Справа № Провадження №11-253/12 11/1090/887/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія21Доповідач у 2 інстанції Костенко
УХВАЛА

Іменем України

7 березня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Ігнатюка О.В.

суддів Костенко І.В., Черкасова В.М.

за участю прокурора Скрипки І.М.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника - ОСОБА_2 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, який навчається в Хоцьківській ЗОШ, проживаючого з матірю в с.Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області по вул.Гельмязівській,18, раніше не судимого

засуджено за ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.296 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_3

покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Справа № 11-253/12 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1

Категорія ст.186 ч.3, ст.296 ч.2 Доповідач Костенко І.В.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця

м.Тернополя, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, непрацюючого, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7/6, раніше не судимого

засуджено за ч.3 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ч.2 ст.296 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_4А покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

За вироком суду неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними та засуджені за те, що вони 27 червня 2011 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, за попередньою змовою між собою, взявши побутовий ліхтарик та спортивну шапочку чорного кольору марки «Адідас», щоб прикривати нею обличчя проникли до будинку № 12 по провулку Жовтневому, який належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6, де із застосуванням погроз нанесення тілесних ушкоджень власникам домоволодіння, відкрито викрали мобільний телефон марки «Нокіа 1100»вартістю 249 грн., з сім-картою мобільного оператора звязку «Київстар»вартістю 30 грн., заподіявши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 279 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном, 03 липня 2011 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району Київської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, аналогічним способом, через незамкнені двері, проникли до житлового будинку домоволодіння № 12 по провулку Жовтневому, який належить подружжю ОСОБА_5 і відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я ОСОБА_5, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження та завдавши фізичного болю ОСОБА_6, заволоділи грошима в сумі 10 грн. 00 коп. чим заподіяли останнім матеріальну шкоду.

Після вчинення відкритого заволодіння майном вказаного подружжя та застосування до них насильства, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, продовжуючи перебувати в цей час в будинку № 12 по провулку Жовтневому в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, де знаходились і власники вказаного будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грубо і умисно, порушили громадський порядок, а саме спокійні умови відпочинку громадян, виражаючи неповагу до суспільства, нехтуючи правилами поведінки в суспільстві та нормами моралі. Погрожуючи продовженням застосування насильства, яке виразилось у демонструванні кухонної сковорідки з метою залякування потерпілих негайним застосуванням до них фізичного насильства, яке потерпілі сприйняли реально, виражаючи зневагу до вказаних осіб, та насміхаючись над ними, проявляючи безсоромність, змусили роздягнутись ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та з винятковим цинізмом, порушуючи охоронювані законом суспільні відносини, які забезпечують статеву свободу дорослої особи, змусили господарів будинку вступити в статеві зносини природнім та неприроднім способами. Порушення спокою вказаних громадян тривало близько 15 хвилин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05 липня 2011 року близько 23 год. 00 хв. неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, за попередньою змовою між собою, шляхом розбиття віконного скла, проникли до будинку № 16 по вул.Комунарів, що належить ОСОБА_5, де повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_6, заподіяли йому легкі тілесні ушкодження та відкрито заволоділи електроплиткою вартістю 200 грн. і мікрохвильовою піччю марки «Рейнфорд»вартістю 527 грн. 32 коп.

На даний вирок захисником ОСОБА_2 подано апеляцію, де він просить вирок суду змінити з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_3, застосувавши до нього більш мяку міру покарання.

Апелянт вважає, що суд, призначаючи покарання, не врахував ту обстановку, в якій виховувався ОСОБА_3, де з 12 років він виховувався без батька, а мати належної уваги йому не приділяла, так як періодично вживає алкоголь.

Крім того, судом недостатньо враховано помякшуючі обставини, що ОСОБА_3 вчинив злочин неповнолітнім, був учнем 10 класу, раніше не судимий, на обліку в службі дітей не перебував, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілою, які дають суду можливість застосувати до ОСОБА_3 ст.69 або ст.75, 104 КК України.

До початку судового розгляду справи в порядку ст.355 КПК України апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та апеляція захисника ОСОБА_7 за згодою засудженого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_8 були відкликані.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляції, просив вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляцію і просив помякшити засудженому ОСОБА_3 покарання, законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_8, яка погодилася з винесеним вироком, засудженого ОСОБА_4, який в поясненнях, дебатах та останньому слові попросив ще раз вибачення за вчинене і погодився з винесеним вироком, засудженого ОСОБА_3, який в поясненнях, дебатах та останньому слові попросив вибачення, розкаявся у вчиненому, просив помякшити йому покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію захисника ОСОБА_2 слід залишити без задоволення

з таких підстав.

Із матеріалів справи видно і це не заперечується в апеляції, що висновки суду про доведеність винності засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та за попередньою змовою в групі осіб, з проникненням в житло, повторно та хуліганстві, вчиненому групою осіб грунтуються на доказах, яким суд дав обєктивну оцінку і змістовно навів у вироку.

Кваліфікація злочинних дій винних за ч.3 ст.186 та ч.2 ст.296 КК України є правильною і учасниками процесу не оспорюється.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Як видно з матеріалів справи, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд відповідно до вищевикладених вимог даного закону врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу засудженого ОСОБА_3, який раніше не судимий, характеризується за місцем навчання посередньо та обставини справи, які впливають на ступінь його відповідальності: кількість епізодів злочинної діяльності, розмір заподіяних збитків.

Судом взято також до уваги і ті обставини, на які захисник посилається в апеляції, що злочин ОСОБА_3 вчинив, будучи неповнолітнім та виховувався в незадовільних умовах.

Зазначені обставини суд правильно визнав такими, що помякшують покарання засудженого.

При цьому, суд врахував і наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння і дійшов вірного висновку про призначення покарання засудженому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі.

Доводи захисника ОСОБА_2 про неврахування судом ряду помякшуючих обставин щодо ОСОБА_3, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, на обліку у службі дітей не перебуває, які б могли помякшити призначене йому покарання і давало б можливість застосування суду ст.ст.104, 75 КК України ніяким чином не применшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину настільки, щоб можна було прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання.

При цьому, часткове визнання вини засудженим, не визнання факту відкритого викрадення мобільного телефону потерпілої, не може вважатися щирим каяттям, так як воно має ґрунтуватися на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Крім того, призначене покарання ОСОБА_3 наближене до мінімального за санкцією ст.186 ч.3 КК України, відповідає вимогам закону, є домірним скоєному та необхідним і достатнім для його виправлення, а тому підстав для його помякшення і застосування ст. 69, 104, 75 КК України суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2011 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без змін.

Судді: підписи

З оригіналом згідно

Суддя І.В.Костенко