Справа
№ 11-232 2008р. Головуючий
у 1-й інстанції - Демченко О.С.
- ст.296 ч.1 КК Доповідач -
2008 року травня 15 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:
суддів -
Лантушенка Ю.Ф., Борсая В.М.,
прокурора - Кононової Л.Ф.,
засудженого - ОСОБА_1,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Глухівського міськрайонного суду
Сумської області від 1 лютого 2008р., яким, -
народження, раніше не судимий, житель м.Глухова,
засуджений: за ст.129 ч.1 КК України на один рік обмеження волі;
за ст.296 ч.1 КК України на два роки обмеження волі;
на підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів,
остаточно визначено для відбування три роки обмеження волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.
таОСОБА_3. по 1000 грн. кожній моральної шкоди.
Цим вироком ОСОБА_1 засуджено за вчинення таких злочинів.
14 жовтня 2007р., близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_1. в
стані алкогольного сп”яніння без
запрошення прийшов в будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4, з метою
з”ясування відносин з колишньою співмешканкою ОСОБА_4, яка мешкала в цьому
будинку разом із своїми двома неповнолітніми дітьми, а на той час перебувала в
будинку із запрошеними нею на свято Покрова іншими особами, серед яких був
племінник ОСОБА_4 ОСОБА_5.
Тоді ж, з приводу некоректної поведінки ОСОБА_1, між ним
і присутніми в будинку виник конфлікт, у зв”язку з чим присутні в будинку,
включаючи і господарку будинку, запропонували ОСОБА_1 покинути будинок. Після
цього ОСОБА_1. вийшов з будинку на подвір”я, і став висловлювати погрози
фізичною розправою на адресу ОСОБА_4 та її сина, на що присутній при цьому
ОСОБА_5зробив ОСОБА_1 зауваження, запропонувавши йому залишити
будинковолодіння, а ОСОБА_1., витягнувши з одягу наявний при ньому пістолет -
запальничку, зовні схожий на справжній пістолет, і, з метою залякування ОСОБА_5,
став йому погрожувати тим пістолетом, демонструючи його присутнім, та
направляючи пістолет на ОСОБА_5, висловивши на його адресу погрозу вбивством.
Далі підійшов до ОСОБА_5 і тримав пістолет перед ним на рівні його голови.
Сприймаючи ці дії ОСОБА_1 як реальну загрозу для свого
життя, ОСОБА_5 намагався забрати пістолет у ОСОБА_1, на що останній тричі
вдарив ОСОБА_5 пістолетом по голові, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження,
але ОСОБА_5 зумів відібрати пістолет у ОСОБА_1, який втік з місця пригоди.
Близько опівночі з 11 на 12 листопада 2007р. ОСОБА_1. в
стані алкогольного сп”яніння прийшов у квартиру АДРЕСА_2, де мешкають його мати
ОСОБА_6., 1945 року народження, інвалід 2 групи по зору, та його донька
ОСОБА_7., 1989 року народження, де став бешкетувати, бити ОСОБА_7., вимагаючи у
неї мобільний телефон, і при цьому голосно брутально лаявся на доньку, кричав,
від чого прокинулися і перебували у схвильованому стані мешканці сусідніх
квартир. У зв”язку з цим ОСОБА_7. залишила квартиру бабусі, і, рятуючись від
батька, забігла до сусідньої на площадці під”їзду квартири № 4, де мешкає
ОСОБА_8 Продовжуючи свої хуліганські дії, нехтуючи загальноприйнятими правилами
поведінки, грубо порушуючи громадський порядок та нічний спокій громадян з
мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_1. став сильно стукати у вхідні двері
квартири ОСОБА_8., висловлюючи погрози вибити двері, якщо до нього не вийде
донька, але ОСОБА_8 двері квартири не відкрила, попередивши ОСОБА_1 про
наслідки його хуліганських дій.
Тоді ж мати ОСОБА_1, намагаючись припинити хуліганські
дії сина, вийшла із своєї квартири, попросила сусідів, - мешканців квартир №№ 1
та 2 ОСОБА_2 таОСОБА_3., які розбуджені та налякані хуліганськими діями
ОСОБА_1, вийшли з своїх квартир, викликати міліцію. Перебуваючи у спільному
коридорі в збентеженому стані, ці сусіди були змушені спостерігати за діями
ОСОБА_1, який відійшов від квартири № 4, і став дзвонити в квартиру № 2,
стукати руками і ногами в двері до спільного коридору квартир №№ 1 та 2,
вимагаючи, щоб до нього вийшов для з”ясування відносин чоловік ОСОБА_2., - ОСОБА_9, та супроводжував свої
хуліганські дії брутальною лайкою та погрозами на адресу ОСОБА_9., а далі став
стріляти з наявного у нього пневматичного пістолета у дворі спільного коридору
квартир №№ 1 та 2, здійснюючи постріли у
ділянку дверного вічка на дверях, і лише почувши від ОСОБА_2. через двері, що
вона викликала міліцію, ОСОБА_1. припинив свої хуліганські дії і з місця
В подальшому, продовжуючи свої хуліганські дії щодо сім”ї
ОСОБА_2. таОСОБА_3., ОСОБА_1. 14 листопада 2007р., в період з 16 до 17 години,
грубо порушуючи громадський порядок, знову став дзвонити і стукати у двері
спільного коридору квартир №№ 1 та 2 будинку АДРЕСА_3, вимагаючи, щоб до нього
вийшов для з”ясування відносин ОСОБА_9, і при цьому брутально лаявся та
погрожував на адресу ОСОБА_9., а потім наявним у нього ножем вирізав на цих
дверях брутальні слова на адресу ОСОБА_9.
В апеляції засуджений ОСОБА_1. зазначив про суворість
вироку, оскільки суд не врахував ступінь тяжкості злочину, його особу,
добровільну видачу ним знарядь злочину, активне сприяння ним розкриттю злочину,
його позитивну характеристику та те, що його раніше до кримінальної
відповідальності не притягували. Прохає вирок змінити, та пом”якшити йому
покарання за ст.296 ч.1 КК України з застосуванням ст.75 КК України, а
обвинувачення за ст.129 ч.1 КК України з вироку виключити на підставі ст.46 КК
України у зв”язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_5.

Вислухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_1,
який підтримав апеляцію, думку прокурора Кононової Л.Ф. про залишення вироку
без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Так, в апеляції не оспорюються фактичні обставини справи
і розміри задоволених цивільних позовів.

Колегія суддів вважає, що викладене у апеляції прохання
про закриття кримінальної справи за ст.129 ч.1 КК України у зв”язку з
примиренням засудженого ОСОБА_1 з потерпілим ОСОБА_5 задоволенню не підлягає,
оскільки в запереченні на апеляцію, - заяві потерпілого ОСОБА_5 викладено про
те, що потерпілий ОСОБА_5 з засудженим ОСОБА_1. не примирився, і останній не
відшкодував шкоду, коли ст.46 КК України передбачає, що особа, яка вчинила
злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з
потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула шкоду.

Призначене засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає
вимогам ст.65 КК України, оскільки суд врахував ступені тяжкості вчинених
злочинів, особу винного та обставини, що впливають на покарання, тобто ОСОБА_1
призначене таке покарання, яке є необхідним й достатнім для виправлення і
попередження нових злочинів.

Тому колегія суддів дійшла до висновку, що для
пом”якшення засудженому ОСОБА_1 покарання з застосуванням ст.75 КК України
підстав немає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА
:

Вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області
від 1 лютого 2008р. щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його
апеляцію, - без задоволення.

Головуючий - Луговий М.Г.

Судді
- Лантушенко Ю.Ф., Борсай В.М.,