УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1398/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку виконання судових рішень Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2015 року, -
Цією ухвалою, на підставі ст. 81 КК України, ст.ст. 318-380, 537, 539 КПК України задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останнього умовно-достроково звільнено від відбування покарання на строк 1 рік 7 місяців 23 дні.
В ухвалі суду зазначено, що в клопотанні захисник ОСОБА_7 просить умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув належну частину строку покарання, а також довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Засуджений ОСОБА_9 подав до суду заяву, в якій підтримує клопотання свого захисника та просить суд розглядати справу без його участі.
Представник ВК № 4 вказав, що засуджений ОСОБА_9 характеризується позитивно, працює та має заохочення, відбув належну частину строку по вироку, проте вважає, що умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним.
Прокурор вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника ВК № 4, захисника, суд встановив, що ОСОБА_9 був засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.07.2008 року за ст.ст. 255 ч. 1, 305 ч. 3, 306 ч. 2, 307 ч. 3, 70 ч. 1 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
За час відбування покарання в Житомирській ВК № 4 засуджений ОСОБА_9 порушень режиму тримання не допускає, стягнень не має. Працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, за що має два заохочення. Вину свою визнає, розкаюється у вчиненому.
Суд вважав, що засуджений ОСОБА_9 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому клопотання захисника ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує на те, що ухвала суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог ст. 81 КК України, оскільки судом не було враховано стан виправлення засудженого ОСОБА_9 , його характеристику та інші матеріали особової справи.
До початку розгляду даної справи від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про відсутність у заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 права подавати апеляційну скаргу з посиланням на відповідний наказ про розподіл обов`язків між керівниками прокуратури Житомирської області.
Згідно положень ч. 4 ст. 36 КПК України та роз`яснень, наданих прокуратурою Житомирської області від 11.03.2015 року на вимогу апеляційного суду, вони надають право на внесення апеляційної скарги заступником прокурора Житомирської області без зазначення конкретних покладених на нього обов`язків.
В запереченнях захисника ОСОБА_7 йдеться про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а ухвали місцевого суду - без зміни.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, обговоривши її доводи, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання довів своє виправлення за вчинений злочин.
Згідно даних особової справи, яка була витребувана та вивчена місцевим судом, характеристики та довідки про заохочення і стягнення, наданих Житомирською виправною колонією (№ 4), інших документів, що містяться в метеріалах судового провадження, засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.09.2008 року. За час перебування у Замковецькій виправній колонії (№ 58) Хмельницької області допустив 4 порушення режиму тримання, за що був покараний правами начальника установи, в тому числі двічі поміщався в карцер. Також 2 рази заохочувався адміністрацією вказаної колонії.
З вказаних підстав, на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії 27.07.2014 року засудженому ОСОБА_9 відмовлено у поданні до суду матеріалів щодо застосування до нього ст. 81 КК України.
По прибуттю в Житомирську виправну колонію (№ 4) був працевлаштований днювальним на дільниці карантину, діагностики та розподілу. До праці ставиться задовільно. Заохочень не має. З представниками адміністрації колонії намагається бути тактовним, ввічливим, їх законні вимоги виконує, але з метою поблажливого ставлення до себе. В особистих бесідах не завжди щирий. За характером запальний, хитрий. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує посередньо. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", завдання програми виконує не в повному обсязі, а саме, не відвідує кімнату виховної роботи та лекційні заняття в клубі колонії, не цікавиться юридичною літературою та літературою по вивченню прав та обов`язків засуджених.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_9 за весь час відбування покарання в різних установах мав лише 2 заохочення, останнє 20.04.2013 року, та 4 стягнення, останнє 05.08.2013 року, за створення конфліктної ситуації. Посилання в ухвалі суду на те, що засуджений ОСОБА_9 начебто мав зазначені 2 заохочення під час відбуття покарання у Житомирській виправній колонії (№ 4) є необгрунтованими.
Зважаючи на викладене, а також на те, що засуджений ОСОБА_9 відбуває покарання у Житомирській виправній колонії (№ 4) лише протягом менш ніж два місяці на час подання клопотання до суду про його умовно-дострокове звільнення, представник установи в судовому засіданні місцевого суду заперечував щодо застосування до останнього ст. 81 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Апеляційний суд вважає, що наведені дані про особу засудженого ОСОБА_9 не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 81 КК України, а тому висновок місцевого суду, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення апеляційний суд вважає передчасним та не обґрунтованим.
На підставі викладеного, ухвала суду щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира області від 17 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останнього умовно-достроково звільнено від відбування покарання на строк 1 рік 7 місяців 23 дні - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: