Справа № 344/8317/15-к
Провадження № 1-в/344/109/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську заяву лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги по місцю проживання щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , суд,

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 звернувся в суд із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання (в будинку-інтернаті для психохроніків) щодо ОСОБА_6 , мотивуючи свою заяву тим, що в результаті тривалого лікування захворювання ОСОБА_6 перейшло в кінцевий стан з вираженим емоційно-вольовим дефектом з відсутністю продуктивної психосимптоматики. Пацієнт потребує тільки догляду і нагляду. В такому стані хворий суспільної небезпеки не становить, а тому просить суд змінити щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання (в будинку-інтернаті для психохроніків).

В судовому засіданні заявник лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в Івано-Франківській обласній психоневрологічній лікарні №3 з 28.08.2013 року, отримував належне лікування. Свою заяву підтримав, однак вказав, що незважаючи на висновок лікарів-психіатрів, належного лікування по місцю проживання хворий отримувати не зможе, оскільки за адресою реєстрації проживає сам, інші родичі, які б могли опікуватися та здійснювати контроль над його лікуванням відсутні.

Прокурор проти задоволення заяви лікаря-психіатра заперечив.

Захисник підтримав заяву лікаря-психіатра та просив змінити вид примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6

ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відпустити його додому.

Вислухавши представника заявника, думку прокурора, захисника, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.07.2003 року, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.ст.122 ч.2, 135 ч.1 КК України, відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.03.2011 року ОСОБА_7 було замінено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.07.2013 року ОСОБА_6 замінено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом на заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26.12.2013 року було відмовлено у задоволенні заяви про зміну примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та відповідно продовжено примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом, які продовжувались також ухвалами Івано-Франківського міського суду від 07.07.2014 року та від 23.12.2014 року.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заході медичного характеру №7/15 від 09.06.2015 року, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про те, що внаслідок тривалого лікування стан ОСОБА_6 перейшов в кінцевий емоційно-вольовий дефект, в якому суспільної небезпеки він не становить, тому просить суд замінити примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання (в будинку-інтернаті для психохроніків).

У відповідності до ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якого додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну або припинення застосування примусових заходів здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається особа, до подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.ст.92-95 КК України питання про зміну або припинення застосуваня примусових заходів медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Допитавши лікаря-психіатра, вислухавши пояснення ОСОБА_6 , який до свого стану та вчинених злочинів критично не відноситься, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, судом не встановлено обгрунтованої необхідності змінити примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За вказаних підстав заява лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.ст. 92-95 КК України, ст.ст.512-516 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 ОСОБА_5 про зміну примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги по місцю проживання щодо ОСОБА_6 відмовити.

Продовжити застосовані до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1