Справа № 1-8/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Локачі
1 лютого 2008 року

Локачинський районний суд під головуванням

судді Корнелюка В.С.,

за участю
секретаря - Гергеші З.А.,

прокурора -
Присяжнюка С.С.,

захисника
- ОСОБА_1.,

потерпілої
- ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на
утриманні троє неповнолітніх дітей, військовозобов'язаного, несудимого,
непрацюючого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.152, ч.1
ст.125, ч.1 ст.186 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2007
року, близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_3., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, з метою вчинення статевого акту, наздогнав на дорозі між селами
Зубильне і Сирнички ОСОБА_2., яка їхала велосипедом додому, повалив на узбіччі дороги на землю із
застосуванням фізичного насильства з метою подолання опору потерпілої,
намагався згвалтувати. При цьому заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у
вигляді синців в ділянці сідниці, лівого стегна, правого гомілково-ступневого
суглобу, які згідно із висновком судово-медичної експертизи відносяться до
легких тілесних ушкоджень. Злякавшись відповідальності, ОСОБА_3., маючи реальну
можливість довести цей злочин до кінця, відмовився від нього й з власної волі
припинив злочинні дії. Після чого відкрито викрав чуже майно - велосипед
потерпілої, вартістю 300 гривень, яким проїхав метрів 800 і залишив його на
узбіччі дороги, маючи при цьому реальну можливість розпорядитися як власним.

Вищенаведені
обставини підтверджуються такими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показами
підсудного, який вину у вчиненні
злочину, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України не визнав, а у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України вину визнав повністю і
пояснив, що 3 листопада 2007 року у жителя с. Зубильне Локачинського району
мурував плиту. Після закінчення робіт випив не менше як півлітра горілки.
Повертаючись підводою додому зупинився на перехресті доріг
Зубильне-Юнівка-Сирнички. На вулиці у цей час почало темніти. Повз нього на
велосипеді проїхала якась жінка. Маючи намір вступити із нею у статеві зносини
наздогнав її, повалив на землю. Ліг на потерпілу і рукою під одягом почав
торкатись її тіла. Жінка почала кричати, вивертатись від нього, але сильного
опору не чинила. Він зрозумів, що добровільно вступати у статеві зносини вона
не хоче. По її проханню, щоб відпустив, і вони домовляться, він встав.
Потерпіла також піднялась із землі. Злякавшись відповідальності за злочин, з
власної волі припинив свої дії, схопив велосипед, який лежав на дорозі і скоро
поїхав до підводи. Велосипед залишив на узбіччі дороги, викрадати його не
хотів. Чи кричала потерпіла, щоб залишив велосипед, він не чув. Вважає, що мав
можливість довести злочин до кінця, оскільки йому ніхто не заважав і він
фізично сильніший за потерпілу, але злякавшись відповідальності
добровільно відмовився від згвалтування. Матеріальну і моральну
шкоду потерпілій відшкодував. Щиро кається у скоєному.

Показами
потерпілої ОСОБА_2., яка пояснила, що 3 листопада 2007 року, ввечері, вона
поверталась велосипедом додому. Надворі почало темніти. Проїхавши перехрестя
доріг Сирнички-Юнівка-Зубильне у напрямку с. Юнівка близько 700 метрів її
наздогнав незнайомий чоловік. Він схопив рукою за багажник велосипеда, вона зупинилась.
Схопивши її руками, повалив біля дороги на землю, ліг на неї зверху і почав під
одягом торкатись рукою її тіла. Вона почала проситись, щоб цього не робив.
Потім почала кричати і кликати на допомогу. Після її слів «давай домовимось»,
він залишив її і встав на ноги, вона також піднялась з землі. Невідомий чоловік
сказав «ходімо домовимось» і почав оглядатись. Вона відбігла від нього на
кілька метрів в сторону своєї хати, він не переслідував, а взяв велосипед і
поїхав в протилежну сторону. Вона почала кричати в слід, щоб залишив велосипед,
але він не відреагував. Матеріальні і моральні збитки підсудний відшкодував.
Просить не позбавляти його волі. Вважає, що підсудний мав можливість довести
злочин до кінця, так як вона злякалась і належного фізичного опору йому не
чинила, відчувала що фізично він сильніший за неї, людей поблизу не було.
Підсудний з власної волі відмовився від згвалтування.

Показами свідка
ОСОБА_4., який пояснив, що коли ввечері додому прибігла схвильована дружина і
розповіла, що її намагався згвалтувати невідомий чоловік та забрав велосипед,
він відразу завів автомобіль і хотів наздогнати його. Підсудного він з дружиною
не знайшли, а тільки на узбіччі дороги недалеко від перехрестя побачили і
забрали велосипед.

Вина підсудного
підтверджується також:

- протоколом
огляду місця події та фототаблицями до нього, з якого вбачається місце вчинення
злочину (а.с.7-10);

- протоколами
огляду речових доказів: порваного одягу потерпілої та велосипеда «Аіст»
(а.с.22-24, 54-60);

- протоколами
відтворення обстановки і обставин події та фототаблицями до них, з участю
підсудного та потерпілої, з яких вбачається місце і спосіб вчинення
злочинів (а.с.26-31).

- висновком
судово-медичної експертизи, згідно із якою у потерпілої виявлено: синці в
ділянці сідниці, лівого стегна, правого гомілково-ступневого суглобу. Дані
ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.40).

Відповідно до
висновку наркологічної експертизи підсудний хронічним алкоголізмом не страждає
і примусового протиалкогольного лікування не потребує (а.с.64).

Відповідно до
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи підсудний визнаний
осудним (а.с.68,69).

Таким чином,
вина підсудного в умисному легкому тілесному ушкодженні і відкритому викраденні
чужого майна доведена повністю, і він повинен нести відповідальність за ч.1
ст.125, ч.1 ст.186 КК України.

Дослідивши
обставини вчинення діяння, зокрема, характер та локалізацію тілесних ушкоджень,
причини недоведення злочину до кінця, поведінку винного і потерпілої, що передувала
події та після цього, суд вважає, що
підсудний, маючи реальну можливість довести злочин до кінця, відмовився від
згвалтування потерпілої й з власної волі припинив злочинні дії. Тому підсудного
за ч.2 ст.15, ч.1 ст.152 КК України слід виправдати за відсутністю у його
діянні складу злочину. Суд доходить висновку, що оскільки підсудний заподіяв
потерпілій тілесне ушкодження з метою згвалтування й добровільно відмовився від
доведення цього злочину до кінця, він не підлягає відповідальності за замах на згвалтування,
але повинен нести відповідальність за заподіяне тілесне ушкодження.

Обставинами, які
пом'якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка
обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, перший з яких відноситься до
категорії невеликої тяжкості, другий - середньої тяжкості, що тяжких наслідків,
завданих злочинами, не наступило, особу винного, який вперше притягається до
кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні 3-х
неповнолітніх дітей, думку потерпілої суворо не карати, і те, що він щиро
кається у вчинених злочинах, і вважає за можливе виправлення його без ізоляції
від суспільства, застосувавши ст.75 КК України.

Питання про
речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.81 КПК України.

Враховуючи тяжке
матеріальне становище підсудного, який не має постійної роботи, судові витрати
слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК
України і призначити покарання:

- за ч.1 ст.125
КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст.186
КК України 2 (два) роки позбавлення
волі.

Відповідно до
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі
на строк 2 (два) роки.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3. звільнити від відбування покарання, якщо він
протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

За ч.2 ст.15,
ч.1 ст.152 КК України ОСОБА_3 виправдати за відсутністю в діянні складу
злочину.

Міру запобіжного
заходу відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити
попередню - підписку про невиїзд..

Речові докази:
велосипед «Аіст» залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_2., одяг потерпілої -
спортивні штани, плавки, майку - блузку, який знаходиться в камері схову
Локачинського РВ УМВС у Волинській області, знищити.

Судові витрати
за проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи в сумі 237 гривень
віднести на рахунок держави.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд протягом 15
діб з моменту проголошення.

Суддя підпис

Оригіналу
відповідає

Суддя Локачинського районного суду
В.С. Корнелюк