Справа № 729/1050/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/142/2015
Категорія - ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бобровиця Чернігівської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, працюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано не винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та виправдано.

Витрати за проведення експертиз віднесено на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 27.08.2014р. працівниками Бобровицького РВ УМВС України в ході відпрацювання в м. Бобровиця при проведенні операції «Мак-2014», за місцем проживання ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , з дозволу господаря ОСОБА_8 проведено огляд, в ході якого виявлено незаконний посів та вирощування 17 рослин зеленого кольору з коренями, гіллям та листям та які, відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1324 (х) від 29.08.2014 року містять наркотично активний компонент каннабісу - тетрагідроканабінол і є рослинами роду Коноплі, які ОСОБА_6 вирощувала для власних потреб без мети збуту.

Також, 27.08.2014 року на віконних рамах під хвилястим шифером виявлено напівсухе гілля з листям з характерним запахом коноплі, яке ОСОБА_6 висушила та зберігала для власних потреб без мети збуту. Відповідно до висновку експерта № 1357(х) від 04.09.2014 року виявлена суха речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабісом, масою в перерахунку на суху речовину 306,3 г.

Виправдовуючи ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України місцевий суд послався на те, що в судовому засіданні інша особа визнала свою причетність до незаконного вирощування 17 рослин коноплі та зберігання сухих рослин коноплі без мети збуту, а протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд не може прийняти як докази, так як вони оформлені не слідчим, що він підтвердив особисто в судовому засіданні, а іншими працівниками міліції, хоча в матеріалах провадження відсутнє доручення слідчого на вчинення таких дій; покази внесені до протоколу не зі слів понятих, а самими працівниками міліції; в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 відсутній запис свідка, про те, що протокол ним прочитаний, записаний вірно з його слів. Як пояснили свідки, протоколи оформлялися в день огляду, але дати складання протоколу вказані наступним днем.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 визнати винною за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на неї обов`язок, передбачений ч. 4 ст. 76 КК України. Відповідно до ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначав, що суд першої інстанції в основу вироку поклав показання обвинуваченої, яка вину не визнала, та свідка ОСОБА_8 , який вказав, що рослини коноплі посіяв та вирощував він для боротьби зі шкідниками, але вказані показання спростовуються показаннями працівників міліції та протоколом огляду місця події та підтверджують той факт, що саме обвинувачена вирощувала вказані рослини коноплі для власних потреб. Показання свідка ОСОБА_9 , які вказані у вироку суду, не відповідають фактичним показанням, даним у судовому засіданні, оскільки останній зазначив, що ОСОБА_6 особисто пояснювала, що вона дійсно вирощувала, доглядала та висушувала рослини коноплі. Крім того, в останньому слові обвинувачена фактично визнала свою вину та просила суд суворо її не карати.

Заслухавши доповідача, обвинувачену, яка просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судових засіданнях місцевого та апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_6 вину не визнала та показала, що 27.08.2014 року в їх господарстві було проведено огляд, під час якого виявили рослини коноплі. Під час огляду вона розгубилась та сказала, що вона вирощувала та висушувала в лікувальних цілях коноплю, але фактично до городу вона відношення не має, так як зайнята на роботі та займається сином, який хворіє. На городі більше працює свекор, який і вирощував рослини коноплі.

В судових засіданнях місцевого та апеляційного суду свідок ОСОБА_8 показав, що він є власником господарства по АДРЕСА_1 . 27.08.2014 року працівниками міліції було проведено огляд господарства, під час якого на городі та в саду виявлено рослини коноплі, а також суху коноплю. Рослини коноплі він обробляв, вирощував, а потім висушував, щоб потім використати з метою боротьби зі шкідниками. Його син та невістка не займались городом за браком часу, оскільки вони працюють. Під час огляду господарства він знаходився в будинку з онуком і будь-яких пояснень працівникам міліції ні того дня, ні під час досудового розслідування він не давав, оскільки його не питали, а що говорила невістка, він не чув.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, поряд з іншим, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Докази винуватості ОСОБА_6 , на які посилається орган досудового розслідування, ретельно перевірені судом першої інстанції та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Висновки суду першої інстанції про те, що протоколи допиту свідків ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 17-18) та ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 19) є недопустими доказами, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки вони оформлені не слідчим, а іншими працівниками міліції, що останній підтвердив в судовому засіданні суду першої інстанції, показання вище вказаних свідків внесені не зі слів понятих, а особисто працівниками міліції, в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 відсутній запис свідка, що протокол ним прочитаний, записаний вірно з його слів.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Тому суд першої інстанції вірно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були ними надані безпосередньо в судовому засіданні.

Зокрема, допитані в судовому засіданні апеляційного суду та в суді першої інстанції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що вони були присутні в якості понятих під час огляду господарства ОСОБА_8 . Коли вони прийшли до двору, то працівники міліції запаковували в коробки рослини коноплі. Особисті протоколи допиту вони підписали їх не читаючи. Вони, як сусіди бачили, що на городі, здебільшого, працював ОСОБА_8 . Свідчення вказаних свідків повністю узгоджуються між собою. Тому в цій частині доводи апеляційної скарги прокурора не заслуговують на увагу.

Рішення суду першої інстанції про відхилення як доказу винуватості ОСОБА_6 протоколу огляду місця події від 27.08.2014 року в господарстві по АДРЕСА_1 (т. 1 а.п. 10-16) ґрунтується на свідченнях вище вказаних свідків, тому доводи прокурора про те, що протокол огляду місця події підтверджує факт вирощування обвинуваченою рослин коноплі для власних потреб не заслуговують на увагу.

Також судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є працівниками міліції, прямо не вказують на доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному посіві та вирощуванні конопель, а також у незаконному виготовленні, зберіганні без мети збуту наркотичних речовин.

Необґрунтованими також є і доводи прокурора, що судом неналежно оцінені показання свідків та досліджені докази, що у судовому рішенні викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та які вплинули на вирішення витання про невинуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй злочинів, оскільки доводи апелянта в цій частині спростовуються вище вказаними доказами.

На думку колегії суддів судом першої інстанції дана належна оцінка показанням в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , які не спростовують показання обвинуваченої щодо події того дня та її не причетності до скоєння інкримінованих правопорушень.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що мало місце незаконне вирощування 17 рослин коноплі та зберігання сухих рослин коноплі без мети збуту, але причетність до скоєння вказаних злочинів визнала інша особа.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 правомірно виправдано за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України.

За таких обставин, на думку колегії судів, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, оскільки всі докази, зібрані у кримінальному провадженні, були предметом розгляду в суді першої інстанції і на думку колегії суддів їм дана належна оцінка.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3