Справа № 626/37/13- к
Провадження № 1-кп/626/8/2013
УХВАЛА

06 червня 2013 року Красноградський районний суд Харьківськоі області в складі:

Головуючої -судді Тарасенко Л.І.

За участю прокурора Каралаш Ю.В.

Обвинуваченого ОСОБА_1

Адвоката ОСОБА_2

При секретарі Деревінській Л.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краснограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 368 КК України-

В с т а н о в и в:

Обвинувачений у справі ОСОБА_1 під час розгляду справи заявив клопотання про визнання доказу недопустимим, а саме протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 20 жовтня 2012 року та просив виключити його з числа доказів у даній справі з тих підстав, що свідок не викликався на допит до слідчого Генеральної прокуратури відповідною повісткою, відповідний протокол його допиту підписував не в приміщенні Генеральної прокуратури, фактично його ніхто не допитував та не розяснював його прав та обовязків.

Обговоривши заявлене клопотання ОСОБА_1, яке підтримала його адвокат та проти якого заперечувала прокурор, суд вважає що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 86 ч. 1 КПК України передбачає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вказане клопотання обвинуваченим ОСОБА_1 було заявлено після допиту свідка ОСОБА_3 В звязку з запереченням проти заявленого клопотання прокурора, суд відповідно до положень ст. 89 КПК України з метою перевірки обставин викладених в клопотанні обвинуваченого відстрочив розгляд даного клопотання та задовольнив клопотання прокурора про допит в якості свідка старшого слідчого в особливо важних справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший слідчій в особливо важних справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 підвертав той факт що ним був допитаний в Генеральній прокуратурі у м. Київі ОСОБА_3, про що був складений відповідний протокол, який підписаний свідком.

Свідок ОСОБА_3 під час його первісного допиту в суді підтвердив правильність його пояснень викладених в протоколі його допиту, які з його слів відповідали обставинам справи, свідком яких він був. Оглянувши протокол допиту від 20.10.2012 року, ОСОБА_3 підтвердив, що у вказаному протоколі, саме його підписи, як при розяснені прав, так в кінці протоколу, де він власноруч на писав про те, що протокол ним прочитаний та з його слів записаний вірно. Під час допиту свідок неодноразово наголошував на тому , що за давністю події погано памятає, як все відбувалось і посилався на свої попередні покази. З боку свідка ОСОБА_3 не було ніяких нарікань на порушення його прав під час досудового слідства та під час допитів.

При перехресному допиті зі свідком ОСОБА_4 в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив розбіжності відносно процедури його допиту слідчим з генеральної прокуратури тим, що він не знає де розташована Генеральна прокуратура України і за спливом часу погано памятає як саме і де цей допит відбувався, тим більше що він є юридично обізнаною особою.

Таким чином, суд не може встановити очевидно не допустимим доказом протокол допиту свідка ОСОБА_3І від 20.10.2012 року під час досудового слідства та вважає за необхідне надати йому оцінку під час постановлення вироку у даній справі у нарадчій кімнаті наряду з іншими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.350, ст..ст.86-90 КПК України, суд-

У х в а л и в:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про визнання недопустимим доказом у справі протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 20.10.2012 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Тарасенко Л.І.