Справа № 134/404/14-к
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2015 р. року Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
провівши в приміщенні суду в смт. Томашпіль попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, вдови, не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Томашпільського районного суду головою Апеляційного суду Вінницької області в порядку ст. 38 КПК України 1960 року направлено кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Прокурор висловлюючи свою думку зазначив, що на його погляд кримінальна справа може бути призначена до судового розгляду.
Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 надіслав до суду клопотання про повернення кримінальної справи прокурору, так як останнім після надходження справи від слідчого при здійсненні визначених у ст.ст. 228-232 КПК України процесуальних дій та прийнятті відповідних процесуальних рішень, були суттєво порушені вимоги закону, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, а відповідно до ст. 249-1 КПК України підлягає поверненню прокурору з попереднього розгляду.
В звязку із зайнятістю у розгляді кримінальних проваджень у Ямпільському районному суді, попереднє судове засідання просить провести у його відсутності, а також у відсутності і його підзахисної ОСОБА_4 в звязку з проживанням за межами території Вінницької області та складністю явки до суду, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Представник цивільного позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає проведенню попереднього судового засідання у відсутності представника цивільного позивача відповідно до положень ст. 240 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 з приводу заявленого клопотання захисника поклалася на розсуд суду.
Розглянувши підстави заявленого клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 249-1 КПК України суддя своєю постановою повертає справу прокурору для усунення виявлених порушень у разі, якщо прокурором були суттєво порушені вимоги статей 228-232 КПК України.
За змістом ст. 228 КПК України та відповідно до розяснень, що містяться в пунктах 5,11,22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції від 30.05.2008 року №6 (з наступними змінами і доповненнями), до суттєвих порушень при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, відносяться і випадки предявлення неконкретного обвинувачення.
Як убачається з постанови про притягнення як обвинуваченої та обвинувального висновку щодо ОСОБА_4 , слідчий не зазначив особу, якій злочином завдано матеріальної шкоди. При цьому поза увагою органу досудового розслідування залишилось те, що з об`єктивної сторони крадіжка вважається злочином з матеріальним складом та окрім самого діяння обов`язковими його ознаками є матеріальна шкода, заподіяна власнику незаконно вилученого майна, яка визначається його вартістю.
На це не звернув уваги й прокурор при здійсненні визначених у ст.ст. 228-232 КПК України процесуальних дій.
Свідченням предявлення ОСОБА_4 неконкретного обвинувачення є й те, що постановою слідчого від 28.06.2010 року цивільним позивачем у кримінальній справі визнано церкву с. Радянське Крижопільського району, що грубо суперечить положенням Статуту релігійної громади УПЦ с. Радянське Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого виконкомом Вінницької обласної ради народних депутатів 09.12.1991 року за №122 та нормам статей 7,8,13,17,18 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації відповідно до яких юридичною особою є релігійна організація, а не церква, яка (релігійна організація) володіє, користується і розпоряджається майном, яке належить їй на праві власності.
У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності.
Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом.
Тобто, із предявленого ОСОБА_4 обвинувачення не можна дійти висновку, кому належить викрадене майно - чи релігійній громаді с. Радянське, чи воно є державною власністю, переданою організаціями, на балансі яких воно знаходиться, у безоплатне користування релігійній громаді с. Радянське за рішенням Вінницької обласної державної адміністрації.
За таких обставин кримінальна справа підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень кримінального процесуального закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,223,224, 237-244, 273, 249-1 КПК України , -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору Крижопільського району Вінницької області для усунення виявлених порушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 залишити попередній - підписку про невиїзд.
Постанова оскарженню не підлягає, на неї може бути подана апеляційна скарга прокурором.

Суддя: ОСОБА_1