Справа № 4- 498/2008 року
ПОСТАНОВА

ІМ”ЯМ
УКРАЇНИ

28 травня 2008 року місто
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого - судді Поповича С.С.

з участю секретаря Черкес У.О.

прокурора Шевчук В.М.

захисників : адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

слідчого Щадей В.Я.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську подання
начальника слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області Щадей В.Я.
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської
області, не зареєстрований на даний час ніде, фактично проживає
АДРЕСА_1одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна, по даних згідно матеріалів справи працював
директором ТзОВ ТД “Волиньцукор-Плюс” в м. Рогатин Івано-Франківської області,
раніше не судимого, обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених
ст.ст. 366 ч. 2, 191 ч. 5 КК
України, -

у с т а н о в и в :

У поданні слідчий вказує, що 07 березня 2008 року
порушено кримінальну справу за фактом вчинення злочинів передбачених ст.ст. 191
ч. 5, 366 ч. 2 КК України з матеріалів якої вбачається, що службові особи ТзОВ
ТД “Волиньцукор”-Плюс”, ВКП “Українська нафтогазова компанія”, ТзОВ “Захід-Груп”, ТзОВ
“Техагрозбут”, ТзОВ експериментально-інструментальний завод “Продмаш” і ТзОВ
“Технобуд” з корисливих мотивів та з метою розкрадання бюджетних коштів в
особливо великих розмірах у вигляді відшкодування податку на додану вартість,
уклали ряд фіктичних правочинів та провели безтоварні операції у вигляді нібито
придбання, зберігання та продажу товарно-матеріальних цінностей ( центрифуг )
на загальну суму 61,1 млн. гривень. Після чого службові особи ТзОВ ТД
“Волиньцукор-Плюс” безпідставно сформували валові витрати та податковий кредит
по ПДВ в сумі 10,1 млн. гривень шляхом внесення до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей, які в подальшому протягом 2007 року подали до
податкових органів з метою здійснення незаконного заволодіння чужим майном (
коштами Державного бюджету 10,1 млн. гривень ).

Просить
обрати ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обгрунтовуючи
свою позицію тим, що ОСОБА_1 підозрюється в тому, що будучи директором
товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім “Волиньцукор-Плюс”, діючи за попередньою
змовою з невстановленими особами, умисно, з корисливих мотивів та з метою
розкрадання бюджетних коштів в особливо великих розмірах у вигляді
відшкодування податку на додану вартість на підставі фіктивної угоди № 25/05-07
від 25 травня 2007 року про придбання товариством 13 центрафуг на суму 41 млн.
200 тис. гривень у ТзОВ “Захід-Груп”, безпідставно сформував валові витрати на
вказану суму та податковий кредит по ПДВ в сумі 6 млн. 866 тис. 677 гривень
шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які в
подальшому протягом 2007 року подав до податкових органів з метою незаконного
заволодіння коштами Державного бюджету на вказану суму на свою користь шляхом
бюджетного відшкодування податку на додану вартість. В результаті проведення
завідомо фіктивної операції, службового підроблення ОСОБА_1 за попередньою
змовою з невстановленими особами заволодів бюджетними коштами в особливо
великих розмірах, що в шістьсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів
громадян, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В обгрунтування подання зазначено, що ОСОБА_1 на
неодноразові виклики слідчого не з”являвся. Що при допиті ОСОБА_1
пояснив, що надавав заявку у відшкодування суми бюджетного відшкодування
на 6 млн. 866 тис. 677 гривень та
завірені копії інших документів у ДПІ в Рогатинському районі, на підставі яких
здійснено бюджетне відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок його товариства,
які в подальшому привласнив. Що перебуваючи на волі ОСОБА_1 ухилятиметься від
досудового слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини по справі,
вчинений ним злочин є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали дане подання.

Допитаний в судовому засіданні
підозрюваний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні діянь про які зазначається у поданні не визнав та по суті справи
пояснив, що дійсно кошти в сумі біля семи мільйонів гривень поступили на
розрахунковий рахунок ТзОВ “Волиньцукор-Плюс”, але після були перераховані
іншій організації, якій саме пригадати не може, але особисто він їх готівкою з
банку не забирав. Заперечує у задоволенні подання.

Захисники
підозрюваного вважають, що у задоволенні подання слід відмовити мотивуючи свою
позицію тим, що є постанови Івано-Франківського міського суду як про зупинення
провадження досудового слідства по справі так і про скасування постанови про
порушення кримінальної справи по даному факту в частині порушення кримінальної
справи по факту розкрадання бюджетних коштів в особливо великих розмірах та
вчинення службового підроблення, що спричинило тяжі наслідки службовими особами
ВКП “Українська нафтогазова компанія” за ознаками злочинів передбачених ст. ст.
191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, а також з врахуванням сімейного становища підозрюваного
та стану його здоров”я просять при обставинах по справі відмовивши в обранні
запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, обрати йому інший запобіжний
захід.

Визначаючись
у питанні задоволити чи ні дане подання суд виходить з наступного.

Як роз”яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї
Постанови від 25 квітня 2003 року № 4 „Про практику розгляду судами справ про
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків
тримання під вартою та стадіях дізнання і досудового слідства” предметом
дослідження в суді при розгляді такого подання мають бути ті обставини, з якими
закон пов”язує можливість обрання цього запобіжного заходу ( ст.ст. 148 ч. 1,
155 КПК України ), суд повинен з”ясувати чи є підозра у вчиненні особою злочину
або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є у розпорядженні слідчого
встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про
наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою, перевірити чи відповідає
постанова про притягнення особи як обвинуваченого вимогам ст. 132 КПК України,
якщо особі пред”явлено обвинувачення, а якщо так, то чи було пред”явлено
обвинувачення з додержанням вимог ст. 140 КПК України.

Ст. 148 КПК України
передбачає, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного з метою
запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити
встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а
також для забезпечення виконання процесуальних дій.

Ст. 150 КПК України
передбачає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім
обставин, зазначених у ст. 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у
вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров”я, сімейний і
матеріальний стан та інші обставини.

Відповідно до змісту ст. 155
КПК України взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про
злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на
строк понад три роки.

Суду
надано копію розписки про отримання повістки батьком підозрюваного 18 березня
2008 року про виклик підозрюваного в орган досудового слідства. ОСОБА_1
пояснив, що цю повістку батько йому вручив після 25 березня 2008 року, а інших
повісток він не отримував. З цього приводу суду інших доказів про неявку
підозрюваного до органу досудового слідства по повістках не надано.

ОСОБА_1 затримано в порядку
ст. 115 КПК України 26 травня 2008 року.
В цей же день проти нього і порушено кримінальну справу за вказаними
вище статтями КК України, йому вручено копію цієї постанови. 26 травня 2008
року ОСОБА_4 дав пояснення в якості свідка, а 27 травня 2008 року допитувався в
якості підозрюваного.

Орган досудового слідства
повинен був також зібрати і надати до справи документи які достатньо
характеризують особу підозрюваного. Проте з цього приводу не все було вияснено
і не все надано. Захисники надали суду документи які підтверджують, що ОСОБА_1
одружений, є батьком двох неповнолітніх дітей, в 2004 та 2007 роках перебував
на лікуванні з відповідними захворюваннями.

Суд, вирішуючи питання по
такому поданню не повинен давати оцінку зібраним органом досудового слідства
доказам, але повинен як це зазначено у відповідній Постанові Пленуму Верховного
Суду України ( вказано вище ) з”ясувати чи є підозра у вчиненні особою злочину
або обвинувачення останньої обґрунтованою ( якщо було б пред”явлено
обвинувачення, чого в даному випадку поки що немає ), тобто чи є у
розпорядженні слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані,
що свідчать про наявність ознак злочину в тих чи інших діях особи, і що злочин
вчинений саме цією особою.

Не виключаючи того, що орган
досудового слідства в майбутньому зможе зібрати ті чи інші докази в
обгрунтування підозри ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначених вище злочинів та доказати
його вину в такому, суд вважає що на даний час така пізозра ще не знайшла
достатнього обгрунтування.

Як пояснив суду слідчий ним
надано до матеріалів подання всі ті чи інші документи, що стали підставою для
порушення щодо ОСОБА_1 кримінальної справи за ст.ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК
України. Надати суду матеріали самої справи на даний час неможливо оскільки
справа в апеляційному суді де на даний час розглядається апеляція прокурора на
постанову суду від 22 квітня 2008 року якою частково скасовано вказану вище
постанову про порушення кримінальної справи в частині службових осіб ВКП
“Українська нафтогазова компанія”. Тому суд виходить з пояснень слідчого про те
що інших документів які свідчать про наявність підстав крім тих що надані суду,
для порушення щодо ОСОБА_1 кримінальної справи немає.

Проте в матеріалах подання, а
значить і справи, відсутні документи про те, що підозрюваний дійсно в той чи
інший період і саме в час підписання договорів які вважаються органом
досудового слідства фіктивними, в період вчинення інших діянь про які йде мова
по справі був офіційно призначений і виконував функції керівника вказаного
підприємства. Тобто ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні посадових злочинів, а у
справі відсутні дані про те що він був дійсно посадовою особою. Поки що до
справи не долучено і доказів позиції органу досудового слідства зазначеного у
поданні про те, що підозрюваний привласнив вказану вище суму грошей.

Вивчивши
обставини та матеріали подання, ознайомившись з копіями документів з матеріалів
кримінальної справи, які надані до матеріалів подання, зібраними органом
досудового слідства, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити
виходячи з того, що суд не вбачає достатніх даних які б давали підстави вважати
підозру у вчиненні ОСОБА_1 саме вказаних вище посадових злочинів достатньою
оскільки з цього приводу слід зібрати належні обгрунтування для такого. Суду не
надано і доказів того що ОСОБА_1 ухилявся від органу досудового слідства,
кримінальна справа проти ньбого порушена тільки 26 травня 2008 року, в день
його фактичного затримання. Не наведено і обставин котрі давали б підстави
вважати, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини по справі чи
ухилятися від вчинння тих чи інших процесуальних дій. Сам по собі факт підозри
у вчиненні тяжкого злочину не дає підстав для обрання запобіжного заходу саме у
вигляду утримання під вартою.

При вирішенні подання суд
також враховує і те, що у ОСОБА_1 на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що він
лікувався у 2004 та 2007 роках. Тому при обставинах які проходять по справі суд
вважає, що відмовивши в обранні запобіжного заходу у вигляді утримання під
вартою, на час проведення досудового
слідства в ході якого буде уточнено необхідні обставини, ОСОБА_1 слід обрати
запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Що не перешкодить органу
досудового слідства впослідуючому при необхідності ставити питання про обрання
іншого запобіжного заходу в залежності від встановлених обставин.

На підставі викладеного, ст.ст.
29,55,62,63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 148-150, 154-1, 155, 165,
165-2 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника
слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області Щадей В.Я. про обрання
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Обрати ОСОБА_1запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд.

Звільнити ОСОБА_1 з під варти
в залі суду негайно.

На постанову може бути подано
апеляцію безпосередньо до
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом трьох діб з дня її проголошення.

Суддя
С.С.Попович

копія вірна :