Справа № 204/2579/13-к
Провадження № 1-кп/204/1/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілої: ОСОБА_4 ,

за участю захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, маючого право на зайняття адвокатською діяльністю, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України за наступних обставин:

До Генеральної прокуратури України з ГУБОЗ МВС України 19.10.2012 року надійшла заява ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій заступника голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 та адвоката Дніпропетровської обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , а також матеріали перевірки з цього приводу.

Під час досудового розслідування встановлено, що 09.01.2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до якого остання передала в борг кошти у розмірі 400 000 гривень зі строком їх повернення через 6 місяців.

У подальшому через недобросовісне виконання позичальником ОСОБА_9 умов договору позики та відповідно неповернення у встановлений ним строк обумовлених коштів у розмірі 400 000 гривень ОСОБА_4 з метою стягнення зазначеної суми боргу вирішила звернутися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою.

З метою одержання необхідної правової допомоги на початку серпня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до адвоката Дніпропетровської обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 . У робочому кабінеті адвоката, що знаходиться у приміщенні будинку 81 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, ОСОБА_4 розповіла про обставини цивільно-правових відносин між нею та позичальником ОСОБА_9 , та запропонувала ОСОБА_7 скласти позов до суду і представляти її інтереси у суді з зазначеного питання, на що ОСОБА_7 погодився.

Під час вказаної зустрічі у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_4 у розмірі 40 000 гривень, шляхом обману, зловживання довірою та підбурювання до давання хабаря службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 у середині серпня 2012 року під час зустрічі з ОСОБА_4 у парку ім. Лазаря Глоби по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську, висунув останній категоричну вимогу про необхідність передачі через нього головуючому у справі судді коштів у розмірі 40 000 гривень, що становило 10 % від загальної суми позову, за вирішення питання щодо накладення арешту на майно відповідача, в рахунок забезпечення позову, а також ухвалення відповідного судового рішення на її користь про стягнення з відповідача ОСОБА_9 суми боргу.

При цьому ОСОБА_7 не мав наміру передавати зазначені кошти будь - кому, а бажав привласнити їх та використати на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , яка звернулася до нього, як до спеціаліста у галузі права, повідомив останній завідомо неправдиві відомості, а саме, якщо вона звернеться до суду в загальному порядку, без передачі йому зазначених коштів, то судом беззаперечно буде ухвалено рішення не на її користь, у зв`язку з чим вона не зможе отримати належні їй кошти.

З огляду на викладене ОСОБА_4 , повністю довіряючи ОСОБА_7 , сприймаючи його як адвоката - спеціаліста у галузі права, розуміючи, що повинна передати ОСОБА_7 кошти - хабар, для судді, який буде розглядати її справу, була змушена погодитись на незаконну вимогу ОСОБА_7 з метою запобігання настання для себе негативних наслідків, які б полягали у відмові суду в задоволенні її позову.

20.08.2012 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні свого робочого кабінету, продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи корисливий умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_4 шляхом обману, зловживання довірою, схилив ОСОБА_4 до давання хабаря службовій особі, яка займає відповідальне становище. Одержав від ОСОБА_4 першу частину обумовленої суми, а саме 10 000 гривень, нібито за вирішення питання щодо накладення арешту на майно відповідача, в рахунок забезпечення її позову, а також ухвалення в подальшому відповідного судового рішення на її користь.

Одночасно під час вказаної розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дійшли спільної домовленості про передачу решти суми у розмірі 30 000 гривень у найближчий час.

23.08.2012 року заступником голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - суддею ОСОБА_8 винесено ухвалу в справі 403/11082/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про задоволення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на рухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами ОСОБА_4 у сумі 40 000 гривень, шляхом обману, зловживання довірою та підбурювання до давання хабаря службовій особі, яка займає відповідальне становище, почав здійснювати постійний тиск на останню, погрожуючи їй скасуванням арештів майна боржника, якщо вона не передасть йому решти обговореної суми в розмірі 30 000 гривень.

23.10.2012 року у період часу з 13.00 години до 14.30 години, ОСОБА_4 , діючи під тиском ОСОБА_7 , знаходячись в своєму автомобілі "Кіа", державний номер НОМЕР_1 , біля будівлі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська передала ОСОБА_7 кошти в розмірі 30 000 гривень - другу частину обумовлених коштів - хабара для головуючого судді у справі за винесення позитивного для неї рішення у цивільній справі, які в подальшому ОСОБА_7 привласнив.

У той же день заступником голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - суддею ОСОБА_8 у присутності представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , винесено заочне рішення про задоволення позову у справі 403/11082/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 .

У ході проведення обшуку офісного приміщення адвоката ОСОБА_7 , останнім було добровільно видано частину коштів, отриманих від ОСОБА_4 , як хабар, нібито для передачі заступнику голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 у розмірі 28500 гривень, а 1500 гривень ОСОБА_7 на час проведення обшуку вже встиг витратити на власні потреби.

Таким чином, за висновком органу досудового розслідування, у діях адвоката Дніпропетровської обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 вбачаються ознаки шахрайства та закінченого замаху на підбурювання до давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані, як шахрайство, заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 у розмірі 40 000 гривень, та як закінчений замах на підбурювання до давання хабара службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав в повному обсязі і пояснив суду, що з 01.07.2003 року він працював приватним підприємцем, спеціалізація його діяльності - надання юридичних послуг. Потім він отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, наразі він надає юридичні послуги, спеціалізація його - захист права власності, цивільні справи.

10.08.2012 року, ввечері, приблизно о 19.30 - 20.00 годині йому зателефонував ОСОБА_10 , запропонував допомогти його знайомій - ОСОБА_4 , смс повідомленням ОСОБА_10 повідомив йому номер телефона ОСОБА_4 . ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 , вони домовились про зустріч, зустрілися в його офісі, вона розповіла, що позичила 400 000 гривень ОСОБА_9 , це підтверджувалось розпискою, договором позики. Ознайомившись з договором, розпискою, ОСОБА_7 повідомив, як потрібно здійснювати захист, при цьому сказав, що працює за 100 % передоплатою його послуг. ОСОБА_4 сама запропонувала йому 10 % від суми боргу, що складала 40 000 гривень. При цьому ОСОБА_7 сказав, що буде виконувати свої обов`язки до моменту стягнення суми боргу, а саме: звертатися до суду, здійснювати її захист у суді першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанціях, державній виконавчій службі. ОСОБА_4 погодилася. Також при першій зустрічі ОСОБА_7 попросив ОСОБА_4 зібрати інформацію про майно боржника, так як необхідно було вказати, на яке майно можна накласти арешт. ОСОБА_7 склав запити до МРЕВ, чи зареєстровано право власності на рухоме майно за ОСОБА_9 , які ОСОБА_4 розвезла. Потім вони зустрілися в парку ім. Л. Глоби в м. Дніпропетровську, вона надала йому відповіді, що у власності ОСОБА_9 знаходиться 3 автомобілі. ОСОБА_7 сказав ОСОБА_4 , що готує позовну заяву, вона сказала, що її все влаштовує, і вони домовились про зустріч 20.08.2012 року для підписання документів, оплати його послуг, як адвоката.

20.08.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зустрілися, вона повідомила, що має лише 10 000 гривень, а інші гроші вона віддасть потім, наполягала, що це відбудеться в найближчий час. До даної зустрічі ОСОБА_7 підготував договір про надання правової допомоги, надав складений договір ОСОБА_4 для ознайомлення, акцентував її увагу на правах та обов`язках сторін, у договорі розмір гонорару зазначений не був, так як це не заборонено Законом. Потім він надав ОСОБА_4 для ознайомлення позовну заяву, яку ОСОБА_4 уважно прочитала, та заяву про забезпечення позову. Вона дала йому: договір, розписку про отримання коштів, відповіді з МРЕВ, 10 000 гривень, що було частиною гонорару. Після цього він запросив ОСОБА_11 - це водій, який здійснював з ним подорожі на автомобілі, попросив його сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3 219 гривень та збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 107,30 гривень, комісія за послуги банку становила 53 гривні. Він також поніс витрати на відправку повісток і телеграм на адресу відповідачів через Укрпошту, транспортні витрати.

Коли він склав усі необхідні документи для позовної заяви, подав їх до канцелярії Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, заяви подавав особисто, так як у них з ОСОБА_4 був укладений договір про надання правової допомоги. При цьому до подачі заяв, він нікого не просив про допомогу у цивільній справі, до судді ОСОБА_8 також не звертався, про допомогу у даній справі не просив. З суддею ОСОБА_8 у нього ділові стосунки, так як ОСОБА_7 приймав участь у розгляді справ, які розглядались під головуванням судді ОСОБА_8 . При цьому він з ОСОБА_8 ні про що не домовлялися. Він йому нічого не пропонував, у тому числі неправомірну вигоду. Коли були винесені ухвали про накладення арештів, він сказав ОСОБА_4 , що головуючим суддею у справі є ОСОБА_8 . До подачі позову він не міг знати і не знав, хто буде головуючим у справі, так як справи розподіляються автоматизованою системою документообігу суду.

23.10.2012 року, коли вони зустрілися з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 роз`яснив їй всю процедуру, пов`язану з розглядом справи в суді, казав, про можливий заочний судовий розгляд справи. Прийшовши у встановлений день та час до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду справи, він повідомив про свою явку, його попросили зачекати. Потім секретар вийшов, запитав, чи є відповідачі, нікого не було, однак в матеріалах справи були документи про повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, після цього ОСОБА_7 написав заяву, що не заперечує проти заочного розгляду справи та поїхав. Потім він був затриманий біля Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, було проведено обшук у його офісі, у нього вдома. Далі його доставили до прокуратури Дніпропетровської області до слідчого ОСОБА_12 ОСОБА_7 написав заяву, що бажає, щоб його інтереси захищала адвокат ОСОБА_5 , але її не запросили. Слідчий ОСОБА_12 допитав ОСОБА_7 та його відправили до ІТТ.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_4 розглянута, у ній винесено заочне рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено, на користь ОСОБА_4 рішенням суду стягнуто 823 219 гривень. Коли суддя ОСОБА_8 проголошував рішення, він при цьому присутній не був. Рішення суду набрало законної сили, однак відповідно до відповідей на адвокатські запити, за рішенням суду та за виконавчими документами ніхто не звертався, їх ніхто не отримував.

Коли ОСОБА_4 тягнула з розрахунком, він пропонував їй розірвати договір, припинити співробітництво, однак вона просила, щоб він її не покидав, а допоміг їй.

Він не тиснув на ОСОБА_4 , він просив її розрахуватися з ним за укладеним договором, при цьому не казав, що йому потрібно комусь віддавати ці гроші. Крім того з 10 000 гривень переданих ОСОБА_4 він сплатив судовий збір, сплачував поштові та транспортні витрати.

До дисциплінарної відповідальності він не притягався, скарг від ОСОБА_4 щодо його неправомірних дій не надходило.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що приблизно у січні 2011 чи 2012 року у неї склалася ситуація, яка потребувала юридичного втручання, так як вона позичила гроші, які їй не повертали, людина, якій вона позичила гроші зникла. Кошти вона позичала ОСОБА_13 , позичила 400 000 гривень строком на 1 рік, гроші давала під розписку, також був укладений договір. З ОСОБА_9 вони познайомилися по роботі, раніше вона також позичала йому гроші, але не такі великі суми, проблем з поверненням грошей не було. Перші 4-5 місяців після того, як вона позичила гроші, він віддавав їй відсотки за боргом, потім чоловік зник, вона подумала, що їй можуть не повернути гроші і відсотки, і вирішила звернутися до суду, щоб стягнути борг.

З ОСОБА_7 вони познайомилися випадково, перед тим, як звернутися до суду, вона дзвонила знайомим, питала, чи є у когось знайомі - адвокати, які займаються такими справами. Їй сказали, що дадуть її телефон, передзвонять. Потім їй подзвонив ОСОБА_7 , вони зустрілися в нього в офісі, який розташований у АДРЕСА_2 . Зустрівшись з ним, вона розповіла ситуацію, яка склалася, він сказав, що є два способи, як їй допомогти: офіційно і неофіційно - так щоб вирішили питання, щоб арештувати майно, стягнули гроші, щоб позов був задоволений. ОСОБА_7 сказав, що його послуги будуть коштувати 40 000 гривень - 10 % від суми боргу, гроші потрібні були одразу, однак вона попросила час, щоб зібрати дану суму. Коли вони зустрічалися з ОСОБА_7 , він питав ОСОБА_4 , чи є у ОСОБА_9 рухоме майно. ОСОБА_4 дізналася, що у нього є рухоме майно - 1 чи 2 автомобілі та повідомила про це ОСОБА_7 . Договір про надання юридичної допомоги вони з ОСОБА_7 підписали одразу, про передачу 40 000 гривень у договорі не вказувалось. 40 000 гривень - це гроші, які були потрібні для вирішення питання в суді, для кого вони були, їй не відомо. Коли вони з ОСОБА_7 укладали договір, це був договір про представництво її інтересів в суді, зміст договору вона розуміла, з приводу укладеного договору у неї сумнівів не було, проти умов договору у неї заперечень не було. ОСОБА_7 казав, що на підставі укладеного договору їй не потрібно бути присутньою в судовому засіданні.

Коли вона знайшла 10 000 гривень, був поданий позов до суду. ОСОБА_7 казав, що з переданих їй 10 000 гривень йому потрібно сплатити збір та ще, якісь витрати. Після подання позову ОСОБА_9 сам їй подзвонив, сказав, що хоче віддати борг, просив забрати позов, казав, що до кінця жовтня або до початку листопада розрахується з нею повністю, віддасть борг та проценти. Вона сказала про це ОСОБА_7 , однак він сказав, що справу слід довести до кінця, казав, що справою займається гарна людина, в якій він впевнений, що справа знаходиться у судді ОСОБА_8 .

Потім на неї почали здійснювати тиск, з приводу того, що потрібно віддати решту коштів, яка залишилася, а якщо вона не віддасть гроші, то її позов не буде розглянуто в суді. Як вона зрозуміла, сума грошей, яку їй залишилося віддати, передбачалася для вирішення питання в суді, для чого саме, вона не знає. ОСОБА_7 казав їй, що не збирається вкладати свої гроші, тому вона зрозуміла, що ці гроші потрібні для передачі до суду, проте, що він їх повинен комусь передати, це тільки її припущення.

Коли ОСОБА_4 не віддала залишок суми, який вона повинна була передати ОСОБА_7 почав їй дзвонити, вона йому казала, що у неї немає грошей, просила зачекати, однак він здійснював на неї тиск, не дозволяв їй бути присутньою на судових засіданнях. Після того, як ОСОБА_7 повідомив їй, що потрібно сплатити всю суму одразу, вона почала записувати розмови з ним на диктофон "Олімпус", що їй належить. Потім вона вирішила, що не поверне собі 10 000 гривень, які раніше передала ОСОБА_7 і не поверне борг, також вона думала, що у зв`язку з тим, що вона не віддасть решту грошей, її позов не буде задоволений, і вирішила звернутися до міліції.

Звернувшись в відділ по боротьбі з економічною злочинністю, який знаходиться у м. Дніпропетровську по пр. Правди, вона написала заяву, сказала, що у неї є запис розмов з ОСОБА_7 і віддала його співробітникам міліції, їй дали 30 000 гривень, сказали, щоб вона їх передала, коли буде призначено судове засідання у справі. У день судового засідання вони з ОСОБА_7 зустрілися біля входу в Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, за 15 - 20 хвилин до судового засідання. Коли вони зустрілись з ОСОБА_7 , вони сіли в машину, де вона передала йому гроші, він поклав гроші у портфель, сказав чекати його дзвінка і поїхав.

Чи був накладений арешт, чи винесено рішення по справі, їй не відомо, на даний час у неї претензій до ОСОБА_9 не має, усі питання врегульовані. Після того, як ОСОБА_9 повернув їй гроші, вона підписувала заяву про зняття арешту з майна, а саме з машин, заяву про зняття арешту вона віддала ОСОБА_9 .

Допитаний в удовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він знайомий з ОСОБА_4 , приблизно з 2006 2007 року, у них партнерські стосунки. У січні 2012 року йому для закупки товару потрібна була велика сума грошей. Він позичив у неї 400 000 гривень строком на пів року, і по можливості вони домовлялись, що продовжать цей строк на рік, при цьому вони уклали договір, він написав розписку. Однак, після того, як він позичив у ОСОБА_14 гроші, у нього почались фінансові проблеми, ОСОБА_4 дзвонила йому, просила віддати борг, однак, так як у квітні у нього почались проблеми, він почав уникати контактів з ОСОБА_4 . У серпні чи вересні 2012 року ОСОБА_4 сказала, що вона звернулася до суду. ОСОБА_9 почав її просити забрати позов, вирішити ситуацію без суду, він думав, що вона погодилась, однак через деякий час йому надійшла повістка про виклик до суду, в судове засідання він не з`являвся, так як у нього не було адвоката.

У кінці 2012 року він повернув ОСОБА_4 всю суму бору, проценти, а також надав їй подяку, у чому вона виразилась ОСОБА_9 в судовому засіданні не пояснив. Після повернення ним коштів ОСОБА_4 написала розписку, були зняті арешти з майна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що приблизно у 2012 році йому подзвонила ОСОБА_4 , попросила проконсультувати її з питань, на які він не міг відповісти, просила телефон юриста. ОСОБА_10 товаришує з ОСОБА_7 , знає, що він є юристом тому порадив їй до нього звернутися. Він точно не пам`ятає він давав ОСОБА_4 телефон ОСОБА_7 , чи давав ОСОБА_7 номер телефона ОСОБА_4 .

Після того, як він дав номер телефона, до нього більше ніхто не звертався, ОСОБА_4 йому на ОСОБА_7 не скаржилася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він розглядав цивільну справу, у якій ОСОБА_7 представляв інтереси позивача. У даній цивільній справі винесено рішення, яке набрало законної сили, ніким не оскаржено, не скасовано.

Позов, який він розглядав, це був позов про стягнення боргу за розпискою. У даній справі ОСОБА_7 його ні про що не просив. Він діяв у рамках ЦПК України, дана справа була розглянута в розумні стоки, які визначені законом, позивач в судовому засіданні не був, інтереси позивача представляв ОСОБА_7 згідно договору. Дана цивільна справа була розподілена йому, як всі справи, справу принесли з канцелярії, він за неї розписався, справа була розподілена йому автоматичною програмою документообігу суду, втручання у яку не допускається. Проект рішення готував його помічник. Дана справа не була спірною, оскільки була боргова розписка, в цій справі ніяких складнощів не було. Після того, як було перевірено, що подані документи відповідають вимогам ст.ст. 119 - 120 ЦПК України, було підтверджено місце проживання відповідача, були винесені рішення відповідно до вимог Закону: винесена ухвала про відкриття провадження, були вирішені клопотання про забезпечення позову, про накладення арештів. Про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідач, у судове засідання він не з`явився, було здійснено його повторний виклик, після повторної неявки відповідача, справа була розглянута, позовні вимоги задоволені. Чи отримував хтось рішення суду, йому не відомо, однак, йому відомо, що рішення не оскаржено, заяв про перегляд заочного рішення не надходило. ОСОБА_7 не передавав і не пропонував йому кошти за винесення рішення у даній справі. Гроші, які були у нього виявлені, це були його гроші. Всі виявлені у нього під час обшуку кошти, були йому повернені.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона працює помічником судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 .

У провадженні судді, помічником якого вона працює, перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 . Після надходження даної справи у провадження судді, було зроблено запит відносно місця проживання відповідача, коли була отримана відповідь на запит, суддею було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, а також винесена ухвала про забезпечення позову. Потім було постановлено заочне рішення у справі, яким позов був задоволений, проект даного рішення, за резолюцією судді готувала вона. У судове засідання викликався відповідач шляхом направлення повісток рекомендованим листом. Справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 була вирішена суддею відповідно до вимог ЦПК України.

ОСОБА_7 вона неодноразово бачила у судових засіданнях, він представляв чиїсь інтереси.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що приблизно в 20 числах жовтня 2012 року, коли він знаходився в своєму автомобілі по пр. Пушкіна м. Дніпропетровська, у районі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, очікував ОСОБА_7 , так як підробляв у нього водієм на власному автомобілі Ніссан, до нього підійшли люди, показали посвідчення, показали постанову та провели обшук його автомобіля, під час якого виявили і вилучили: технічний паспорт і візитку. По закінченню обшуку до машини підвели ОСОБА_7 . Потім вночі його привезли на вул. Леніна м. Дніпропетровська, де допитували до пізнього вечора. На наступний день вилучене було йому повернуто.

Крім того свідок пояснив, що він також виконував доручення ОСОБА_7 , оплачував судові збори.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що приблизно у 2012 року, він знаходячись в районі пр. Пушкіна - пр. Кірова м. Дніпропетровська, був запрошений в якості понятого, при обшуку автомобіля Ніссан. Був запрошений також другий понятий. Перед початком обшуку йому та другому понятому були роз`яснені права та обов`язки. Він та другий понятий стояли, дивилися, як проходив обшук, все знімалося на відеокамеру. В результаті обшуку автомобіля був вилучений техпаспорт, і можливо, якісь особисті речі. Обшук автомобіля проводив слідчий, при проведенні обшуку в автомобілі знаходилася одна людина, обвинувачений підійшов пізніше. Чоловіку, який знаходився в автомобілі показали документи, сказали, що буде проведений обшук, пояснили, що хочуть відшукати. Після обшуку склали протокол, він та другий понятий прочитали складений протокол та підписали його. Після цього вони пішли. Скарг з приводу обшуку не надходило. Проведення обшуку тривало приблизно 15 хвилин, після його закінчення, на місці був складений протокол, який він та другий понятий, після ознайомлення підписали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він був присутній у якості понятого при затриманні чоловіка по вул. Н. Леніна м. Дніпропетровська. Даний чоловік виходив з якоїсь будівлі, у нього в руках був портфель сірого кольору. Були вилучені гроші, гроші перерахували на місці, складали протокол, він підписував протокол на місці. Після цього свідок пояснив, що він переплутав покази, і показав, що приблизно у жовтні 2012 року приймав участь при огляді автомобіля Ніссан, це було на пр. Пушкіна м. Дніпропетровська, біля якогось суду. Перед обшуком автомобіля його власник відкрив двері, багажник. Під час обшуку автомобіля нічого не вилучали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що з ОСОБА_7 вони знайомі з 1991 року, оскільки вони вчилися в університеті, підтримують дружні відносин. У 2005 - 2006 році вони придбали квартиру по АДРЕСА_2 , у якій облаштували офіс.

Точну дату він не пам`ятає, приблизно в 2012 році, коли він приїхав на роботу, його не пустили в офіс, сказали, що проводиться обшук, він сказав, що є власником приміщення, повідомив, що є адвокатом, що в офісі є документи, які представляють адвокатську таємницю. Після цього співробітники міліції провели його в один з кабінетів. В одній з кімнат, в якій проводився обшук співробітниками міліції, понятих не було. У цей момент ОСОБА_7 знаходився в іншій кімнаті разом з співробітниками міліції. Знаходячись в офісі, він попросив співробітників міліції показати постанову про проведення обшуку, однак співробітники міліції відмовились пред`явити постанову в грубій формі. В офісі знаходилось багато людей.

Коли йому дозволили зайти в офіс, він сів за стіл відвідувачів, при цьому його адвокатські справи були на столі, на підлозі, були розламані замки. Співробітники міліції застосовували до нього фізичну силу, заламували йому руки.

Після того, як був складений протокол обшуку йому не дали можливості з ним ознайомитись, його вивели з кабінету.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що приблизно рік тому назад, коли він знаходився по вул. Каверіна в Дніпропетровську, до нього підійшов чоловік і попросив бути присутнім в якості понятого, він погодився, вони підійшли до п`яти поверхового будинку, де він побачив двох людей. Потім вони зайшли всередину, їм сказали, що вони повинні дивитися за всім, що буде відбуватися. Вони постукали в двері, молодий чоловік відкрив двері, йому зачитали постанову, він сказав, що не має відношення до цього. Після цього почали проводити обшук приміщення, яке складалося з двох кімнат, обшук почали проводити зі столу, звідти діставали документи, все викладали на стіл. Потім приїхав ще один молодий чоловік, вони перейшли у другу кімнату. Чоловіка попросили дістати гроші, він дістав гроші, і почали переписувати купюри, там було багато грошей, вони були по різному упаковані: були в паперових конвертах, перев`язані резинками, все було підписано. Там були гривні і долари. На питання працівників міліції, ОСОБА_7 пояснював, що виявлені у нього кошти, є коштами за надання ним юридичних послуг. Потім все упаковувалося окремо в пакети, коли все переписали, все спакували, склали протокол, він та другий понятий розписалися і їх відпустили.

Обшук почався вдень, однак закінчився дуже пізно. Під час обшуку в приміщенні було багато людей: він та другий понятий, слідчі, співробітники міліції, співробітники спецпідрозділу, чоловік, який проводив відеозйомку. Про те, що буде здійснюватися відеозйомка, його та другого понятого попередили перед здійсненням зйомки . Обшук проводився зліва на право. Після того, як був складений протокол обшуку, його прочитали вголос, після чого він та другий понятий підписали протокол.

Через кілька днів його допитували, викликали на вул. Леніна м. Дніпропетровська.

При проведенні обшуку співробітники міліції нічого не ламали, вони просили все діставати добровільно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що, приблизно, в 2012 році, восени, коли він знаходився по вул.Каверіна м. Дніпропетровська, до нього підійшли співробітники міліції, представились, пред`явили свої службові посвідчення, попросили з ними пройти, були присунім в якості понятого, він погодився. Вони підійшли до офісу, там стояв ще один свідок, група людей в масках. Після цього вони увійшли в кабінет, де знаходився чоловік, який відчинив їм двері. Співробітники міліції зачитали йому документ про обшук, після чого почали проведення обшуку. Обшук фіксували на відеокамеру, їм казали, хто буде проводити зйомку, називали найменування апаратури. Під час обшуку приміщення у ньому були присутні: він та другий понятий, співробітники міліції, прокурор, група захоплення, а всього приблизно 7 чоловік. Коли привезли обвинуваченого, йому пояснили, що відбувається обшук, зачитували, якісь документи, пропонували видати речі. ОСОБА_7 діставав гроші з сейфа сам. Гроші знаходились в сейфі, він був закритий, ключі від сейфу знаходились у ОСОБА_7 . Гроші, які були знайдені в сейфі були перев`язані, на них були аркуші паперу з пояснювальними написами, там були написані прізвища. Кожна грошова купюра, яка була знайдена була переписана у протокол. ОСОБА_7 говорив, що це гроші, тих людей, які з ним розраховувалися. Потім все було упаковано в чорні пакети, опечатано, пакети перев`язували мотузкою, на мотузку клеїли папірець, вони на ньому розписувались. Коли обшук був закінчений, склали протокол, прочитали його, вони поставили у протоколі свої підписи. Обшук проводився до ночі. Потім вони були запрошені для дачі свідчень. Співробітники міліції обшук проводили акуратно, без агресивних дій, нічого не ламали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що точну дату вона не пам`ятає, приблизно 24 чи 26 числа у жовтні місяці 2012 року, коли у неї був вихідний день, вона вийшла прогулятися по місту Дніпродзержинську, де вона мешкала, до неї підійшло два чоловіки, вони представились, пред`явили посвідчення, запропонували взяти участь при проведенні обшуку в якості понятої, вона погодилася, це було, приблизно о 16.00 -18.00 годині. Вони приїхали на обшук, приїхали в м. Дніпропетровськ. Був проведений обшук двоповерхового будинку, кому належить даний будинок, їй не відомо. Перед початком обшуку вони приїхали до магазина "Варус", там чекали 3- 4 години і поїхали до будинку, де буде проводитись обшук. Коли вони під`їхали до двоповерхового будинку, там вже стояли дві машини, потім привезли господаря будинку. Перед проведенням обшуку господарю зачитали постанову про проведення обшуку, як вона зрозуміла, це було рішення суду. При проведенні обшуку проводилась відеозйомка, яка почалась, коли вони зайшли у двір будинку. Обшук будинку проводився по всіх кімнатах, під час обшуку у будинку були присутні, приблизно 10 осіб, в ході обшуку нічого не знайшли. Там вже в будинку вона підписала документ про те, що нічого не знайшли. Господар будинку на дії співробітників міліції не скаржився. Після проведення обшуку вона поїхала додому.

Під час обшуку був присутній другий понятий.

Відеозапис обшуку, вона не переглядала. Після проведення обшуку її запросили для допиту в прокуратуру на АДРЕСА_3 , допит її проводився в першій половині дня, слідчий записував покази з її слів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що приблизно у 20 числах жовтня 2012 року, коли він взяв відгул на роботі, і ходив гуляв по місту Дніпродзержинську, де він мешкає, до нього підійшли співробітники міліції, запропонували бути понятим, він погодився і вони поїхали у м. Дніпропетровськ. Вони приїхали у м. Дніпропетровськ разом з другим свідком в одній машині. Приїхавши до м. Дніпропетровська, вони чекали. Потім привезли обвинуваченого. Коли привезли обвинуваченого, вони зайшли у двір будинку, одразу почалась відеозйомка, їх про це попередили перед початком зйомки. Обвинуваченому оголосили документ, на підставі, якого буде проводитись обшук. Під час обшуку, ходили, дивились весь будинок, він весь час спостерігав за співробітниками міліції, обшук тривав довго, в ході обшуку нічого не знайшли. Після обшуку їм дали протокол, про те, що нічого не знайшли.

Після проведення обшуку, він поїхав додому. Потім його викликали в прокуратуру для дачі свідчень.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що в червні 2012 року вона звернулася до ОСОБА_7 за юридичною допомогою, щоб він допоміг їй у розгляді справи з приводу спадщини. Вони з ОСОБА_7 уклали договір, обговорили суму гонорару, за укладеним договором вона передала ОСОБА_7 3000 євро.

Потім у листопаді вона дізналася, що її інтереси ніхто не представляє, довелося шукати іншого адвоката. Коли ОСОБА_7 з`явився, вона попросила, щоб він повернув їй передані гроші, однак він сказав, що у нього в офісі був обшук і її гроші у нього вилучили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що він знайомий з ОСОБА_7 , він вів його справи по фірмі і з особистих питань. У 2012 році так як у нього виникли проблеми з родичами, він звернувся до ОСОБА_7 з метою одержання правової допомоги. Обговоривши фінансові питання, він передав ОСОБА_7 , як винагороду за виконану роботу кошти у розмірі 2000 доларів США, дана сума залишилася у ОСОБА_7 в офісі, однак через те, що ОСОБА_7 не міг представляти його інтереси, довелося шукати інших адвокатів.

ОСОБА_24 звертався до ОСОБА_7 з проханням повернути передані гроші, однак ОСОБА_7 пояснив, що дані кошти були у нього вилучені під час обшуку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що 20.06.2012 року вони з ОСОБА_7 уклали договір про надання правової допомоги. Після укладання договору вона оплатила його послуги, що становило 5 000 доларів США. Частину взятих на себе обов`язків ОСОБА_7 виконав, а частину ні. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не в повному обсязі виконав взяті на себе обов`язки, вона хотіла, щоб їй повернули гроші у розмірі 3000 доларів США.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що вона знайома з ОСОБА_7 з 2011 року. Так як у неї відбувався поділ майна, їй потрібна була правова допомога, вона звернулася до ОСОБА_7 , був укладений договір, він представляв її інтереси, за надання правової допомоги за договором вона передала ОСОБА_7 5000 доларів США. У його обов`язки входило представництво її інтересів в суді.

Крім того, вона передавала ОСОБА_7 на відповідальне зберігання кошти у розмірі 83 000 гривень і 6000 доларів США, про що ОСОБА_7 написав їй зберігальну розписку. Їй відомо, що її гроші були вилучені у ОСОБА_7 під час обшуку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що, приблизно в кінці липня червня 2012 року до нього звернувся ОСОБА_7 , попросив позичити 1000 євро для особистих потреб, він погодився, і позичив ОСОБА_7 вказану суму. Через деякий час він подзвонив ОСОБА_7 , запитав, коли він поверне взяті гроші. ОСОБА_28 попросив зустрітися з ОСОБА_4 , надати їй дві заяви для підпису. Вона повинна була передати йому 30 000 гривень, з даної суми він повинен був забрати 1000 євро, залишок повинен був перерахувати ОСОБА_7 на картку. ОСОБА_27 телефонував ОСОБА_4 у ту дату, коли вони з ОСОБА_7 домовлялися, однак ніхто не відповів, з ОСОБА_4 він не зустрічався. Повернувшись з відпустки, ОСОБА_7 повернув йому борг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснив суду, що він працює приватним підприємцем, здійснює торгівлю аксесуарами для мобільних телефонів. З ОСОБА_8 знаходиться у приятельських стосунках.

Приблизно у жовтні 2012 року він подзвонив ОСОБА_8 повідомив, що у нього з`явилася необхідна йому плівка для мобільного телефона. ОСОБА_8 прийшов до нього, він наклеїв йому плівку на мобільний телефон, підібрав йому чохол для мобільного телефону, це коштувало приблизно 550 гривень, ОСОБА_8 розрахувався з ним купюрою 100 доларів США.

Потім через 30 хвилин до нього прийшли співробітники міліції, які вилучили у нього 100 доларів США. Через деякий час слідчий викликав його для допиту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснив суду, що він був присутній понятим при обшуку в кабінеті судді ОСОБА_8 . Зайшовши в будівлю суду, вони пройшли до кабінету судді, спочатку потрапили в приймальню, з якої зайшли в кабінет. Співробітники міліції попросили суддю видати гроші, він видав 900 доларів, при цьому відбувалася відеозйомка. Видані гроші були перераховані, опечатані. Потім він дістав зі столу 15300 доларів США, які перерахували, опечатали, вони розписалися на бірках. Потім принесли справи, які останнім часом були у судді. У секретарів вилучили процесори і флешки, все опечатали.

Після цього був проведений огляд автомобіля, при огляді автомобіля ОСОБА_8 , він з бардачка дістав 1500 доларів США, все перерахували, опечатали. Він розписувався на кожній бирці, і в протоколі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив суду, що восени 2012 року він був присутній при обшуку кабінету судді. Перед початком обшуку співробітники міліції оголосили постанову, після чого почався обшук. При цьому в кабінеті були: суддя, працівники міліції. При обшуку в кабінеті знайшли гроші, не багато. Гроші знайшли в столі, це були долари і гривні, у гривнях сума була незначною, під час обшуку вилучали комп`ютери. Потім їм сказали, що потрібно оглянути машину. Пройшовши у двір, був проведений обшук машини. Все виявлене було упаковано в пакети, пакети опечатували, він ставив свої підписи на аркушах паперу, якими опечатували пакети. Також працівниками міліції складався протокол обшуку, в якому він розписувався.

Крім того, свідок пояснив, що він був запрошений бути присутнім в якості понятого, йому сказали, що у справі про хабар, він погодився. Вони зайшли у приміщення, піднялися на другий поверх, зайшли в кабінет. В кабінеті вже знаходився понятий, співробітник міліції і дівчина, йому сказали, де поставити підписи. Він розписався у документах, однак зміст їх не читав, так як не розуміє українську мову. При цьому гроші, які потім вручалися дівчині вже лежали на столі, йому пояснили, що ці гроші, які передавались дівчині, вона буде комусь передавати, кому свідок не пам`ятає. Чи робили копії даних купюр, свідок не пам`ятає, при ньому грошові кошти ніякими засобами не помічалися. Куди жінка поклала вручені їй гроші, він не бачив. Другий понятий також ставив свої підписи. При врученні грошових коштів він був присутній приблизно 15 хвилин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснив суду, що точну дату він не пам`ятає, близько 18.00 19.00 години у жовтні 2012 року, його зупинили співробітники УБОЗу, представилися, показали посвідчення, попросили бути присутнім при огляді квартири, він погодився. Після цього вони проїхали недалеко від того місця, де він прогулювався, зайшли на восьмий поверх будинку до квартири АДРЕСА_4 . Подзвонили у двері, нікого не було, вони чекали приблизно 15 хвилин, потім з`явилася жінка з дитиною. Жінці пред`явили постанову про обшук, вона розгубилася, дитина почала плакати. Потім жінка відвела доньку до сусідів, повернулася, вона відчинила двері. Перед початком обшуку почали здійснювати відеозйомку. Співробітники УБОЗу запропонували жінці видати гроші та цінні речі. Жінка видала всі гроші зі свого гаманця, там були гривні. Після цього вони перейшли в залу, почали обшук шафи. У шафі було знайдено 6 000 тисяч доларів, 8 000 євро, в скриньці знайшли золото, метал жовтого кольору, близько 2 кілограм, цінності. Крім того під час обшуку знайшли ноутбук і закордонний паспорт ОСОБА_8 . Все знайдене вилучили, занесли в протокол обшуку, в якому всі розписалися. Після цього був проведений обшук машини, можливо марки "КІА", там вилучили тільки пластикову карту. При обшуках були присутні: він, 2 понятий, 2 співробітники УБОЗу, слідчий прокуратури, господиня .

Обшук проводився з 19.00 20.00 години до 24.00 години, обшук проводився у квартирі судді ОСОБА_8 .

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_4 , свідків, вивчивши наявні докази, і давши оцінку їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, пропозицією хабара є повідомлення про наявність можливості і наміру надати його особі.

Давання хабара - це передача службовій особі майна, права на майно, чи вчинення на її користь дій майнового характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 КК України підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника для вчинення злочину.

Злочин, передбачений ст. 369 КК України вважається закінченим з моменту, коли службова особа прийняла хабар або його частину. У випадках коли вона відмовилась прийняти хабар, дії того, хто намагався дати хабар, слід кваліфікувати, як замах на його давання.

Дії особи, яка сприяла у вчиненні злочину тому, хто дав чи одержав хабар, або організувала цей злочин, або підбурила до його вчинення, слід кваліфікувати, як співучасть у даванні хабара. При цьому питання про кваліфікацію дій співучасника потрібно вирішувати з урахуванням спрямованості його умислу, виходячи з того, в чиїх інтересах, на чиїй стороні і за чиєю ініціативою він діяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману, чи зловживання довірою.

При цьому обман, як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном чи придбання права на таке майно полягає у повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховання певних відомостей, повідомлення яких мало суттєве значення для поведінки потерпілого, з метою введення його в оману.

Зловживання довірою полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого для заволодіння чужим майном чи правом на нього.

Аналізуючи покази потерпілої ОСОБА_4 , свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_16 , ОСОБА_33 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , суд приходить до висновку, що дані покази свідків не є такими, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так як дані покази підтверджують лише факти того, що у ОСОБА_7 дійсно проводилися обшуки: офісу та будинку, факт проведення обшуку в машині, на якій їздив ОСОБА_7 , факти проведення обшуків у судді ОСОБА_8 .

Такими є покази свідка ОСОБА_35 , який пояснив суду, що він був присутній у якості понятого при огляді автомобіля Ніссан у жовтні 2012 року, в ході обшуку автомобіля, будь яких доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не здобуто.

Покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_36 , який спочатку пояснив суду, що був присутній при обшуку чоловіка по вул. Н.Леніна м. Дніпропетровська, а потім сказав, що переплутав і пояснив, що був понятим при обшуку автомобіля Ніссан, в ході якого нічого вилучено не було. При огляді мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_7 він присутнім не був, у протоколі огляду його підписи відсутні.

Покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив суду, що у жовні 2012 року, коли він знаходився по пр. Пушкіна м. Дніпропетровська, біля Кіровського районного суду м. Дніпропетровська був проведений обшук його автомобіля Ніссан, в ході якого були вилучені його речі, які йому повернуті.

Покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який пояснив суду, що він є адвокатом, працює разом з ОСОБА_7 в одному приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 . У приміщенні офісу, в якому він працював разом з ОСОБА_7 , був проведений обшук. Проведення обшуку в їх офісі відбувалося з порушенням норм КПК України.

Покази в судовому засіданні свідків: ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які пояснили суду, що вони були присутні при обшуку офісного приміщення адвокатської контори, де працює ОСОБА_7 , під час якого були виявлені і вилучені гроші та документи, все виявлене і вилучене було окремо упаковано та опечатано. Після проведення слідчих дій був складений протокол, який поняті підписали.

Покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які пояснили суду, що вони були присутні при обшуку двоповерхового будинку, а саме будинку ОСОБА_7 , в ході якого нічого не виявили і не вилучили.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_31 і ОСОБА_30 пояснили суду, що вони були присутні при проведенні обшуку кабінета судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, а також обшуку автомобіля ОСОБА_8 , в ході яких були виявлені та вилучені кошти у гривнях і доларах США. Крім того, вони були присутні при тому, як співробітники міліції видавали дівчині гроші. При цьому свідок ОСОБА_31 пояснив, що гроші, які видавалися дівчині не помічалися, не копіювалися, протокол він підписав не читаючи.

Допитаний судом свідок ОСОБА_29 , який дав суду пояснення, щодо вилучення у нього співробітниками міліції коштів у розмірі 100 доларів США, якими розрахувався з ним ОСОБА_8 , коли придбавав у нього аксесуари до мобільного телефону, також Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , який дав суду пояснення стосовно проведеного обшуку в квартирі судді ОСОБА_8 , взагалі не надали суду показів стосовно подій інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

При цьому допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинувачення: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 давали покази, які підтверджують факт наявності між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 договірних відносин пов`язаних з наданням ОСОБА_7 , ОСОБА_4 правової допомоги у цивільній справі.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позики на суму 400 000 гривень, у зв`язку з матеріальними труднощами він не повертав їй борг, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернулася з позовною заявою до суду про стягнення суми позики. У судове засідання ОСОБА_9 не з`являвся, однак судові повістки отримував. Через деякий час він розрахувався з ОСОБА_4 в повному обсязі, після чого вона до нього жодних претензій не мала, та нею була написана заява про зняття арешту з його майна, на яке було накладено арешт з метою забезпечення позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив суду, що дізнавшись від ОСОБА_4 про те, що їй потрібна юридична допомога, порадив їй звернутися до ОСОБА_7 , як до спеціаліста в галузі права.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що ОСОБА_7 знає, як спеціаліста юриста. Він як суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська розглядав цивільну справу, де ОСОБА_7 представляв інтереси позивача. Справа надійшла до нього з канцелярії суду після її автоматичного розподілу. Дана цивільна справа розглянута, у ній винесено рішення відповідно до норм ЦПК України, рішення ніким не оскаржено та набрало законної сили. Ніяких прохань, у тому числі зі сторони ОСОБА_7 до нього з приводу розгляду справи не надходило.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що їй відомий ОСОБА_7 , як адвокат. У провадженні судді, помічником якого вона працює, перебувала в провадженні цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , суддею були постановлені ухвали про відкриття провадження, про забезпечення позову. Потім було постановлено рішення у справі. Вона за резолюцією судді готувала проект ухвали про забезпечення позову, а потім готувала проект рішення. Дана справа розглядалася суддею, як і інші цивільні справи в рамках ЦПК України.

При цьому, вивчена судом копія цивільної справи № 403/11082/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про стягнення суми за договором позики, в якій містяться: ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2012 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_38 , ОСОБА_9 про стягнення суми за договором позики та призначення справи до розгляду (т. 2, а.п.205); квитанція про сплату судового збору у розмірі 3 219 гривень (т. 2, а.п.206); позовна заява ОСОБА_4 про стягнення 400 000 гривень з ОСОБА_38 та ОСОБА_9 (т. 2, а.п.207-208); договір позики від 09.01.2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на суму 400 000 гривень (т. 2, а.п.209-210); розписка від 09.01.2012 року про отримання ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 400 000 гривень (т. 2, а.п.211); квитанція про сплату судового збору у розмірі 107,30 гривень (т. 2, а.п.212); заява ОСОБА_4 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову (т. 2, а.п.213); документи, що підтверджують реєстрацію автомобілів MITSUBISHI LANCER, MERCEDES-BENZ 430S, VOLKSWAGEN PASSAT, які належать ОСОБА_9 та ОСОБА_38 (т. 2, а.п.214-216); запит Бабушкінского районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2012 року про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_38 та відповідь на нього (т. 2, а.п.218); ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про накладення арешту на майно ОСОБА_9 та ОСОБА_38 (т. 2, а.п.219-220); супровідний лист про направлення ухвали сторонам, а також до Бабушкінського ВДВС ДМУЮ та УДАІ ГУМВС (т. 2, а.п.221-222); повідомлення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про призначення справи до розгляду (т. 2, а.п.223); довідка про призначення справи до розгляду (т. 2, а.п.224); повідомлення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на адресу сторін про призначення справи до розгляду (т. 2, а.п.225); телеграма на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про вручення ОСОБА_9 та ОСОБА_38 телеграми (т. 2, а.п.226); телеграма, яка направлена Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на адресу ОСОБА_9 та ОСОБА_38 про призначення справи до розгляду (т. 2, а.п.227); заява ОСОБА_7 про розгляд справи за його відсутності з проханням задоволення позову ОСОБА_4 в повному обсязі (т. 2, а.п.228); свідоцтво № 1293 від 08.06.2004 року про право зайняття ОСОБА_7 адвокатською діяльністю (т. 2, а.п.229); договір від 20.08.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про надання правової допомоги (т. 2, а.п.230), підтверджують покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , про те, що цивільна справа розглядалася у відповідності до норм ЦПК України.

Допитані в судовому засіданні свідки захисту: ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , пояснили суду, що ОСОБА_7 є адвокатом, до якого вони зверталися за правовою допомогою. ОСОБА_7 працював по передоплаті, тому за надання послуг розрахунок проводився одразу.

На підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень зі сторони обвинувачення зібрані наступні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені судом, такими є:

- договір позики від 09.01.2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (т.1,ап.27), розписка ОСОБА_9 від 09.01.2012 року про отримання ним 400 000 гривень (т.1, а.п.28),

- договір про надання правової допомоги від 20.08.2015 року, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 (т.2, а.п.161);
- позовна заява ОСОБА_4 про стягнення суми за договором позики (т.2, а.п.163-164);
- протокол огляду від 30.10.2012 року, відповідно до якого оглянутий цифровий диктофон «Олімпус», супровідний лист Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 403/11082/12 від 23.08.2012 року, підписаний секретарем с/з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, виготовлений на бланку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, Ухвала Іменем України у справі 403/11082/2012 року про накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_9 та ОСОБА_38 (т.2, а.п.17-19);

- заява про забезпечення позову подана ОСОБА_4 20.08.2012 року (т.2, а.п.165); картки №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 1АЕ004ЗЕТ (т.2,а.п.166,167,168); судова повістка (т.2, а.п.169); протокол огляду і прослуховування від 17.10.2012 року, відповідно до якого у присутності ОСОБА_4 проведений огляд і прослуховування цифрового диктофона «Олімпус», добровільно переданий ОСОБА_4 та додатками до протоколу огляду і прослуховування №№ 1 6 (т.1, а.п.33-59);
- додатки 1- 5 до протоколу огляду і прослуховування від 17.10.2012 року, а саме стенограми розмов між чоловіком ОСОБА_7 і жінкою ОСОБА_4 , відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_7 і ОСОБА_4 обговорювали питання складання та подання цивільного позову ОСОБА_4 , оплату державного мита, необхідність присутності ОСОБА_4 у судових засіданнях, накладення арешту на майно боржника, термін передачі ОСОБА_4 гонорару за виконувану роботу (т.1, ап.36 - 59);

- протокол проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів від 12.10.2012 року, відповідно до якого був проведений оперативно-розшуковий захід з використанням спеціальних технічних засобів для фіксації розмов та дій стосовно ОСОБА_7 , в його службовому кабінеті, який підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України. Даний захід проводиться на підставі постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2012 року, яким зафіксовані телефонні розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 01.10.2012 року, 23.10.2012 року під час, яких ОСОБА_4 і ОСОБА_7 обговорювали питання про накладення арешту на майно боржника, а також про передачу ОСОБА_7 коштів у розмірі 30 000 гривень (т.2, а.п.24-28);

- протокол проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів від 24.10.2012 року та 25.10.2012 року, відповідно до яких був проведений оперативно-розшуковий захід з використанням спеціальних технічних засобів для фіксації розмов та дій стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України. Даний захід проводиться на підставі постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2012 року, в процесі проведення заходу зафіксовано факт, що під час зустрічі з ОСОБА_4 передала ОСОБА_7 кошти в сумі 30 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень. ОСОБА_7 , перерахувавши передані кошти, поклав їх у свій портфель (т.2, а.п.29,30);

- протокол проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів від 12.10.2012 року та 25.10.2012 року, відповідно до якого був проведений оперативно-розшуковий захід з використанням спеціальних технічних засобів для фіксації розмов та дій стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364 КК України. Даний захід проводиться на підставі постанови Апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2012 року, у процесі проведення заходу зафіксовано факт, того що під час розмови між чоловіком і жінкою, чоловік просить розрахуватися з ним за виконані обов`язки, а жінка просить відстрочити термін повернення грошей та не «покидати» її (т.2, а.п.34-36).

Зі змісту даних доказів, суд також знаходить підтвердження факту наявності між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 договірних відносин з представництва та захисту інтересів ОСОБА_4 в суді.

Досліджені судом докази:
- протокол вручення грошових коштів від 23.10.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_4 були вручені кошти у розмірі 30 000 гривень, для перевірки її заяви про вчинення кримінального правопорушення (т.1, а.п.100-118);

- протокол огляду від 11.01.2012 року, відповідно до якого був оглянутий портфель ОСОБА_7 , вилучений під час обшуку за місцем його проживання, у якому було знайдено: блокнот для записів, 4 кодекси, паспорт на ім`я ОСОБА_39 , документи до позовної заяви ОСОБА_40 , документи за позовом ОСОБА_41 , документи за позовом ОСОБА_42 , батарея до мобільного телефону, ключі на зв`язці, флеш накопичувач, диктофон (т. 2, а.п.86-87);

- протокол огляду від 05.11.2012 року, відповідно до якого предметом огляду є аркуш паперу для записів жовтого кольору, який має квадратну форму розміром 7,5х7,5 см, з записами виконаними прописом, чорнилами чорного кольору (10 % - ждем ответ МРЕО 067 631 37 31»), який було знайдено під час обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 (т.2,а.п.97-99);

- Акт про прийому-передачу коштів, отриманих ГУБОЗ в ДФЗБО МВС України від 20.10.2012 року № 9/23-10726 (т.1, а.п.98-99);

- протокол вручення грошових коштів від 23.10.2012 року, відповідно до якого гроші у розмірі 30 000 гривень передані ОСОБА_4 для участі у заходах по перевірці її заяви стосовно вимагання у неї хабара (т.1, а.п.100-118);

- протокол обшуку від 24.10.2012 року, відповідно до якого проведено обшук автомобіля Nissan Pathtinjen, державний номер НОМЕР_4 , який перебував на тротуарі за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 29/31. В ході обшуку вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , візитка на ім`я ОСОБА_11 (т.2, а.п.140-141);

- протокол обшуку від 24.10.2012 року, відповідно до якого під час обшуку приміщення № 2, яке займає адвокат ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 добровільно видав: грошові кошти, зв`язані резинкою, під якою знаходиться записка з написом «26.0 грн +500 доларів, Лещинская 30 000», купюрами по 500 гривень; 5 купюр по 100 доларів США; грошові кошти, скріплені резинкою під якою є пояснювальна записка «Лещинская 40 000 грн 10.09.2012», 74 купюри по 500 гривень, 15 купюр по 200 гривень; грошові кошти скріплені резинкою, під якою мається пояснювальна записка «04.07.2012 г. Лещинская 17.0 +500 $ 21 000 гривень купюрами по 500 гривень 26 штук, купюрами по 200 гривень 20 штук, 5 купюр по 100 доларів США; грошові кошти, скріплені скріпкою з пояснювальним написом « 23.10.12р. Б.Л. 1000 $, купюрами по 100 доларів; грошові кошти скріплені скріпкою з пояснювальним надписом «Лиля (05.08) 3790Є, есть 3000 Є в сумі 2000 Є, купюрами по 500 євро; грошові кошти, скріплені резинкою, під якою мається запис «Лещинская 5 000 $ 10.09.2012 р., в сумі 5000 доларів США, купюрами по 100 доларів США; конверт білого кольору з написом «Волошин 2000 $», в сумі 2000 доларів США, купюрами по 100 доларів США; грошові кошти, скріплені резинкою в сумі 8000 гривень, купюрами по 100 гривень; конверт з паперу темного кольору, у якому знаходяться гроші в сумі 7000 доларів США купюрами по 100 доларів 24 штуки, по 50 доларів 12 купюр; конверт з паперу білого кольору, у якому знаходяться грошові кошти. Скріплені резинкою, під якою мається запис « ОСОБА_43 3 000 $» в сумі 3000 доларів США купюрами по 100 доларів; грошові кошти в сумі 200 доларів США купюрами по 100 доларів; грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами по 200 гривень. Вказані кошти поміщені в поліетиленові пакети, опечатані.

Документи, речі та матеріальні цінності вилучені під час обшуку за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 : аркуш паперу для записів жовтого кольору, який має квадратну форму розміром 7,5х7,5 см, з записами виконаними прописом, чорнилами чорного кольору , ОСОБА_4 10%; ждем ответ МРЄО; 067-631 -37-31) на 1 аркуші; позовна заява про стягнення суми за договором позики (позивач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_38 ) на 2 аркушах; фіскальний чек за послуги «Укрпошти» на суму 9,20 гривень, адресати - ОСОБА_9 , ОСОБА_38 на 1 аркуші; квитанція «ПриватБанк» №20114.385.2 від 20.08.2012 року на суму 35,19 гривень на 1 аркуші; фіскальний чек від 02.10.2012 року на суму 63,12 гривень касир ОСОБА_44 на 1 аркуші; заява про забезпечення позову від 20.08.2012 року; копії відповідей ВРЕР на 4 аркушах; договір про надання правової допомоги від 20.08.2012 року - замовник ОСОБА_4 на 1 аркуші; копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №1293 від 08.06.2004 на ім`я ОСОБА_7 на 1 аркуші; повідомлення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2012 року № 403/11082/12 на 1 аркуші; договір купівлі-продажу квартири ВСВ№243299 від 07.07.2005 року, витяг з Державного реєстру правочинів АЕ №495423 від 07.07.2005 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно СВХ №614002 від 17.08.2005 року на 3 аркушах; довіреність від 15.04.2011 року від ОСОБА_24 на ОСОБА_7 на 1 аркуші; договір про надання правової допомоги від 20.06.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_25 на 1 аркуші; договір про надання правової допомоги від 20.06.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_26 на 1 аркуші; копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 на 1 аркуші; копія свідоцтва про народження ОСОБА_45 на 1 аркуші; копія свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 06.07.2002 року на 1 аркуші; копія свідоцтва про народження ОСОБА_46 на 1 аркуші; договір купівлі-продажу квартири НОМЕР_7 від 07.07.2005 року на 1 аркуші; технічний паспорт на кв. АДРЕСА_6 на 3 аркушах; договір купівлі-продажу квартири ВРТ№903406 від 07.07.2005 року на 1 аркуші; технічний паспорт на кв. АДРЕСА_7 на 3 аркушах; договір застави рухомого майна від 27.07.2011 року ВРП №803040 на 3 аркушах; договір купівлі-продажу домоволодіння ВСВ№544579 від 13.12.2006 року 1 аркуші; технічний паспорт на буд. АДРЕСА_1 на 5 аркушах; трудова книжка на ім`я ОСОБА_7 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 ; нотаріально завірена копія ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_7 ; печатка ПП «Автоавангард»; металічна чорнильниця для штампів; диплом спеціаліста НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_7 на 1 аркуші; свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №1293 від 08.06.2004 року; мобільний телефон «НОКІА» 8800 коричневого кольору 1 шт.; чохол чорного кольору для мобільного телефону «НОКІА» 8800 - 1 шт; пристрій для блокування GSM сигналу - 1 шт (т.2, а.п.155-159);

- протокол огляду від 11.01.2013 року, відповідно до якого предметом огляду є мобільний телефон ОСОБА_7 , моделі «Нокіа» 8800е 1, вилучений безпосередньо у нього під час обшуку в офісному приміщенні (т.2, а.п.160);

- протокол обшуку від 24.10.2012 року, відповідно до якого проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.2,а.п.178-179);

- протокол обшуку від 26.10.2012 року, відповідно до якого проведено обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено: сорочку, портфель, костюм, плащ (т.2,а.п.235);
- протокол обшуку ОСОБА_8 від 24.10.2012 року, відповідно до якого ніяких грошових кошів крім добровільно виданих, а також інших предметів і документів знайдено не було (т.2,а.п.184-185);

- протокол огляду предметів (грошових коштів) від 27.10.2012 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто грошові кошти в доларах США, а саме дев`ять купюр номіналом по 100 доларів США (т.2, а.п.п186-189);

- протокол обшуку від 24.10.2012 року, відповідно до якого було проведено обшук робочого кабінету судді ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено: кошти у сумі 15 300 доларів США, системні блоки у кількості 2 штук, цивільна справа № 403/11082/12, особова справа ОСОБА_8 , блокнот чорного кольору, роздруківки з системи документообігу суду (т.2, а.п.194-195);

- протокол обшуку від 24.10.2012 року, відповідно до якого на робочому місці помічника судді ОСОБА_8 ОСОБА_15 , секретаря судді ОСОБА_8 . ОСОБА_47 , було виявлено і вилучено: два системні блоки комп`ютерів, три флеш картки, факсиміле з підписом судді ОСОБА_8 (т.2, а.п.196-197);

- протокол огляду від 03.11.2012 року, відповідно до якого були оглянуті речі вилучені з робочого кабінету судді ОСОБА_8 , а також з приймальної кабінету суді ОСОБА_8 (т.2, а.п.198-201);
- висновок експерта від 16.01.2013 року № 69/04-03, відповідно до якого рукописні записи «10 %- ждем ответ МРЕО 067 631 37 31» на аркуші паперу жовтого кольору, наданому на дослідження, вилученому в ході обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , який було проведено 24.10.2012 року, виконані ОСОБА_7 (т.2, а.п.89-95);

- висновок експерта № 70/13/2309 від 20.11.2012 року, відповідно до якого одиничні фрагменти волокон, виявлені на дактилоплівках з мікрооб`єктами, вилученими з грошових коштів в ході огляду, проведеного 27.10.2012 року, не несуть в собі інформації про походження і для ідентифікації виробів не придатні (т.2, а.п.108-118);
- висновок експерта № 70/06-770 від 05.12.2012 року, відповідно до якого дев`ять банкнот номіналом по 100 доларів США із серійними номерами: АЕ81818079А, КВ15467558І, FF84348018С, КВ15467559І, НВ36002579J, FF 69122311В, НВ56937569Н, АВ74805020U, FH40622621В, добровільно видані 24.10.2012 року заступником голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська суддею ОСОБА_8 відповідають грошовим знакам федеральної резервної системи США відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному обігу.

Один банкнот номіналом 100 доларів США із серійним номером ВВ42278107В, вилучений під час проведення виїмки 24.10.2012 року в магазині «Adius», розташованому в ТРК «Гранд Плаза» за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 67д відповідає грошовим знакам Федеральної резервної системи США відповідного номіналу, що знаходяться в офіційному обігу (т.2, а.п.124-126);

- висновок експерта № 70/06-771 від 06.12.2012 року, відповідно до якого п`ятдесят сім банкнот номіналом по 500 гривень із серійними номерами: ВД1760764, ЗГ7868749, ВВ3785552, ВЖ7561482, ВХ3199558, ВБ7058340, ВИ9221134, БН2859726, ВГ2032762, ВФ5743347, ВХ8821012, ВГ9810026, ВА7011905, ВЕ9352133, ВФ3465195, ЗБ0390778, ВФ4235275, АА0926209, ВИ0697615, ЗФ8196310, ВФ1455175, ВЕ7613310, БР2931707, ВИ4712989, ЗФ2224739, ГН3303983, ГН2026418, ЗБ2980448, ВИ9057558, БК9229308, ВХ2100337, БТ7053440, БК5243414, ВГ1466758, ГК2429434, БР1562724, ВЕ4602210, ГН3349179, ВА2986507, ВЖ3367162, БР6053618, ВВ5510557, БР4704374, ВГ9429911, ВА1362842, ЗИ882440 ВЕ7989162, ВД0127574, БТ7361728, ВЗ1554472, БР7258788, БН3342676, ЗИ1337262, ГК0366630, ВЗ4005496, ВЖ7973099, ГК6312327 (всього на суму 28500 гривень НБУ), добровільно видані 24.10.2012 року ОСОБА_7 , відповідають грошовим знакам Національного Банку України аналогічного номіналу, що знаходяться в офіційному обігу (т.2,а.п.131-133),

- речові докази: диктофон «Оlimpus» WS 110, аркуш паперу для записів жовтого кольору, який має квадратну форму розміром 7,5х7,5 см, з записами виконаними прописом, чорнилами чорного кольору (10 %- ждем ответ МРЕО 067 631 37 31»), який було знайдено під час обшуку офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ; грошові кошти добровільно видані ОСОБА_7 при проведенні обшуку: ВД1760764, ЗГ7868749, ВВ3785552, ВЖ7561482, ВХ3199558, ВБ7058340, ВИ9221134, БН2859726, ВГ2032762, ВФ5743347, ВХ8821012, ВГ9810026, ВА7011905, ВЕ9352133, ВФ3465195, ЗБ0390778, ВФ4235275, АА0926209, ВИ0697615, ЗФ8196310, ВФ1455175, ВЕ7613310, БР2931707, ВИ4712989, ЗФ2224739, ГН3303983, ГН2026418, ЗБ2980448, ВИ9057558, БК9229308, ВХ2100337, БТ7053440, БК5243414, ВГ1466758, ГК2429434, БР1562724, ВЕ4602210, ГН3349179, ВА2986507, ВЖ3367162, БР6053618, ВВ5510557, БР4704374, ВГ9429911, ВА1362842, ЗИ882440 ВЕ7989162, ВД0127574, БТ7361728, ВЗ1554472, БР7258788, БН3342676, ЗИ1337262, ГК0366630, ВЗ4005496, ВЖ7973099, ГК6312327, які передані на зберігання до уповноваженого банку (т.2, а.п.20,96,134). Однак, дані докази за висновком суду не містять будь яких фактичних даних, на підставі яких можливо було б встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, інкримінованих ОСОБА_7 .

Аналізуючи викладені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оцінюючи їх з точки зору логічності та послідовності, суд приходить до висновку, що як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду кримінального провадження, встановлено, що у 2012 році між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_9 свої обов`язки не виконав. Тому ОСОБА_4 звернулася за правовою допомогою для того, щоб стягнути борг у судовому порядку. За допомогою свого знайомого ОСОБА_10 , ОСОБА_4 звернулася за правовою допомогою до ОСОБА_7 . Між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 був укладений договір про надання правової допомоги. На виконання умов договору ОСОБА_7 склав позовну заяву, склав заяву про накладення арешту на майно, за подачу яких були сплачені судові збори. При цьому сума гонорару ОСОБА_7 складала 40 000 гривень, які ОСОБА_4 погодилась йому передати. Вказане підтверджується показами ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_7 говорив, що гонорар він хоче отримати одразу, так як працює за передоплатою, на що у ОСОБА_4 заперечень не було. У судовому засіданні ОСОБА_4 також пояснила, що ОСОБА_7 з неї гроші не вимагав, хабар вона нікому не давала, ОСОБА_7 не казав, що гроші, які вона повинна була передати йому, як гонорар за надання правової допомоги, він повинен передати в суді. Прізвище ОСОБА_8 вона дізналася, так як ОСОБА_7 казав їй, у якого судді на розгляді знаходиться цивільна справа за її позовом.

У той же час суд критично ставиться до показів потерпілої ОСОБА_4 про те, що на неї з боку ОСОБА_7 чинився психологічний тиск, так як по-перше, будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла не змогла пояснити у чому він полягав, а по - друге до протоколу оперативно-розшукових заходів між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відбувалися розмови, зі змісту яких вбачається, що вони домовлялися про написання та подачу цивільного позову, а також про подання заяви про накладення арешту на майно боржника. При цьому під час телефонних розмов ОСОБА_7 не казав ОСОБА_4 про те, що за вирішення її цивільного позову вимагають хабар, що узгоджується та підтверджується показами допитаних судом свідків: ОСОБА_8 - суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у провадженні якого знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , ОСОБА_15 помічник судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 , давали суду покази про те, що з приводу розгляду даної цивільної справи до них ніхто не звертався, це була звичайна цивільна справа, яка була розглянута з додержанням вимог ЦПК України.

Таким чином, суд робить висновок, що ОСОБА_4 не мала наміру давати хабар посадовій особі, хабар у неї не вимагали, ОСОБА_7 не казав потерпілій про те, що за вирішення її позову слід дати хабар, а тому відповідно ОСОБА_7 не є пособником у даванні хабара. Гроші у сумі 10 000 гривень і 30 000 гривень ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_4 за виконання взятих на себе за договором обов`язків, так як він виконав усі необхідні дії, як адвокат, які були спрямовані на надання правової допомоги ОСОБА_4 у цивільній справі. ОСОБА_7 , як адвокат, представник ОСОБА_4 приймав участь в судових засіданнях, за результатами розгляду заяви про накладення арешту на майно, винесена ухвала про забезпечення позову. За результатами розгляду позовної заяви винесено заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2012 року, відповідно до якого позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , ОСОБА_38 про стягнення суми за договором позики- задоволено частково. З ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 400 000 гривень; відсотки за користуванням коштами 420 000 гривень, судовий збір в сумі 3 219 гривень, разом 823 219 гривень (т.6, а.п.97-99). Рішення ніким не оскаржувалось, набрало законної сили. Зазначене підтверджує не заперечення сторонами по цивільній справі ухваленого судом рішення від 23.10.2012 року відносно стягнення суми боргу з ОСОБА_9 у розмірі 823 219 гривень і професійні дії адвоката ОСОБА_7 щодо виконання зобов`язань, які були обумовлені договором про надання правової допомоги між ним та ОСОБА_4 від 20.08.2012 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не вказувала суду, що має претензії до ОСОБА_7 з приводу виконання ним умов укладеного між ними договору.

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та Законам України, інтересам держави і суспільства, і його моральним засадам, присязі адвоката та правилам загальної етики. Таким чином, суд робить висновком, що укладений договір між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 не є таким, який суперечить вимогам Закону, а не зазначення в договорі розміру гонорара адвоката не є порушенням.

Також суд, вивчивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази:

- заяву ОСОБА_4 від 17.10.2012 року, відповідно до якої остання просила притягнути до відповідальності суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_48 (т.1, а.п.20);

- інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.09.2012 року, відповідно до якої право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 (т.1, а.п.72-74);
- інформацію Управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.09.2012 року, відповідно до якої автомобіль «Hyundai ІХ35», 2001 року випуску, темно коричневого кольору, номерний знак НОМЕР_9 , зареєстровано за ОСОБА_7 (т.1, а.п.86,87), приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 17.10.2012 року, звернулася до УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які вимагають у неї хабар у розмірі 40 000 гривень за прийняття рішення за її позовом. За результатами перевірки заяви ОСОБА_4 Генеральною Прокуратурою України була винесена постанова про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . У той же день, 22.10.2012 року Генеральною Прокуратурою України визначено підслідність кримінальної справи за Прокуратурою Дніпропетровської області. Проведено ряд оперативно-розшукових заходів направлених на виявлення і фіксацію слідів злочину. В ході досудового розслідування проведені: обшуки, виїмки, призначені і проведені експертизи, допитана потерпіла та свідки, а також проведені оперативно-розшукові заходи за постановою Апеляційного суду Черкаської області від 26.09.2012 року, копія якої не долучена до матеріалів кримінального провадження, а саме проведені заходи по прослуховуванню телефонних розмов фігурантів у справі. При цьому з матеріалів кримінального провадження не вбачається, а прокурором в судовому засіданні не надано доказів законності прослуховування телефонних розмов між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в рамках оперативно-розшукових заходів, працівники міліції почали прослуховувати розмови ОСОБА_7 раніше, а ніж ОСОБА_4 звернулася до правоохоронних органів із заявою про вимагання у неї хабара, так як вказана постанова винесена 26.09.2012 року, а заява ОСОБА_4 була написана 17.10.2012 року, що свідчить про те що дії працівників правоохоронних органів були проведені з порушенням кримінального процесуального законодавства, а також про провокацію їх дій на скоєння протизаконних дій.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини засудження особи на підставі доказів, одержаних в результаті провокації, тобто підбурювання до вчинення злочину, визнається порушенням гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий судовий розгляд.

Згідно Рішення Суду від 09 червня 1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники таких органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Прокурором під час судового слідства були відкриті та долучені до матеріалів кримінального провадження додаткові матеріали: записи оперативно-розшукових заходів, ситуації №№ 1- 13, при чому до ситуацій №1, №3, №4, №7, №12, №13 відсутні протоколи проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів. Крім того до протоколів проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів № 11/п-1269т від 12 жовтня 2012 року, № 11/п-1316т від 25 жовтня 2012 року, № 11/п-1359т від 06 листопада 2012 року відсутні аудіозаписи оперативно-розшукових заходів.
Крім того, відповідно до протоколу виїмки від 31.10.2012 року (т. 2, а.п.22-23), яка була проведена на підставі постанови про проведення виїмки від 31.10.2012 року (т. 2, а.п.21), де зазначено, які саме оригінали цифрових носіїв - записів оперативно-розшукових заходів та оригінали протоколів проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів були вилучені в УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області у відношенні заступника голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та адвоката Дніпропетровської обласної колегії адвокатів ОСОБА_7 , постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 11 лютого 2013 року (т. 3, а.п.23-26), постанови про передачу матеріалів досудового розслідування, що містять інформацію, одержану внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 11.02.2013 року, номери оригіналів протоколів проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів, які були виділені не співпадають з номерами оригіналів протоколів проведення оперативно-розшукових заходів з застосуванням технічних засобів, які були вилучені, а саме: № 11/п-1071т від 17 вересня 2012 року, № 11/п-1269т від 12 жовтня 2012 року, № 11/п-1316т від 25.10.2012 року, № 11/п-1359т від 06 листопада 2012 року та № 11/п-2012т від 06.11.2012 року.
11.02.2013 року прокурором відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та досудовим слідством прокуратури Дніпропетровської області винесено постанову про виділення з матеріалів досудового розслідування за № 0000004 матеріалів проведення оперативно-розшукових заходів з використанням спеціальних технічних засобів для фіксації розмов, дій та телефонних розмов фігурантів провадження (т. 3, а.с.23-26).

При цьому в указаній постанові вказано: «В рамках зазначеного досудового розслідування, з УБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області, отримані матеріали проведення оперативно-розшукових заходів з використанням спеціальних технічних засобів для фіксації розмов, дій та телефонних розмов фігурантів провадження, які проводилися на законних підставах. В ході аналізу отриманих матеріалів, виявлені ознаки кримінальних правопорушень, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні і не будуть використані в суді, як докази винуватості підозрюваного ОСОБА_7 » (т. 3, а.п.24).

Відповідно до листа прокуратури Дніпропетровської області за № 21/2-1946-12 від 09.04.2013 року та копій повідомлень від 22.03.2013 року вбачається, що відносно ОСОБА_7 було проведено ряд негласних слідчих (розшукових) дій, відносно яких прокуратурою Дніпропетровської області прийнято рішення про їх знищення.

Однак, прокурор в порушення ч. 4 ст. 255 КПК України не проконтролював невідкладне знищення матеріалів, які він не визнавав необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, при цьому дані матеріали використані органом досудового розслідування для цілей, не пов`язаних з кримінальним провадженням, у межах якого вони отримані.
Таким чином інформація, яка отримана при проведенні негласних слідчих (розшукових) дій у відношенні ОСОБА_7 , не приймається судом, як допустимий доказ.

Крім того, суд прийшов до висновку, що органом досудового розслідування порушені права обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачені КПК України, а саме у тому, що обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, однак органом досудового розслідування не розкрита кваліфікація дій ОСОБА_7 з приведенням усіх кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до абз. 3, 4, 5 п.п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення ч. 3 ст. 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Повноваження посадових осіб органів дізнання та досудового розслідування щодо проведення ними досудового слідства у кримінальному провадженні або окремих слідчих (розшукових) дій врегульовані положеннями КПК України.
Згідно абз. 1, 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.1997 року «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина»: згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, відсутні склади інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За таких обставин, ОСОБА_7 підлягає виправданню за пред`явленим йому обвинуваченням.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, та виправдати у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складів інкримінованих кримінальних правопорушень.
Речові докази, речі і документи вилучені в ході проведених обшуків у кримінальному провадженні:
- кошти: перетягнуті резинкою з прикріпленим папером для записів жовтого кольору з поміткою 26.0 грн + 500$ Лещинская 30 000 грн. купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 52 шт., купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 5 шт. - на загальну суму 500 доларів США; перетягнуті резинкою з прикріпленим папером для записів жовтого кольору з поміткою Лещинская 40 000 грн. 10.09.2012 р. купюрами номіналом по 200 гривень в кількості 15 шт., купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 74 шт. - на загальну суму 38 000, 00 гривень; перетягнуті резинкою з прикріпленим папером для записів жовтого кольору з поміткою 04.07.2012 г. Лещинская 17.0 грн + 500$ 21 000 грн. купюрами номіналом по 500 гривень в кількості 26 шт., купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 5 шт., купюрами номіналом по 200 гривень в кількості 20 шт. - на загальну суму 16 500, 00 гривень та 500 доларів США; з прикріпленим папером для записів рожевого кольору з поміткою 23.10.12 р. Б.Л. 1000$ купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 10 шт. - на загальну суму 1 000, 00 доларів США; в паперовому конверті білого кольору перетягнуті резинкою з прикріпленим папером для записів рожевого кольору з поміткою И.Л. 3 000$ купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 30 шт. - на загальну суму 3 000, 00 доларів США; перетягнуті резинкою з прикріпленим папером для записів жовтого кольору з поміткою Лещинская 5000$ 10.09.2012 р. купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 50 шт. - на загальну суму 5 000, 00 доларів США; перетягнуті резинкою купюрами номіналом по 100 гривень в кількості 80 шт. - на загальну суму 8 000, 00 гривень; кошти у сумі 2 000, 00 євро: з прикріпленим папером для записів жовтого кольору з поміткою Лиля (6.08) 3 790Є есть 3 000Є -1.0(Австрия) купюрами номіналом по 500 євро в кількості 4 шт. -на загальну суму 2 000, 00 євро; кошти у сумі 2 000, 00 доларів США в білому паперовому конверті з написом Волошин 2 000$ купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 20 шт. - на загальну суму 2 000, 00 доларів США; кошти у сумі 3 000, 00 доларів США: в паперовому конверті світло-коричневого кольору з написом 05.10.12 Бондаренко 5 000$ - 1000$ 08.10.12 р. - 1000$ 18.10.12 р. купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 24 шт., купюрами номіналом по 50 доларів США в кількості 12 шт. - на загальну суму 3 000, 00 доларів США; кошти на загальну суму 200, 00 доларів США та 28 900, 00 гривень; номіналом по 100 доларів США в кількості 2 шт. - на загальну суму 200, 00 доларів США; номіналом по 200 гривень в кількості 2 шт. - на загальну суму 400, 00 гривень;

- документи: Договір купівлі-продажу квартири ВСВ № 243299 від 07.07.2005 року ( АДРЕСА_5 ); Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 ; Договір купівлі-продажу домоволодіння ВЕМ № 544579 від 30.12.2006 року ( АДРЕСА_1 ); Договір купівлі-продажу квартири від 26.07.2012 року ( АДРЕСА_8 ); Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 ; Договір застави рухомого майна ВРП № 803040 від 27.07.2011 року; Договір про поділ майна подружжя від 22.03.2012 року;

- мобільний телефон «Nokia» 8800 коричневого кольору та чохол чорного кольору для мобільного телефону «Nokia» 8800, - повернути ОСОБА_7 (т. 2, а.п.134, 146-153, 155-159,160);

- диктофон «Olimpus» WS 110, - залишити ОСОБА_4 (т.2,а.п.20).

- кошти: ВД1760764, ЗГ7868749, ВВ3785552, ВЖ7561482, ВХ3199558, ВБ7058340, ВИ9221134, БН2859726, ВГ2032762, ВФ5743347, ВХ8821012, ВГ9810026, ВА7011905, ВЕ9352133, ВФ3465195, ЗБ0390778, ВФ4235275, АА0926209, ВИ0697615, ЗФ8196310, ВФ1455175, ВЕ7613310, БР2931707, ВИ4712989, ЗФ2224739, ГН3303983, ГН2026418, ЗБ2980448, ВИ9057558, БК9229308, ВХ2100337, БТ7053440, БК5243414, ВГ1466758, ГК2429434, БР1562724, ВЕ4602210, ГН3349179, ВА2986507, ВЖ3367162, БР6053618, ВВ5510557, БР4704374, ВГ9429911, ВА1362842, ЗИ882440 ВЕ7989162, ВД0127574, БТ7361728, ВЗ1554472, БР7258788, БН3342676, ЗИ1337262, ГК0366630, ВЗ4005496, ВЖ7973099, ГК6312327, - повернути в ДФЗБО (т. 2, а.п.134)

Постанову про арешт майна підозрюваного від 25.10.2012 року про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід. номер НОМЕР_10 ), - скасувати (т. 3, а.п.49).

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у вигляді застави у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень, - скасувати.

Внесену суму застави у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень згідно квитанції від 26 грудня 2012 року, - повернути ОСОБА_7 (т. 2, а.п.192).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1