АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/60/15 Справа № 215/6118/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

12 січня 2015 року до апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких він просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її як необґрунтовану та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог. Розгляд справи здійснити без присутності представника апелянта.

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що згідно Реєстраційного журналу № 01-12/14 том 3 реєстрації вхідних документів установи, 16 грудня 2014 року за вхідним № 4123 до Криворізької установи виконання покарань (№3) надійшла ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2014 року по кримінальній справі № 215/6118/14-к за клопотанням Криворізької установи виконання покарань (№3) про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 19 грудня 2014 року за вихідним № 4/10-8734 Криворізька установа виконання покарань (№3) направила апеляційну скаргу на зазначену ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, тобто установа не порушувала вимог ст. 395 КПК України п`ятиденного строку оскарження ухвали.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням вимог ст. 102 КПК України, наказу ДПтС України від 25 грудня 2003 року № 275, при цьому суд на вказав жодного доводу, на підставі якого відмовив установі в клопотання про конфіскацію в дохід держави майна, вилученого в посилці, адресованій засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , окрім послання на зміни, внесені до Закону України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08 квітня 2014року. Вказує, що оскільки Криворізька установа виконання покарань УДПС України в Дніпропетровській області (№ 3) відноситься до установ максимального рівня безпеки, засуджені не мають право зберігати при собі мобільні телефони. Адміністрація установи згідно з чинним законодавством та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року було відмовлено в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 .

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що в посилці для засудженого ОСОБА_7 , яка була передана через ТОВ Нова Пошта було знайдено та вилучено мобільний телефон, що підтверджується актом від 17 червня 2014 року, заборона користування мобільним телефоном для засудженого встановлена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року № 275. Однак Законом України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08 квітня 2014 року засудженим дозволено вести телефонні розмови, у тому числі у межах рухомого (мобільного) зв`язку, тобто Законом, який має вищу юридичну силу над Правилами, не заборонено засудженим користуватися мобільними телефонами.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали за клопотанням та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим, а апеляційна скарга начальника КУВП № 3 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги Криворізькою установою виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) на ухвалу слідчого судді від 10 грудня 2014 року пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання представника КУВП № 3 про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ Кримінального процесуального кодексу України.
Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до Акту № 80 про вилучення заборонених предметів від 17 червня 2014 року, згідно Акту про догляд посилки від 17 червня 2014 року та рапортів співробітників установи від 17 червня 2014 року Криворізькою установою виконання покарань було вилучено мобільний телефон Samsung, зарядного пристрою до нього та sim-карту оператора МТС в посилці, яка надійшла на ім`я ОСОБА_7 .

Криворізька установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) звернулась до слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про звернення на користь держави мобільного телефону Samsung, який був вилучений у посилці, адресованій засудженому ОСОБА_7 , у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, виходячи із наступного.

Із наданих матеріалів вбачається, що телефон Samsung був вилучений у посилці, дані про те, що він зберігався засудженим ОСОБА_7 та був виявлений саме у нього відсутні, що виключає можливість застосування конфіскації таких речей та предметів згідно із ст.102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України э частиною національного законодавства України.

У зв`язку з наведеним, з метою адаптації національного законодавства до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Верховна Рада 08 квітня прийняла ряд змін до Кримінально виконавчого кодексу України.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України від 1993 року Про міжнародні договори України в разі, коли таким договором, укладення якого відбулося у формі Закону, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені національним законодавством України застосовуються норми міжнародних договорів.

За таких обставин слідчим суддею правильно застосовано норми Кримінально-виконавчого кодексу України із змінами, внесеними Законом України від 08 квітня 2014 року, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається апелянт і які були прийняті до внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України і не підлягають застосуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу начальника КУВП №3 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити начальнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року.

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: