Справа
№ 1-416/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року Києво-Святошинський районний суд
Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун
С .В.

при секретарі Орищенко
Є.В.

за участю прокурора
Будніка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу за

обвинуваченням ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця АДРЕСА_1
українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працює кранівником
ТОВ «УкрВторПром», проживає за адресою :
м. АДРЕСА_2 раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2006
року близько 17 години на території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 за
допомогою самохідного пневмоколісного крану К-161, під керуванням ОСОБА_1 проводилась
робота по розвантаженню металобрухту з автомобіля марки „Урал" державний
номерний знак НОМЕР_1Під час підйому вантажу стався обрив тросу підйому стріли
самохідного пневмоколісного крану, внаслідок чого відбулося падіння стріли
крану на кабіну автомобіля „Урал", де в той час перебував ОСОБА_2. В
наслідок обриву останній отримав тілесні ушкодження від яких того ж дня помер в
лікарні в м. Боярка.

Згідно з висновком технічної
експертизи

· відповідно
п.69 та п. 70 додатку 1 до Порядку ййдачі дозволів Державним комітетом з
нагляду за охороною праці та його територіальними органами затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України №1631 від 154.10.2003р.
вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів та стропальні
роботи відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

· основною
технічною причиною нещасного випадку є падіння стріли пневмохідного крана К-161
в наслідок обриву стрілового каната крана, який мав численні пошкодження, одне
з яких і призвело до обриву каната при підійманні вантажу краном.

· кранівник
ТОВ „УкраВторПром" ОСОБА_1. став до роботи на крані незважаючи на те, що
стріловий канат крана мав місцеві пошкодження та кількість обривів дротин, що
перевищує встановлені Правилами норми, чим порушив п.2.8.3. Типової інструкції з
безпечного ведення робіт для кранівників стрілових самохідних (пневмоколісних)
кранів (ДНАОП 0.00-05.03-95 затверджений наказом Держнаглядохоронпраці 25.09.95
№135).

Кранівник ТОВ
„УкрВторПром" ОСОБА_1. піднімав вантаж з кузова автомашини при перебуванні
людей в зоні роботи крана (на кабіні автомашини) чим порушив п.3.18.3 типової
інструкції з безпечного ведення робіт для кранівників стрілових самохідних
(пневмоколісних) кранів (ДНАОП 0.00-5.03-95 затверджений Держнаглядохоронпраці
25.09.95 №135).

- кранівник ТОВ „УкрВторПром" ОСОБА_1. перед
тим як стати до роботи повинен був пересвідчитись у справності всіх механізмів,
металоконструкцій та інших частин крана та отримати завдання від особи,
відповідальної за безпечне проведення робіт з переміщення вантажів краном -
вимоги п.п. 2.1, 2.11 типової інструкції з безпечного ведення робіт для
кранівників стрілових самохідних (пневмоколісних) кранів (ДНАОП 0.00-05.03-95
затверджений наказом Держнаглядохоронпраці 25.09.95 №135), а перед підійманням
вантажу попередити стропальників та всіх, хто знаходиться біля крана, про
необхідність покинути зону підіймання вантажу, а також про можливе опускання
стріли - вимоги п.3.18.3 типової інструкції з безпечного ведення робіт для
кранівників стрілових самохідних (пневмоколісних) кранів (ДНАОП 0.00-5.03-95
затверджений Держнаглядохоронпраці 25.09.95 №135).

- прямою технічною причиною нещасного випадку
стало падіння стріли крана до чого призвели дії кранівника ТОВ
„УкрВторПром" ОСОБА_1

В судовому
засіданні підсудний свою вину у пред»явленому йому обвинуваченні визнав
повністю та пояснив, що з 01.04.2006 року працює на посаді посаду кранівника
ТОВ «УкрВторПром». Від підприємства він
був направлений на
навчання машиніста ДЕК
на

2 пневмоколісному та гусеничному ходу
ДНАОП 0,00 1-03-02, після закінчення якого отримав посвідчення машиніста ДЕК на
пневмоколісному та гусеничному ходу №502 від 04.05.2006р.

25.07.06 року
він перебував на роботі, ремонтував кран. Близько 16 год. до нього підійшов
військовий та попросив прийняти металобрухт. Він повідомив військовому, що ТОВ
„УкрВторПром" сьогодні не приймає металобрухт, однак останній попросив
залишити металобрухт та пізніше оформити документи на його здачу. Потім
військові почали розвантажувати з автомобіля металобрухт. Через деякий час до
нього підійшов один з військових та попросив допомогти розвантажити з кузова
автомобіля якісь важкі предмети, він погодився, завів двигун крана та опустив
гачки, його син ОСОБА_2 та його знайомий на ім»я ОСОБА_3 зачепили на гачки метал
після чого він почав їх підіймати з автомобіля за допомогою крана. Під час
підйому вантажу стався обрив тросу підйому стріли самохідного пневмоколісного
крану, внаслідок чого відбулося падіння стріли крану на кабіну автомобіля
„Урал", де в той час перебував один з військовослужбовців, в подальшому
дізнався, що то був ОСОБА_2., останній від падіння на нього стріли крана
отримав тілесні ушкодження від яких того ж дня помер в лікарні. Йому (ОСОБА_1.)
було відомо про те, що кран К-161 потребував капітального ремонту, також було
відомо про те, що він потребує заміни тросів, в тому числі тросу підйому
стріли. Про те, що необхідно було замінити троси йому було повідомлено
керівництвом ТОВ „УкрВторПром", оскільки через ряд несправностей кран
неможливо було пустити в експлуатацію. Ніяких вказівок від керівництва ТОВ
„УкрВторПром" щодо використання крана К-161 він не отримував, вказаний
кран взагалі в роботі підприємства не використовувався через ряд несправностей.
Кран для розвантаження металобрухту він використав на прохання військового,
прапорщика, так як він попросив його підняти важкі предмети. Рішення він
приймав самостійно.

У вчиненому щиро
розкаюється, просить призначити йому покарання не пов»язане з позбавленням
волі. Цивільний позов вдзщє.у повному обсязі.

Крім повного
визнання його, вини у вчиненні злочину,
його винність підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового
слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що потерпілий ОСОБА_5

є його сином, який проживав разом з ним..

В осені 2005
року син був призваний до лав зброїних сил України для проходження строкової
служби. Під час проходження строкової служби він працював водієм на вантажному
автомобілі у складі військової частини в/ч - 09927 Б розташованій у АДРЕСА_1
26.07.2006 року до нього додому приїхали представники із вказаної військової
частини та повідомили про те, що його син загинув. Він поїхав разом з ними до
м. Києва. Працівники військової частини повідомили йому про те, що його син
загинув під час розвантаження металобрухту з автомобіля, яким він керував, та
який здавала військова частина, на пункті прийому металобрухту розташованому в
м. Вишневе. На його сина впала стріла автокрану, яка зачепилась за тент
автомобіля. Він був доставлений до Києво-Святошинської ЦРЛ де в той же день помер
від отриманих ушкоджень. В той же день він забрав сина, а наступного дня, ІНФОРМАЦІЯ_1 син був похований. З
представниками підприємства на якому здавався металобрухт він не
спілкувався, так як на той час нікого з них на території підприємства не було.

Свого сина він
охарактеризував виключно з позитивного боку, він був добрим, працьовитим
хлопцем, товаришував з хлопцями з села. До проходження строкової служби
працював водієм в ТОВ «Україна - М».

Просить стягнути
з підсудного на свою користь 45000 грн. у відшкодування моральної шкоди,
мотивуючи тим, що смерть сина була для нього та його сім»ї страшним горем, що
спричинило тяжкі душевні страждання. 20.07.2007 року йому було сплачено 5000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Просить призначити підсудному покарання не пов»язане з
позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_6
пояснив суду що з 1999 по жовтень 2006 року він проходив службу у в/ч А-0799,
що розташована в АДРЕСА_1 20.07.06 року він особисто приїжджав на пункт прийому
металу в АДРЕСА_3, де домовився з працівником ТОВ „УкрВторПром", який
відповідав за прийом металу про те, що підприємство може прийняти металобрухт
від військової частини. 25.07.06 року він разом з військовослужбовцями
строкової служби ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9. на підставі усного розпорядження
заступника командира військової частини з тилу майора ОСОБА_10. на території
військової частини, що розташована в АДРЕСА_1 завантажили автомобіль марки
„Урал" металобрухтом, який повезли до АДРЕСА_3 з метою здати його на
приймальний пункт ТОВ „УкрВторПром". Приїхавши за вказаною адресою,
розвантажили автомобіль та повернулися до с
Віта-Поштова у військову частину, де металобрухтом завантажили

3

ще раз автомобіль та повернулися до АДРЕСА_3 до пункту
прийому металу. В той час як розвантажували автомобіль, це було в період з 16
до 17 години, точно вказати він не може, частину металобрухту було скинуто з
автомобіля, кранівник подав стрілу крана із стропами та гачками, після чого
зачепили два важкі металеві ящики та кранівник почав піднімати їх. Де в той час
знаходились ОСОБА_7, ОСОБА_8. та ОСОБА_2. він не бачив. Він в той час
знаходився за причепом на відстані близько 10 метрів від автомобіля
„Урал". В той час він почув сильний гуркіт, коли вибіг із- за причепа то
побачив, що стріла крана лежить на кабіні а біля неї лежить ОСОБА_2., після
чого всі підбігли до автомобіля „Урал" та почали знімати ОСОБА_4. з кабіни
автомобіля, в подальшому останнього відвезли до лікарні. Про вказану подію він
одразу повідомив заступнику командира частини по тилу майору ОСОБА_10 та чекав
керівництво частини на території ТОВ „УкрВторПром". По приїзду керівництва
військової частини він доповів про пригоду яка сталася.

Свідок ОСОБА_11
пояснив, що з квітня 2006 року та по теперішній час працює різноробочим в ТОВ
„УкрВторПром", яке займається заготівлею та переробкою металу. Щодо
прийому металу в період з 20.07.06 по 25.07.06р. показав, що підприємство цей
період не працювало, прийом металу не проводився 25.07.06 року
ОСОБА_1.ремонтував кран, оскільки із-за поломок його не могли пустити в експлуатацію.

25.07.06 року
він разом з ОСОБА_12 та ще з одним працівником, прізвище не пам'ятає,
знаходились на будівництві в с
Софіївська Борщагівка, близько обіду вони приїхали до АДРЕСА_3 на
територію, де ТОВ „УкрВторПром" приймає метал. Він разом з ОСОБА_12 та ще
з одним працівником, прізвище якого не пам'ятає, відбирали метал, який міг
знадобитися на будівництві. Близько 16 год.
на територію заїхав автомобіль „Урал" з військовими, один з військових
підійшов до кранівника ОСОБА_1 та про щось розмовляв з останнім. Після розмови
з ОСОБА_10 військові почали розвантажувати з автомобіля метал, він разом з
ОСОБА_12 та іншим робітником, прізвище якого не пам'ятає, допомогли військовим
розвантажити автомобіль, але в ньому залишились два важкі предмети, вони намагались
їх розвантажити з автомобіля, але нічого не вийшло. Один з військових
підійшовдо кранівника ОСОБА_1 та вони про щось розмовляли. Після розмови з
військовим ОСОБА_1. завів двигун крана та опустив гачки, вони зачепили два
важкі предмети на гачки після чого ОСОБА_1. почав їх піднімати з автомобіля,
він в той час перед початком підйому предметів зліз з автомобіля та зайшов за
контейнер, який стояв поруч. Через декілька хвилин він побачив, що різко
опустилась стріла крана і почув сильний гуркіт, після чого вийшов із-за
контейнера та побачив військового, який лежав на кабіні автомобіля «Урал», а
біля нього лежала стріла крана. Після вказаної події військового на автомобілі
відвезли до Боярської лікарні, як він дізнався пізніше, то військовий на якого
впала стріла крана помер в лікарні.

Свідок ОСОБА_4
показав, що з 2006 року та по теперішній час працює різноробочим в ТОВ
„УкрВторПром", підприємство займається заготівлею та переробкою металу,
але він в більшості працює на будівництві в с Софіївська Борщагівка. Щодо роботи на території ТОВ
„УкрВторПром" за адресою АДРЕСА_4 вказав, що там він працював рідко, лише
тоді, коли потрібно було відібрати метал для будівництва.

25.07.06 року
він разом з ОСОБА_2, чоловіками на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_11приїхали на пункт
прийому металобрухту в АДРЕСА_3, щоб відібрати метал, який знадобився б на
будівництві. В той час, як вони відбирали метал, близько 16 год. він побачив на
території пункту прийому автомобіль „Урал" та наскільки він пам'ятає трьох
військових, які розвантажували з автомобіля „Урал" металолом. Потім один з
військових попросив його та ОСОБА_1допомогти скинути з автомобіля два металеві
ящики, вони погодились допомогти. Однак скинути з автомобіля вказані ящики не
змогли так як вони були дуже тяжкі. В той час один з військових в званні
прапорщика підійшов до кранівника ОСОБА_1 та попросив його розвантажити
металеві ящики за допомогою крану К-161. Після сперечань з військовим ОСОБА_1.
погодився, завів двигун крана та опустив гачки, після чого ОСОБА_2 та
військовий зачепили два важкі предмети на гачки після чого злізли з автомобіля
„Урал". Він в той час стояв неподалік від автомобіля „Урал" та стояв
до нього спиною, коли почув сильний гуркіт, повернувшись до автомобіля, побачив
що стріла крана лежить на кабіні автомобіля „Урал", а біля неї лежав
хлопець - військовий. Спочатку він не зрозумів що сталося, але потім зрозумів,
що впала стріла крана. Всі присутні одразу залізли на автомобіль та почали
знімати з нього військового, який в той час сильно стогнав та був блідим. В подальшому
військового на автомобілі відвезли до лікарні, як він дізнався пізніше хлопець
помер в лікарні. Йому відомо, що ТОВ «УкрВторПром» 25.07.06 року не працювало,
ОСОБА_1. вийшов на роботу, оскільки

4 мав
ремонтувати крана, що саме він ремонтував не знає. Йому невідомо чи давав хтось
із керівництва вказівки ОСОБА_1. розвантажквати автомобіль військових. Свідок
ОСОБА_2 пояснив суду, що в липні 2006 року на протязі двох тижнів працював
різноробочим на будівництві будинку, що розташований в с Софіївська Борщагівка,
точної адреси він не пам'ятає. 25.07.06 року він разом з працівниками на ім'я
ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_3 знаходились на будівництві в с Софіївська
Борщагівка, точного часу він на теперішній час не пам'ятає, вони всі приїхали
до АДРЕСА_3 на територію ТОВ „УкрВторПром". Він разом з іншими
працівниками відбирав метал який міг би знадобиться на будівництві. Близько 16
год. до нього підійшов військовий та попросив допомогти розвантажити автомобіль
„УРАЛ", який був завантажений металобрухтом, він одразу заліз на
автомобіль та побачив у його кузові два металеві ящики, через короткий проміжок
часу йому на допомогу прийшов ОСОБА_3, також підійшло двоє чи троє військових
разом з якими він намагався скинути металеві ящики з кузова автомобіля. Так як
вказані ящики були дуже тяжкі скинути їх з автомобіля не вдалося. Один з
військових підійшов до його батька ОСОБА_1 який працює кранівником на ТОВ
„УкрВторПром", вони про щось розмовляли. Після розмови з військовим
ОСОБА_1. завів двигун крана та опустив гачки, він з ОСОБА_3ом зачепили два
важкі ящики на гачки, після чого, ОСОБА_1. почав їх піднімати з автомобіля за
допомогою крана. Перед початком підйому ящиків він зліз з автомобіля та заліз в
контейнер, який стояв поруч, слідом за ним заліз ще один військовий. Через
деякий час почув сильний гуркіт. Коли виліз із контейнера побачив на кабіні
автомобіля „Урал" лежала стріла від крана, пройшовши по кузову до кабіни
побачив за брезентом військового, який лежав на кабіні автомобіля та спертий на
стрілу крана. Потім військового на автомобілі відвезли до Боярської лікарні, де
він помер. 25.07.07 року ОСОБА_1. проводив ремонт крана, а саме - ремонт
двигуна. З керівництва ТОВ „УкрВторПром" вказівки ОСОБА_1. щодо
використання крану К-161 під час приймання металобрухту в його присутності
ніхто не надавав. Свідок ОСОБА_9 в судовому, завданні показав, що з весни 2006
року та по серпень місяць працював різноробочим в ТОВ „УкрВторПром",
підприємство займалось заготівлею та переробкою металу, але він в більшості
працював на будівництві в с Софіївська Борщагівка. Щодо роботи на території ТОВ
„УкрВторПром" за адресою АДРЕСА_4показав, що там він працював рідко, лише
тоді, коли потрібно було відібрати метал для будівництва. 25.07.06р. він разом
з ОСОБА_3та чоловіком на ім'я ОСОБА_10 близько обіду приїхали на пункт прийому
металобрухту в АДРЕСА_3, щоб відібрати метал, який знадобився б на будівництві.
В той час, як вони відбирали метал, близько 16 год. на територію пункту прийому
заїхав автомобіль „Урал" з військовими, скільки саме їх було він не
пам'ятає, вони почали розвантажувати з автомобіля „Урал" метал. Потім один
з військових попросив його, ОСОБА_1та ОСОБА_3 допомогти скинути з автомобіля
два металеві ящики, він відмовився, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодились допомогти
та пішли до автомобіля „Урал". На те, як розвантажують автомобіль «Урал»
він не дивився, а займався своїми справами. Через деякий час почув, як завівся
двигун крана К-161, побачив що стріла крана повернулася до автомобіля
„Урал". Через деякий час почув сильний гуркіт, коли повернувся до
автомобіля то побачив, що стріла крана лежить на кабіні автомобіля „Урал",
а біля неї лежав військовий. Потім він побачив, що всі присутні підбігли до
автомобіля „Урал", почали знімати військового з кабіни автомобіля, після
чого, його на автомобілі було доставлено до лікарні, як стало відомо пізніше то
той солдат помер в лікарні. Кранівник ОСОБА_1. 25.07.06 на території ТОВ
„УкрВторПром", на скільки йому відомо, проводив ремонт крана, що саме він
ремонтував йому не відомо, але зазначив, що того дня прийом металу не
проводився, підприємство не працювало. Ніхто з керівництва ТОВ
„УкрВторПром" вказівки ОСОБА_1. щодо використання крану К-161 під час
приймання металобрухту в його присутності не надавав. Крім цього, вказав, що
ОСОБА_1. було відомо про те, що кран не справний та він потребує ремонту, про
це він говорив неодноразово. Свідок ОСОБА_14 пояснив, що з 2005 року та по
теперішній час він працює на посаді директора ТОВ „УкрВторПром". ТОВ
„УкрПромВтор" весь період існування займається заготівлею та переробкою
чорних та кольорових металів. 25.07.06 року підприємство не працювало, прийому
металу не здійснювало. На територій приймання металу, що розташована в АДРЕСА_1
того дня знаходився лише кранівник, який проводив ремонтні роботи крана К-161, який
перебував в оренді ТОВ „УкрВторПром" з правом викупу. В період до
25.07.2006 року вказаний кран не використовувався, оскільки він не був пущений
в експлуатацію у зв»язку з поломками. Кран ремонтували для подальшого введення
в експлуатацію. В той період розвантажувальні роботи проводились іншим краном,
орендованим ВАТ ПМК-54, який перебував у

5 технічно-
справному стані та відповідав усім вимогам. Станом на 25.07.06 року кран К-161
потребував капітального ремонту, заміни робочих механізмів та тросів. На той
час між ТОВ „УкрВторПром" та Київським виробничим підприємством
„Дєфектоскопіст" було укладено договір на проведення ремонтних робіт крану
К-161, однак для початку ремонтних робіт необхідно було запустити двигун
вказаного крану так як він також не працював. Під час огляду крану
представниками Київського виробничого підприємства „Дєфектоскопіст" було
повідомлено, що необхідно провести заміну тросів. Прислухавшись до поради
спеціалістів, він, 24.07.2006 року, купив необхідні троси та 25.07.2006 року
віддав їх кранівнику ОСОБА_1 для заміни. 25.07.2006 року в завдання ОСОБА_1
входило лише проведення ремонтних робіт з краном. Того дня прийом металу не
проводився, працівники перебували на відпочинку, тобто за усною домовленістю
перебували у відпустці у зв'язку з відсутністю роботи.

25.07.2006 року
близько 17 год. йому на
мобільний телефон зателефонували, хто саме не пам'ятає, та повідомили про те,
що на підприємстві впала стріла крана та хтось отримав тілесні ушкодження, на
той час йому не було відомо хто саме, але він одразу подумав, що ОСОБА_1., так
як він знаходився біля крана та проводив ремонтні роботи. Близько 17.15 год.
він прибув на місце події та побачив, що тілесні ушкодження від падіння крана
отримав військовослужбовець, як він там
опинився на той час йому відомо не було, але на території він побачив
прапорщика та майора, також на території стояв військовий КРАЗ. Він
одразу сказав військовим, що потерпілого необхідно везти до лікарні після чого
його занесли до автомобіля та доставили до Боярської лікарні.

Ніяких
розпоряджень того дня він не надавав так як вказаний кран перебував у технічно
несправному стані, також з тих причин, що вже тиждень до цього приймальний
майданчик взагалі не працював та осіб які вели облік приймання металобрухту не
було на роботі, а в обов'язки кранівника прийом металолому не входить.

З усіма
працівниками ТОВ „УкрВторПром" проводились відповідні інструктажі,
ознайомлювали з відповідними інструкціями з техніки безпеки. Крім цього,
персонал закріплений за краном К-161 проходив спеціальне навчання по роботі,
обслуговуванню та охорони праці у спеціалізованій організації про що є
відповідні посвідчення та протоколи.

Винність
підсудного у вчиненні-злочинуа підтверджується також іншими доказами:
протоколом огляду місця події від 25.07.2006 р. та фототаблицею до нього (т.1
а.с.7-13); протоколом додаткового огляду місця події від. 27.07.2006 р.( т.1
а.с.14-16); матеріалами спеціального розслідування
нещасного випадку ( т. 1 а.с:27-117); висновком експерта № 296/д/315 тр. від
28.08.2006 року (т.1 а.с.177); висновком дослідженням
спеціаліста-провідного державного інспектора з охорони праці Державної
інспекції промислової безпеки та охорони праці в котлонагляді та за підйомними
спорудами Територіального управління Держгідропромнагляду по Київській області
та м.Києву ОСОБА_5 (т.1 а.с.187-189); штатним розкладом (т.2 а.с.4); наказом
ТОВ «Укр-Втор-Пром» № З від 01.04.2006 року
про прийняття на посаду кранівника ОСОБА_1 (т.2 а.с.6); наказом ТОВ «Укр-Втор-Пром»
№ 4 від 01.04.2006 року про направлення на навчання ОСОБА_1(т.2 а.с.7);
інструкцією № 5 для осіб, відповідальних за утримання вантажопідіймальниї
кранів у справному стані (т.2 а.с.26-31); інструкцією № 4 з безпечного ведення
робіт для стропильників, які обслуговують вантажопідіймальні крани (т.2
а.с.32-40); інструкцією № 3 для осіб, відповідальних за безпечне проведення
робіт з переміщення вантажів кранами (т.2 а.с.41-44); інструкцією № 2 з
безпечного ведення робіт для кранівників стрілових самохідних (пневмоколісних)
кранів (а.с.45-53); наказом ТОВ «Укр-Втор-Пром» № 1-ОП від 01.07.2005 року про
правила будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів (т.2
а.с.57); журналом огляду знімних вантажозахошіювальнитх пристроїв і тари ТОВ
«Укр-Втор-Пром» (т.2 а.с.64-110); журналом реєстрації вступного інструктажу з
питань охорони праці ТОВ «Укр-Втор-Пром» (т.2 а.с.111-113); журнолом видачі
інструкцій з охорони праці ТОВ «Укр-Втор-Пром» (т.2 а.с.114-119); журналом
реєстрації інструктажів з питань охорони праці (виробнича дільниця) ТОВ «Укр-Втор-Пром»
(т.2 а.с.120-128).

Суд визнає, що
підсудний, потерпілий, свідки давали суду правдиві показання, які
підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи
досліджені докази, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана
повністю і його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст.272 КК України, як
порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на
підприємстві особою, яка зобов»язана їх дотримуватись, що спричинило загибель
людини.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до тяжких
злочинів, ОСОБА_1. за місцем проживання та роботи характеризується позитивно,
на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не
судимий, обставинами, які пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття,
часткове добровільне відшкодування заподіяної

6

шкоди,
відсутність судимостей, позитивні характеристики, обставин, які обтяжують
покарання, не виявлено, та приймаючи до уваги
наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що робота кранівника є основним заробітком підсудного, необхідність відшкодування
завданої потерпілому моральної шкоди, суд приходить до висновку про можливість
призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ч.2 ст.272 КК України у вигляді позбавлення волі
без призначення обов'язкового додаткового покарання у вигляді позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю. Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення
волі, враховуючи його щире каяття, відсутність
судимостей, позитивні характеристики, зобов'язання відшкодувати заподіяну
шкоду, а також враховуючи, що потерпілий не наполягає на позбавленні волі
підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі
з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у
розмірі 45000 грн. у відповідності до ст.28 КГЖ
України, ст.ст.23, 1167 ЦК України підлягає до задоволення у повному обсязі, зважаючи на спричинення йому моральної
шкоди внаслідок неправомірних дій підсудного, виходячи з розміру фізичних та
душевних страждань потерпілого, враховуючи вимоги розумності та
справедливості.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, і призначити йому покарання із
застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі
на строк 5 (п»ять) років без позбавлення права обіймати певні посади
чи займатись певною діяльністю

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий
строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України
гіо"класти на ОСОБА_1 обов»язки повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд Київської області
протягом п»ятнадцяти діб з часу його проголошення.