Справа № 159/2399/15-к
Провадження № 1-кп/159/146/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 19 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350 року від 31 березня 2015 року стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівці, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово безробітного, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що має судимості: за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.12.2009 року визнано винним і засуджено за ст. 185 ч.2, ст.185 ч.3 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.12.2010 року засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 69, 186 ч.2, 69,70 КК України до 3 років позбавлення волі; за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2011 року визнано винним і засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 ,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 03.08.2012 року з невідбутою частиною покарання 1 рік 8 місяців 6 днів,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Барнаул Алтайського краю Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, тимчасово безробітного, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , судимості за вироками: 1). Ковельського міського суду Волинської області від 19,03.1990 року, 2). Ковельського міського суду від 31.05.1995 року, 3). Ковельського міського суду від 23.04.1996 року, 4). Ковельського міського суду від 06.01.1999 року, 5) Ковельського міського суду від 23.04.2002 року погашені,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

31 березня 2015 року, близько 14 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з обвинуваченим ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, подолавши бетонно-цегляну огорожу, проникли на територію подвір`я по АДРЕСА_3 та розташоване на ньому нежитлове приміщення, звідки таємно викрали належні потерпілій ОСОБА_8 маховик до автобуса БАЗ вартістю 2443,98 грн. та металевий буксирувальний трос вартістю 1200 грн., заподіявши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3643,98 грн.

Своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся і прохає його суворо не карати. Показав, що разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , мешканкою м. Нововолинськ Волинської області, орендує житло в АДРЕСА_4 . Неофіційно працює на привокзальному ринку в м. Ковелі вантажником. 31 березня 2015 року, в обідню пору, на бульварі Лесі Українки в м. Ковель зустрів візуально знайомого йому ОСОБА_7 . Останній попрохав допомогти йому у придбанні спиртного. За надані кошти ОСОБА_10 придбав пляшку горілки, яку сам майже всю й випив у дворі одного з будинків по АДРЕСА_3 . У ході розмови з обвинуваченим ОСОБА_7 , який не мав роботи і ніде не працював, він пояснював останньому, що є можливість знайти роботу, зокрема влаштуватись вантажником або збирати металобрухт. Після вказаної розмови, коли вони йшли по вул. Міцкевича, ОСОБА_7 запропонував йому зайти в один з будинків, розташованих неподалік від будинку, належного потерпілій. У вказаному будинку знайома обвинуваченого ОСОБА_7 передала їм металеву сітку від матрацу, яку ОСОБА_7 заніс до пункту прийому металобрухту. Після цього він разом з ОСОБА_7 пішли у напрямку вул. Шевченка. У ході розмови, на запитання ОСОБА_7 де можна роздобути металобрухт, він відповів, що металобрухт є скрізь. При цьому, проходячи повз огороджену садибу потерпілої, заглянув на подвір`я, де побачив металеві деталі, інший металевий брухт, про що сказав обвинуваченому ОСОБА_7 . Той зробив спробу перелізти через огорожу, однак перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не зміг цього зробити. Тоді він згодився допомогти ОСОБА_7 і сам переліз через огорожу, передавши ОСОБА_7 під ворота викрадені в господарстві потерпілої маховика та троса. Після цього він залишив двір потерплої, подолавши огорожу з іншої сторони. Коли через певний час вийшов на вулицю Шевченка, побачив ОСОБА_7 , який майже дійшов з викраденим майном до пункту прийому металобрухту, розташованого на цій же вулиці. Біля нього зупинився автомобіль, з якого вийшла потерпіла. Побачивши це, він повернувся на вулицю Міцкевича, де був затриманий працівниками міліції.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся і прохає його суворо не карати. Показав, що 31 березня 2015 року в обідню пору, в м. Ковелі по бульварі Л.Українки зустрів візуально знайомого йому ОСОБА_6 . На спільні з обвинуваченим ОСОБА_6 кошти він придбав пляшку горілки. Горілку він випив сам, оскільки ОСОБА_6 не п`є спиртне взагалі, а того дня випив не більше 20 грамів. ОСОБА_6 запропонував йому заробити грошей, зокрема знайти металеві вироби та здати їх на пункт прийому металобрухту. Разом пішли по вул. Міцкевича. У одному з дворів ОСОБА_6 виявив металобрухт. Оскільки у зв`язку з алкогольним сп`янінням перелізти через огорожу він не зміг, то ОСОБА_6 сам переліз через огорожу і передав йому, через отвір під воротами, маховика та троса. У цей час з сусіднього будинку хтось почав кричати, щоб вони залишили майно. Злякавшись, він відійшов на кілька метрів від місця крадіжки, після чого все ж забрав викрадене майно і поніс його до пункту прийому металобрухту, розташованого на вулиці Шевченка. ОСОБА_6 йшов за ним на певній відстані. Неподалік пункту прийому металобрухту до нього під`їхав легковий автомобіль, з якого вийшла потерпіла і почала звинувачувати його у крадіжці. Невдовзі до них під`їхали працівники міліції, які вилучили викрадені речі і доставили його до приміщення Ковельського МВ УМВС.

Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, винуватість останніх у вчиненні інкримінованого злочину доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_8 , матеріалами кримінального провадження.

Так, будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_8 показала, що по АДРЕСА_3 розташований належний їй будинок, не придатний для житла. Садиба огороджена цегляно-бетонною огорожею. У будинку вона зберігає запчастини до транспортних засобів, будівельні матеріали. Вдень 31 березня 2015 року їй зателефонували сусіди Перебойчуки, які мешкають навпроти належного їй будинку і повідомили, що третій день поспіль з її двору якісь особи виносять її речі. Через хвилин 5 після дзвінка вона прибула до вказаного будинку і зі слів сусідів дізналась, що особи, які вчинили крадіжку пішли у напрямку вул. Шевченка. Будучи обізнаною про те, де саме розташований пункт прийому металобрухту по АДРЕСА_5 , вона поїхала до вказаного пункту, де побачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який ніс маховика, а трохи далі обвинуваченого ОСОБА_6 з дівчиною. Хтось з них ніс металевого троса. Вона одразу викликала працівників міліції і обвинувачених було затримано.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доводиться документами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: даними протоколу огляду місця події від 31.03.2015 року, а саме огородженого бетонно-цегляною огорожею подвір`я з розташованим на ньому будинком по АДРЕСА_3 , у ході якого потерпіла вказала де саме зберігалися викрадені маховик та трос; протоколом огляду речей від 02 квітня 2015 року, а саме маховика та металевого тросу, виданих 31.03.2015 року ОСОБА_7 ; висновком судової авто товарознавчої експертизи від 01.04.2015 року №59, згідно якого вартість маховика до автобуса Еталон 2006 року виготовлення, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на час вчинення злочину, становила 2443,98 грн.

Суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

У той же час, у ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції одразу після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, неподалік від місця вчинення злочину, близько 15.00 години 31 березня 2015 року, у той час як згідно протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, слідчим зазначено час затримання 18.00 год. 01 квітня 2015 року, тож у відповідності до вимог ст. 209 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 вважається затриманим з 15.00 год. 31 березня 2015 року.

Крім цього, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні заперечується факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Жодних доказів, які б підтверджували факт перебування обвинуваченого ОСОБА_6 , на час вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, у стані алкогольного сп`яніння стороною обвинувачення суду не надано.

Відтак, підлягає виключенню з обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_6 така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення та особи винних у їх сукупності. Зокрема, незважаючи на ту обставину, що в силу ст. 89 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, що не має судимості, однак в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, що характеризує його з негативної сторонни.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відносить рецидив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведенного необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, повязане з ізоляцією їх від суспільства, призначене у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для зміни запобіжних заходів суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 15.00 год. 31 березня 2015 року .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченим попередній: обвинуваченому ОСОБА_6 тримання під вартою; обвинуваченому ОСОБА_7 особисте зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні маховик та буксирувальний трос залишити у володінні потерпілої ОСОБА_8 .

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові витрати на оплату автотоварознавчої експертизи у розмірі 245,52 грн. (двісті сорок п`ять грн. 52 коп.) солідарно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженим, потерпілій, прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1