В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-77/10

Провадження № 1-77/10

15.03.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської обл.. в складі: головуючого судді - Євстаф'євої Т.А., при секретарі -Білоус Т.М., з участю потерпілого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у М.Бердичеві справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює, несудимий,

за ч.І ст. 125 КК України,

встановив:

27.07. 2009 року біля 20 год . в АДРЕСА_2 Бердичівського району, біля автобусної зупинки, розташованої в центрі села по вул. Осівка, підсудний ОСОБА_3, на грунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_1 чотири удари кулаком руки в область голови, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна на лівій скроневій ділянці.

Під час судового слідства підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав і дав наступні показання.

Він є жителем АДРЕСА_2, раніше дружив з потерпілим ОСОБА_1

27.07.2009 року біля 20 год він проїжджав по АДРЕСА_2, поблизу зупинки автобуса, побачив, що там стоїть на своєму автомобілі, червоного кольору, ОСОБА_1 Тоді він зупинив свою машину і вийшов до потерпілого та запитав його , чому він образив його племінників.

ОСОБА_1 відповів, що вони заслужили і хай самі про це йому розкажуть.

Після цього він, підсудний, сів у свій автомобіль і поїхав додому. ОСОБА_1 він не бив і брутально на його адресу не висловлювався.

Незважаючи на те, що підсудний вини у скоєному не визнає, його вина стверджується наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_1, який суду показав, що 27.07.2009 року біля 20 год, він, на власному автомобілі, відвозив додому брата своєї дружини, ОСОБА_4 В центрі АДРЕСА_2, поблизу автобусної зупинки, жестом руки його зупинив підсудний ОСОБА_5, який знаходився там на своєму автомобілі. Після того, як потерпілий вийшов до ОСОБА_3, останній почав висловлюватись в його адресу брутальною лайкою та наніс, як показав потерпілий , йому 4 удари кулаком в область голови . При цьому підсудний посилався на те, що він, образив його племінників, хоча ніякого конфлікту у нього з племінниками ОСОБА_3 ніколи не було.

Після нанесення ударів потерпілому, ОСОБА_3, сів в автомобіль та поїхав.

Згідно висновку експерта № 339 від 26.02.2010 року в ОСОБА_1 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна в лівій скроневій ділянці, дані ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету, чим міг бути кулак. На тілі потерпілого виявлено, як мінімум одне місце прикладання сили. Час утворення ушкоджень у потерпілого може відповідати обставинам справи /а.с. /.

Свідченням ОСОБА_4, який суду показав, що 27.07.2009 року він був у гостях у своєї сестри, з якою проживає потерпілий. Біля 29 год. ОСОБА_1 підвозив його додому на своєму автомобілі. Поблизу зупинки автобуса в АДРЕСА_2, їх зупинив ОСОБА_3, підсудний по справі.

ОСОБА_1 вийшов до ОСОБА_3, а він залишився чекати потерпілого в машині. На зупинці було ще багато хлопців. Свідок ствердив суду , що знаходячись в машині, на передньому пасажирському сидінні, він бачив, що коли ОСОБА_1 підійшов до підсудного , то вони почали про щось розмовляти, а потім ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаком в голову ОСОБА_1

Після цього ОСОБА_1 сів в автомобіль і довіз його, свідка, додому. По дорозі вони не розмовляли.

Даний свідок давав 04.08.2009 року аналогічні пояснення з приводу даного інциденту між потерпілим та підсудним.

Свідченням ОСОБА_6, яка суду показала, що потерпілий є її двоюрідним братом.

27.07.2009 року , вечором , останній зателефонував їй і попросив, щоб наступного дня вона завела його в лікарню, бо в нього дуже болить голова, він не може керувати автомобілем.

Наступного дня, при зустрічі, потерпілий розповів їй, що йому в голову наніс удари кулаком ОСОБА_3. Вона з ОСОБА_1 ходила в травмпункт, звідки йому дали направлення в лікарню., але лікуватись в лікарню він не ліг, бо у нього вагітна дружина, тому приймав ліки від отриманої травми, заподіяної підсудним, вдома.

Крім того, свідок показала, що до неї звертався старший брат підсудного і

просив, щоб вона вплинула на ОСОБА_1 і щоб той забрав заяву з міліції з

приводу нанесення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Свідченням ОСОБА_7, яка суду показала, що потерпілий є її сином, він проживає в АДРЕСА_2. Останній її розповів, що ОСОБА_3 побив його, спочатку вони хотіли забрати заяву з міліції відносно дій ОСОБА_3, але з його сторони пішли погрози, каяття не було. Навіть викликали батька потерпілого за місцем роботи, і погрожували звільненням, якщо не заберуть заяви.

Постановою Бердичівського МВ від 07.08.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, в якій зазначено, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України.

/а.с/

Відмовним матеріалом Бердичівського МВ за №2179.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також суду показали, що вони були свідками того, як підсудний та потерпілий, на автобусній зупинці в АДРЕСА_2 розмовляли 27.07.2009 року. Проте дані свідки ствердили, що ОСОБА_3 ОСОБА_1 не бив, а після розмови вони роз'їхались на своїх автомобілях. Також свідок ОСОБА_10 суду ствердив, що 27.07.2009 р. ОСОБА_1 на автобусну зупинку приїхав один, в його автомобілі нікого не було.

До показів цих свідків суд відноситься критично з наступних причин.

Свідок ОСОБА_9 в своїй заяві до суду, яку написав добровільно, ще до початку судового слідства, зазначив, що він взагалі не може бути свідком, бо нічого не бачив /а.с/. Свідок ОСОБА_8 в своїх первинних поясненнях 03.08.2009 року зазначив, що коли він на мопеді 27.07.2009 року близько 20 год. під"їхав до автобусної зупинки в АДРЕСА_2, то побачив, що там стояли автомобілі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, останні про щось розмовляли між собою. Проте, в судовому засіданні, даючи свідчення на стороні підсудного , ОСОБА_8 ствердив, що він перший приїхав на зупинку , а потім під"їхав ОСОБА_1, а за ним приїхав ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 03.07.2009 року, в своїх первинних поясненнях вказав, що коли відбувся конфлікт у ОСОБА_1 з ОСОБА_3, то ОСОБА_1 приїхав на автомобілі, в якому також знаходився брат його дівчини, проте в судовому засіданні даний свідок стверджував, що ОСОБА_1 знаходився в автомобілі тільки один.

Покази зазначених свідків є непослідовними, вони спростовуються дослідженими під час судового слідства іншими доказами, відмовним матеріалом Бердичівського МВ, тому судом не беруться до уваги.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного, що виразились в умисному спричиненні потерпілому легких тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 125 КК України.

Визначаючи покарання , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, скоїв злочин невеликої тяжкості, вину не визнає, має досить молодий вік, не працює.

Обставин, що обтяжують покарання чи пом"якшують , судом не встановлено.

З врахуванням всіх зазначених обставин, даних про особу підсудного, суд вважає за необхідним призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов, що заявлений в кримінальній справі підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої потерпілому злочином, суд враховує обсяг його моральних та фізичних страждань, те, що потерпілий також має досить молодий вік, підсудний, наніс йому тілесні ушкодження в присутності їх однолітків визначає її в розмірі 2000 гривень.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 за ч.І ст. 125 КК України до громадських робіт строком 100 годин.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської обл.. через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя - підпис

Згідно : суддя