього було виявлено та вилучено предмет схожий на гранату.

19 квітня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.263 ч.1, ст.345 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2015 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 червня 2015 року.

10 червня 2015 року старшим слідчим ОСОБА_8 було подано клопотання, погоджене з прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_5 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 4 місяців, тобто до 18 серпня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 червня 2015 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 80 днів, тобто до 6 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, бо прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_7 перебував в АТО в складі спецпідрозділу «Шахтар» МВС України, тому і не мав постійного місця роботи, що не вказує на те, що він вів аморальний спосіб життя чи не працював. Суд також не прийняв до уваги той факт, що Сімонік дістав гранату з метою підірвати себе, оскільки вважав, що його захоплюють сепаратисти. Також посилається на те що сторона обвинувачення не здобула ніяких доказів, які свідчили б про його намір переховуватись від органів слідства чи суду, а інші дані відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу скасувати, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 пред`явлено звинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.263 ч.1, ст.345 ч.1 КК України які згідно зі ст.12 КК України є тяжким та середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи зі змісту ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст.184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про тримання під вартою.

Продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 80 днів, слідчий суддя виходив з тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної його поведінки, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, а також те, що є дані про те, що підозрюваний вчинив декілька умисних злочинів та намагаючись уникнути затримання погрожував вбивством працівникам міліції, шляхом підриву гранати, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 , може перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити злочинну діяльність й ці ризики не зменшились.

Колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.263 ч.1, ст.345 ч.1 КК України та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність. Крім цього по справі досудове слідство ведеться з достатньою процесуальною активністю й по справі дійсно необхідно виконати ще цілу низку слідчих та процесуальних дій, які зазначені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою. Але вони не могли бути виконані у встановлені строки з об`єктивних причин, у зв`язку з складністю кримінального провадження, необхідності проведення слідчих дій для закріплення доказової бази і забезпечення повноти та всебічності проведеного розслідування колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про продовження строків тримання під вартою до 80 днів щодо ОСОБА_7 , а доводи апеляційної скарги вважає не обґрунтованими, оскільки вони не спростовують наведеного.

Також колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню клопотання Народного депутата України ОСОБА_9 про передачу ОСОБА_7 йому на особисту поруку оскільки колегією суддів встановлено, що тільки такий виключний засіб як тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 червня 2015 року про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 6 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів