Справа № 638/1227/15 К
Номер провадження 1 КП/638/301/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0006847 від 21.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Харкові, громадянка України, незаміжня, з вищою освітою, тимчасово не працююча, раніше засуджена 30.08.2012 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.; 25.10.2012 Феодосійським МВВС АР Крим оголошена у розшук за ч 1. ст. 185 КК України, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
20 грудня 2014 року о 17:47 годині, перебуваючи в торговому залі магазину «Клас 4» ТОВ «Віал Маркет», код ЄРДПОУ № 33478778, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 43, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з полиць, які розташовані у відділі продовольчих товарів, викрала майно, яке належить ТОВ «Віал Маркет», а саме: шматок сиру «Комо» вагою 0,340 кг., масло «Селянське 73 %» у кількості 2 шт., сметану «Ромол 20 %» вагою 0,405 кг., дитячий сирок «Ромол 15 %» вагою 0,090 кг. у кількості 4 шт., «філе куряче охолоджене» вагою 0,632 грама, цукерки «Шоколадна ніч» вагою 0,478 кг., цукерки «КреАмо фундук» вагою 0,184 кг., вартість яких згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 4338 від 21.01.2015 р. складає 216 гривень 87 копійок. Переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, не маючи наміру розрахуватися за вказаний товар, ОСОБА_5 пройшла касову зону з вищевказаним товаром у власній сумці та не пред`явила його до сплати. Після чого, не розрахувавшись з касиром за вище перелічений товар, ОСОБА_5 попрямувала до виходу з супермаркету, де була помічена та зупинена охоронцями супермаркету «Клас 4». Розуміючи, що її злочинні дії були помічені, ОСОБА_5 видала викрадений товар, у зв`язку з чим не довела свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у вчиненні нею кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила, що коли все це відбулося, вона була безробітною, запас коштів вже вичерпався, залишилося лише 200,00 грн. і не зрозуміло на який час цих грошей вистачить. Вона зайшла в супермаркет «Клас», побачила як люди везуть великими теліжками продукти, готувалися до свят, а її діти вдома голодують, тому вона вирішила вчинити крадіжку. Частину продуктів вона сплатила, частину ні. Коли вона пройшла повз касу, до неї підійшов охоронець, спитав, чи є в неї неоплачений товар, вона повідомила, що є. Її запросили пройти з ним, через деякий час, були викликані працівників міліції. Коли вона йшла в магазин, то в неї було із собою 200,00 грн., за товар вона сплатила біля 40,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину середньої тяжкості, раніше була засуджена вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.08.2012 р. по справі № 2011/10919/12 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері обвинувачена не перебуває, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства.

За ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не були надані речові докази, а була надана лише постанова про визнання речовими доказами від 12.01.2015 р., тому суд позбавлений можливості вирішити долю речових доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України позбавленням волі на строк 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи № 4338 від 21.01.2015 р. в розмірі 244,50 грн. (двісті сорок чотири грн. 50 коп.) (код доходів 24060300, розрахунковий рахунок 0005, код банку 37999680, МФО 851011 УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: