Справа № 1-70/2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2008 року Ємільчинський районний суд
Житомирської області

в складі:
головуючого - судді Дармограя І.І.

при секретарі Євтушок
М.Т.

з участю прокурора Сьомко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в смт Ємільчине кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Осовка

Ємільчинського району Житомирської області,

жителя АДРЕСА_1,
українця,

громадянина
України, освіта середня,

не одруженого,
працюючого трактористом ПСП

«Хутір-Мокляківське» Ємільчинського району,

військовозобов`язаного,
відповідно до ст. 89 КК України

не судимого

за ст.185 ч.1 КК України

В С Т А
Н О В И В :

31.05.2008 року біля 02-ї години
ОСОБА_1з метою скоєння крадіжки чужого майна, вільно зайшов в подвір`я ОСОБА_2,
який проживає в с.Чміль Ємільчинського району Житомирської області, де були
відсутні вхідні ворота та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно
викрав гужовий віз вартістю 950 грн., та з місця скоєння злочину з викраденим
зник, в результаті чого своїми злочинними діями заподіяв ОСОБА_2. матеріальні
збитки на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1вину свою визнав
повністю, суду показав, що в с.Чміль Ємільчинського району проживає його
далекий родич ОСОБА_2у якого в господарстві є гужовий віз. Також йому було
відомо, що даний гужовий віз ОСОБА_2. тримає на подвір`ї, на яке можна
потрапити безперешкодно, оскільки в`їздних воріт там не має. В 20 числах травня
місяця 2008 року він вирішив викрасти гужовий віз у ОСОБА_2. та перепродати
його. Так як у нього не було чим забрати віз, то він підійшов до ОСОБА_3.і
попросив, щоб останній привіз йому воза. Він повідомив, що віз знаходиться за с.Горбове у його матері та
належить йому особисто, також він попросив, щоб він взяв ще когось з собою, щоб
допомогли погрузити даний віз. Так,
30.05.2008 року біля 23 години коли він знаходився вдома до нього прийшов
ОСОБА_3., який сказав, що може поїхати та привести гужовий віз разом із ОСОБА_4.,
який сидів на гужовому возі. Після цього вони поїхали в напрямку с.Горбово, а
коли вони проїхали дане село, тоді звернули в с.Чміль. Підїхавши біля 2 години
до подвір`я ОСОБА_2. він підійшов до хліва, біля якого стояв гужовий віз та
витягнув його на дорогу, де разом із ОСОБА_3. та ОСОБА_4. даного воза вони
розібрали та погрузили. По приїзді в
с.Хутір Мокляки він пішов додому, а
ОСОБА_3. сказав, щоб той даний

2

віз відвіз до лісопосадки,
яка розташована неподалік від місцевого кладовища, оскільки не хоче, щоб про
віз знала його співмешканка. Про те, що віз викрадений він ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
нічого про це не говорив. Щиро розкаюється у скоєному.

Відповідно
до ст. 299 ч.3 КПК України після допиту підсудного суд за згодою учасників
визнав недоцільним допитувати свідків по справі.

Потерпілий ОСОБА_2суду показав, що проживає в с.Чміль
Ємільчинського району зі своєю сім`єю. В 2002 року в смт.Ємільчине він придбав
гужового воза, який він в подальшому використовував в своєму господарстві.
Даний віз він ніколи не мав наміру продавати та зберігав його у себе в
подвір`ї, яке частково розгороджене. Так, 30.05.2008 року біля 23 години він
повернувся додому, попоравшись по господарству пішов у будинок відпочивати, а
віз поставив на подвір`ї біля конюшні.
31.05.2008 року біля 4 години ранку він вийшов на подвір`я і виявив відсутність
гужового воза. Після чого відразу повідомив дружині та зателефонував до
міліції. В ніч з 30.05.2008 року на 31.05.2008 року він ніяких підозрілих
звуків в подвір`ї не чув та нікого не бачив. Викрадений гужовий віз він оцінює
в 950 грн. Коли працівники міліції знайшли його воза на окраїні с.Хутір Мокляки
в розібраному стані, то він впізнав в даному возі свого воза. Претензій
матеріального та морального характеру до ОСОБА_1. він не має, у винесенні
покарання покладається на розсуд суду.

Вина
підсудного підтверджується матеріалами кримінальної справи дослідженими в
судовому засіданні:

- рапортом пом.нач.оперативного
чергового Ємільчинського РВ УМВС Бондара Р.В. на ім.`я

начальника Ємільчинскього РВ УМВС про те, що о 5 годині 5
хвилин надійшло телефонне

повідомлення від громадянина ОСОБА_2.
про викрадення гужового воза в ніч 31.05.2008

року /а.с. 2/;

- протоколом
усної заяви (повідомлення) про злочин від 31.05.2008 року, з якої видно,
що

ОСОБА_2. повідомляє до відділу
Ємільчинського РВ УМВС про викрадення гужового

воза
вартістю 950 грн. /а.с.3/;

- довідкою
виданою Ємільчинським кооперативним ринком, з якої видно, що станом на
31.05.2008 року вартість гужового воза бувшого у використані становила 950 грн.
/а.с.11/;

- протоколом огляду
місця події від 31.05.2008 року, з якого видно, що в с.Чміль Ємільчинського
району знаходиться домоволодіння ОСОБА_2, яке частково огороджене дерев`яним
штахетом та на яке можна вільно потрапити при вході в подвір`я, оскільки
відсутні ворота. На подвір`ї неподалік від хліву на земляному покриві виявлено
слід від коліс, які мали гумові покришки та який веде з подвір`я на проїжджу
частину дороги /а.с.6/;

- протоколом огляду
місця події від 31.05.2008 року, з якого видно, що в с.Хутір Мокляки
Ємільчинського району знаходиться в лісопосадці неподалік від місцевого
кладовища було виявлено в розібраному
стані гужовий віз на резиновому ходу, який вилучено до Ємільчинського РВ УМВС
/а.с.8-9/;

- розпискою даною
ОСОБА_2., який прийняв на зберігання гужовий віз, який було в нього викрадено в
ніч на 31.05.2008 року/а.с.10/.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані
докази по справі та досліджені в судовому засіданні, вину підсудного вважає
доведеною повністю і його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, оскільки
ОСОБА_1. 31.05.2008 року вчинив таємне
викрадення гужового воза.

Обираючи міру покарання підсудного,
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_1. по місцю
проживання характеризується посередньо.

По місцю роботи
характеризується з позитивної сторони.

Згідно ст.66 КК
України обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд вважає щире каяття у
скоєному злочині.

Згідно ст.67 КК України обставин,
які обтяжують покарання підсудного судом
не встановлено.

З урахуванням всіх обставин
справи, особи підсудного, суд приходить до висновку за необхідне призначити
підсудному покарання в межах санкції
ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу.

3

Цивільний позов по справі не
заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази підлягають
поверненню потерпілому.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,
суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого

ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу
в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази - гужовий
віз, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_2 залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Житомирської області через Ємільчинський районний суду протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Ємільчинського райсуду
І.І.Дармограй