Справа № 11-814-2007 р . Головуюча у 1-й інстанції: Богатирчук Г. А.,
Категорія: ст. 355 ч.3 КК України Доповідач апел. інст. :Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Царюка В.В.,

суддів Гребенюк
В.І., Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Брек
Г.С. ,

захисника ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2

20
листопада 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора Ленінського района
м. Миколаєва Румянцева А.В. на постанову
Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 15.08.2007 року, якою кримінальну
справу за обвинуваченням -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Миколаєва, громадянина
України, з вищою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1, судимого:

-18.04.
2005 року Ленінським районним судом м.
Миколаєва за ч.3 ст. 355 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на 4 роки,

обвинуваченого
у вчиненні злочину передбаченого
ст. 355 ч.3 КК України, -
повернено прокурору Ленінського району м.
Миколаєва на додаткове розслідування.

Досудовим
слідством ОСОБА_2 обвинувачується в примушуванні ОСОБА_3 до виконання
цивільно-правових обов'язків під погрозою насилля над потерпілим, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб з застосуванням 4.03. 2004 року і 31.03.
2004

року
насильства яке не
є небезпечним для
життя чи здоров'я,
та насильства небезпечного для життя чи здоров'я.

Приймаючи
рішення про повернення справи на додаткове розслідування суд в постанові
зазначив, що під час розгляду справи
підсудний ОСОБА_2 заявив клопотання про повернення справи на додаткове
розслідування обґрунтовуючи тим, що
досудове слідство по справі проведено неповно і дана неповнота не може бути
усунена в судовому засіданні, а саме:- не проведена експертиза по одній з
розписок ОСОБА_3, не належно проведено розслідування за його
заявою про вчинення ОСОБА_3 шахрайства; що стало підставою звернення останнім
до органу досудового слідства з заявою про порушення кримінальної справи у
відношенні нього- ОСОБА_2

Суд
вказав, що під час досудового слідства у
відношенні ОСОБА_2, можливо були
застосовані недозволені методи та фальсифіковано матеріали справи. В постанові
про порушення кримінальної справи і в постанові про продовження строку
утримання під вартою , зазначено що він,
(ОСОБА_2) після ознайомлення з вказаними

Постановами
відмовився їх підписати. Однак ОСОБА_2 вказує що з даними

Постановами
слідчий його не знайомив і на підтвердження надав довідки Сізо, з яких вбачається, що в дні зазначені в

Постановах
як дати ознайомлення, він з СІЗО не
видавався і не відвідував слідчий кабінет Сізо.

Крім
того, суд вказав, що Ленінським районним судом м. Миколаєва скасовано ряд постанов в межах даної
справи а також матеріали перевірки за скаргами ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_1
що стосується справи, а саме: -

- 25.04.
2007 року, постанову органу дізнання
Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області(Лебідь А.В.) від 30.03.
2007 р., про відмову в порушенні кримінальної
справи у відношенні ОСОБА_3
за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст.
190 КК України;

-22.06.
2007 року, постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи від 20.05. 2007 року, за результатами перевірки призначеної судом
про застосування слідчим Петренко В.А. у відношенні ОСОБА_2 недозволених
методів(винесену помічником прокурора Ленінського району м. Миколаєва Козирєвим І.В.);

-03.08.
2007 року, постанову про закриття
кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за ч.3
ст. 289 КК України за відсутності складу злочину від 21.11.2005 p., (винесену слідчим Андрейченко).

Суд
дійшов висновку, в показах потерпілих
виявлені суттєві протиріччя які вказують на неповноту досудового слідства
, для усунення якої необхідно провести
очні ставки і відтворення обстановки обставин події. Проведення зазначених
слідчих дій в судовому засіданні чи шляхом направлення судом окремих доручень
неможливо, так як потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали за межі м.
Миколаєва, в зв'язку з чим

Постанова
про їх привід не виконується з 24.04.2007 року.

Крім
того суд зазначив, скасування
вищевказаних постанов свідчить про неправильність досудового слідства , а неприйняття по ним рішень по теперішній час
свідчить, що дану неправильність усунути
в ході розгляду справи неможливо, для
чого досудовому слідству необхідно розшукати потерпілих, шляхом проведення допитів, очних ставок і відтворень, усунути протиріччя, на які в своїх клопотаннях посилається
підсудний а при необхідності провести експертизу. Належним чином провести
перевірки по відказним матеріалам і

Постановам
суда, повно перевірити факти на які
вказує ОСОБА_2, після цього дати належну
юридичну оцінку діям ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Помічник
прокурора Ленінського района
м. Миколаєва Румянцев А.В. в апеляції, просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
суд першої інстанції. Посилається на те,
що суд при направленні справи на додаткове слідство не вказав в чому
саме є суттєві протиріччя в показах потерпілих,
і які з них не можна усунути в судовому засіданні. Водночас
зазначає, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово і достатньо повно були допитані і повністю
підтвердили покази дані ними під час досудового слідства. Прокурор вважає, що неможливість додаткового допиту потерпілих
ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 не може бути приводом до направлення справи на додаткове
розслідування, так як суд в порядку ст.
315-1 КПК України з метою перевірки і уточнення даних, одержаних у ході судового слідства вправі
доручити органу досудового слідства з'ясувати місце знаходження даних
потерпілих, провести : очні ставки між
ними для усунення протиріч та відтворення обстановки і обставин події за участі
потерпілих. На думку прокурора суд вийшов за межі своїх повноважень даючи
оцінку правомірності постанов(про відмову в порушенні кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_3 і Петренко В.А.) зазначивши в рішенні, що однією з підстав повернення справи на
додаткове розслідування є скасування відповідних постанов про відмову в
порушенні кримінальної справи. Прокурор вважає,
що в ході досудового слідства порушень норм кримінально-процесуального
законодавства не допущено.

Підсудний
ОСОБА_2 і захисник ОСОБА_1, в
запереченнях на апеляцію прокурора Румянцева
А.В. який брав участь в розгляді справи,
просять апеляцію залишити без задоволення а постанову суду від 15.08.
2007 року про направлення справи на додаткове розслідування , без зміни.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення підсудного
ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 про залишення апеляції прокурора без
задоволення, думку прокурора Брек
Г.С. про залишення рішення суду без
зміни, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до вимог ст. 281 ч.1 КПК України, повернення справи на до даткове розслідування з
мотивів неповноти або
неправильності

досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може
бути усунута в судовому засіданні.

Як видно
з матеріалів справи, зокрема з даних
протоколу судового засідання від 25.04. 2006 року (т.3, а.с.
109 зв.-154, 191-193, ), що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
дали покази про події які відбувалися 04.03. 2004 р. і
31.03. 2004 року між ОСОБА_2 і ними(потерпілими), та про події що передували
виникненню їх взаємних цивільно-правових обов'язків. Крім того, в судовому засіданні щодо обставин події були
допитані і свідки: ОСОБА_5 (т.3 а.с. 102-107
зв.); ОСОБА_6(т.3, а.с. 159,
зв.-172); ОСОБА_7(т.3, а.с. 174
зв., -175 зв.); ОСОБА_8
(т.3, а.с. 179-185); ОСОБА_9 (т.3, а.с.
185-189 зв.); ОСОБА_10 (т.3, а.с. 200 зв.-204); ОСОБА_11 (т.3, а.с.
208зв.-212 зв.; Седов
О.Г.(т.3, 217 зв.); ОСОБА_12(т.3, а.с.
243-245 зв.); ОСОБА_13 (т. 3, а.с. 255 зв. -259 зв.).

З даних
протоколу судового засідання (т.3 а.с.
270-274)вбачається, під час
розгляду справи, суд першої інстанції
задовольнив клопотання підсудного ОСОБА_2 і дослідив протокол очної ставки від
05.11. 2004 року між ним(ОСОБА_2) і ОСОБА_3,
проведеного за участю захисника ОСОБА_14 (т.1, а.с.
186-187). Судом також задоволено низку інших клопотань підсудного
ОСОБА_2 про витребування нових доказів,
в тому числі відказний матеріал №44 за 2003 рік та витяг з лікарні
швидкої медичної допомоги, які були
досліджені в судовому засіданні,
проте, суд не дав їм оцінки, оскільки сам підсудний відмовився
ознайомлюватися з даним витягом з ЛШМД (т.3,
а.с. 204-205 протоколу судового
засідання).

Висновки
суду першої інстанції про те, що
скасування вищевказаних постанов про відмову в порушенні кримінальних справ від
30.03. 2007 року, від 20.05. 2007 року
та від 21.11. 2005 року свідчить про неправильність проведення досудового
слідства та про те, що дану
неправильність неможливо усунути під час розгляду справи, є передчасним. До того ж,
вирішуючи дане питання, суд діяв
всупереч роз'яснень п.5 абзацу 2 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України
від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування» які вказують, що

Постанова
органу дізнання, слідчого, прокурора про
закриття кримінальної справи в частині обвинувачення особи у вчиненні більш
тяжкого злочину чи про відмову в порушенні відповідної справи, як і

Постанова
щодо обсягу обвинувачення, не є
перешкодою для повернення справи на додаткове розслідування з цих підстав.

Без
додаткового розслідування можуть бути з'ясовані в разі необхідності й інші
питання, в тому числі як про проведення
перевірки призначеної судом про застосування слідчим Петренко В.А. недозволених
методів у відношенні ОСОБА_2, так і в
частині скасованих судом: - постанову органу дізнання Ленінського РВ УМВС
України від 30.03. 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_3 за ст.
190 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину та постанови
слідчого Андрейченко

від 21.11.2005
року про закриття
кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_2 за ч.3
ст. 289 КК України, за відсутності складу злочину.

Аналіз
матеріалів справи свідчить про те, що
органи досудового слідства навели в обвинувальному висновку докази, які, з
їх точки зору, підтверджують пред'явлене
ОСОБА_2 обвинувачення за ч.3 ст. 355 КК України.

Висновки
суду про неможливість проведення окремих слідчих дій(очні ставки і відтворення
обстановки і обставин події за участю потерпілих в судовому засіданні чи шляхом
направлення судом окремих доручень) в зв'язку з виїздом потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. за межі м. Миколаєва,
та про невиконання постанови суду про їх(потерпілих) привід, який не виконується з 24.04. 2007 року, теж не є підставою про повернення справи на
додаткове розслідування. При необхідності суд може сам витребувати та
перевірити відповідні документи для з'ясування питання щодо місцезнаходження
потерпілих Баранових.

Оскільки
судом при поверненні справи на додаткове розслідування, порушені вимоги ст.
281 КПК України і висновки рішення суперечать вищевикладеним роз'яснення
Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року, «Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування» то за таких обставин

Постанова
суду залишатися чинною не може і підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

Під час
нового розгляду, суду необхідно ретельно
допитати всіх осіб які вказані в обвинувальному висновку, дослідити їх покази під час досудового
слідства та дати їм об'єктивну оцінку в сукупності з іншими доказами по справі.
Залежно від встановленого вирішити питання про винність чи невинність
підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.
355 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Ленінського району м.
Миколаєва, задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 15 серпня 2007 року, яким
кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого
ч.3 ст. 355 КК України - повернено
прокурору Ленінського району м.
Миколаєва на додаткове розслідування,
скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в той же суд.