Провадження №1-кп/761/459/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006739 від 02 липня 2014 року та за № 0010872 від 07 жовтня 2014 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02 липня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2014 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 помітив на землі біля місця, де вони стояли, мобільний телефон марки «Prestigio», моделі «РАР5300 DUO», чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , який випав з кишені його штанів. Помітивши на землі телефон марки «Prestigio», моделі «РАР5300 DUO», чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 2 299 грн., який належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , присів та впевнившись, що за його діями ніхто з присутніх не спостерігає, підняв зазначений телефон з землі та поклав його до кишені штанів.
Після виконання вищевказаних дій ОСОБА_3 покинув ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та з викраденим телефоном пішов до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Всього ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 на загальну суму 2 299 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, 06.10.2014 року приблизно о 17:00 год. ОСОБА_3 перебував за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з метою подальшого його обернення на свою користь.
З метою реалізації корисливих намірів, ОСОБА_3 вийшов зі свого тимчасового місця проживання та попрямував у напрямку вул. Щербакова у м. Києві. Перебуваючи біля будинку № 63-Б по вул. Щербакова в м. Києві, ОСОБА_3 вирішив зайти до нього з метою вчинення крадіжки будь-якого майна з подальшою метою особистого збагачення.
Так, зайшовши до приміщення зазначеного будинку, ОСОБА_3 піднявся на 16-й поверх та почав спускатись за допомогою сходів до низу, при цьому шукав відчинені двері у коридорах загального користування на кожному поверсі будинку. АДРЕСА_4 , приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 виявив, що вхідні двері до коридору загального користування на даному поверсі відчинені та в ньому знаходиться велосипед марки «Магелан Гідро», сіро-білого кольору.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, утримуючи велосипед у руках, спустився на перший поверх будинку та покинув його межі, таким чином повторно, таємно викрав чуже майно, а саме велосипед марки «Магелан Гідро» сіро-білого кольору, вартістю 3200 гривень, який належить ОСОБА_9 .
В результаті чого, ОСОБА_3 діючи повторно, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 на загальну суму 3200 гривень, після чого з місця вчиненого кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, при цьому завдавши потерплому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_3 суду надав показання про те, що він дійсно 02.07.2014 року приблизно о 23 год. 55 хв. прогулювався по пров. Уссурійському в м.Києві, де побачив своїх знайомих. Спілкувався з ними та помітив, що у потерпілого ОСОБА_6 випав мобільний телефон з кишені. Після спілкування знайомі пішли, а він підняв із землі мобільний телефон та пішов додому, а на наступний день був затриманий працівниками міліції. Також 06.10.2014 року прогулювавася по вул.Щербакова у м.Києві і помітив, як до під`їзду незнайомий чоловік заводить велосипед, і у нього виник умисел на його викрадення. Піднявся на 16 поверх будинку і почав спускатись вниз по під`їзду, при цьому перевіряючи відкриті двері в тамбур біля квартир. Коли знайшов відкритий тамбур, то у ньому стояв велосипед, який він викрав.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення, які слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме те, що ним було вчинено два кримінальних правопорушення середнього ступеню тяжкості, обставини їх вчинення, умисний характер діянь, форму й ступінь вини, мотивацію вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового терміну за попереднім вироком суду, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його молодого віку та стану його здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує, що останній був засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2012 р. за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, тому у відповідності до ч.1 ст. 71 КК України вважає за необхідне частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити чинним до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови у провадженні не заявлялись, судові витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2012 р., яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Prestigio», моделі «РАР5300 DUO», чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови слідчого від 03 липня 2014 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлялись.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 залишити застосованим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його затримання, тобто з 16 лютого 2015 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1