АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

Іменем України

25 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Мельничук Н.М.

суддів: Ткача
С. О.,
Шеніна П. О.

з участю
прокурора Руденка В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2007
року.

Цим
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, зареєстрований у
АДРЕСА_1, непрацюючий, судимий 07.12.2002 року Коростенським міським судом за ст.
ст. 185 ч. 2, 185 ч.3, 70 КК України на 3 роки позбавлення
волі, 30.05.2004 року умовно-достроково
звільнений на 11 місяців, -

був засуджений
за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1
обчислено з 24 вересня 2007 року.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь Коростенської ЦМЛ - 5605 грн. 16 коп. на відшкодування витрат на
лікування ОСОБА_2

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 - 2427 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Справа
№11-816/07 р Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Волкова
Н.Я.

Категорія ч. 1
ст. 121 КК України Доповідач Шенін П.О.

2

Запобіжний захід
ОСОБА_1 залишено
попередній - взяття під варту.

Як
визнав суд, ОСОБА_1 24.08.2006 року
близько 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 на грунті
раптово виниклих неприязних відносин наніс чисельні удари руками та ногами по
різним частинам тіла ОСОБА_2, чим
заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя та здоров'я в момент заподіяння, у вигляді субдуральної гематоми, забою головного мозку та іншого.

В апеляції засудженого ОСОБА_1 ставиться питання про зміну або скасування
вироку щодо нього у зв'язку з однобічністю досудового та судового
слідства, невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону. Крім цього,
він вважає, що призначене йому
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років та стягнення 38032 грн.
25 коп. грн. - не відповідає ступені тяжкості вчиненого ним злочину та є надто
суворим.

На
підтвердження своїх посилань засуджений ОСОБА_1
вказує на те, що під час судового
слідства не був повторно допитаний свідок ОСОБА_4, на якого органами досудового слідства
чинився фізичний та моральний тиск, а
суд лише взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5, яка не була очевидцем побиття ОСОБА_2 Також він
зазначає, що заподіяння ним тяжких
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не має ніякого відношення до її смерті 02.10.2006
року.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора
щодо залишення вироку без зміни, думку
засудженого, який підтримав свою
апеляцію в частині перекваліфікації дій з ч. 1
ст. 121 КК України на інший закон
і пом'якшення йому покарання, звільнення
з-під варти і зменшення розміру стягнень у відшкодування шкоди, перевіривши матеріали справи в межах, передбачених
ст. 365 КПК України та
обговоривши викладені в апеляції доводи,
колегія суддів визнала апеляцію такою,
що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1
у вчиненні злочину, за який його
засуджено, відповідає фактичним
обставинам справи та обґрунтований сукупністю досліджених у судовому засіданні
та наведених у вироку доказів.

Суд
першої інстанції, постановляючи
вирок, обґрунтовано не взяв до уваги
покази засудженого щодо отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень за 4-7 днів до
виникнення між ними конфлікту, критично
віднісся до них і до показів свідка ОСОБА_4
в суді, тому, що вони були спростовані матеріалами
справи, висновками експертиз та
поясненнями інших свідків, а

з

також
саме ОСОБА_4 на досудовому слідстві, коли він повністю викрив ОСОБА_1 у побитті
потерпілої 24.08.06 року ( а. с.
34-36, 37-40 ).

Суд
першої інстанції, відповідно до
пред'явленого органами досудового слідства обвинувачення, у вироку проаналізував усі докази, правильно «,
кваліфікував дії ОСОБА_1
за ст. 121 ч. 1 КК України. Йому призначено
практично мінімальне покарання,
передбачене санкцією цього закону. При обранні такої міри покарання суд
дотримався вимог ст. 65 КК,
і, як видно з вироку, врахував суспільну небезпеку та ступінь
тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, дані
про його особу та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Рішення суду щодо стягнення з засудженого ОСОБА_1 зазначених у вироку
коштів повністю відповідає вимогам
ст. ст. 23,
1166-1168, 1206 Цивільного
кодексу України та підтверджується необхідними для цього документами.

За таких
обставин колегія суддів не знайшла підстав для пом'якшення покарання, так і не знайшла підстав для зміни чи
скасування вироку в частині рішення про задоволення цивільного позову.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2007 року
щодо нього - без зміни.