Провадження №: 1-кп/752/17/15
В И Р О К
Іменем України
09.07.2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скотарське, Воловецького р-ну,Закарпатської області, громадянина України, українця, який раніше судимий, а саме: вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 10.12.2004 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; вироком Сколевського районного суду Львівської області від 14.07.2006 року за ч.3 ст.185, 71 КК України до 6 років позбавлення волі; вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 07.04.2011 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 07.01.2013 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
11.03.2013 року, приблизно о 18.20 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в АДРЕСА_3 у свого знайомого, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, він викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: куртку чорного кольору, вартістю 250 грн. та барсетку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після чого, з викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 250 грн.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що 11.03.2013 року, приблизно о 18.20 годині, він, знаходячись в АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_6 , вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, викрав куртку чорного кольору та барсетку, в якій знаходились різні документи. Куртку одягнув на себе, а поверх неї одягнув свою куртку. Барсетку поклав собі під руку. Після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину втік. Десь через годину його затримали працівники міліції, які виявили та вилучили викрадене майно та повернули його потерпілому.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 УДПСУ в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 09.07.2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 11.03.2015 року по 08.07.2015 року, включно.
Речові докази куртку та барсетку, які зберігаються у ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1