Справа №1-5 2007р.
ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
В И Р О К

ІМEHEM УКРАЇНИ

15 січня 2007
року
М.Чернігів

Чернігівський
районний суд у складі:

головуючого - судді Салая
М.Г.

при секретарі Тарасовій
Т.І.

за участю прокурора Левіна
В.З.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Чугуєва Харківської області, росіянина, громадянина
України, з вищою освітою, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1, не судимого, -

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 28 ч. 2,
ст.122 ч.1 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Старобільська
Луганської області, українки, громадянки України, з середньою освітою,
пенсіонерки, не судимої, мешканки АДРЕСА_2, -

у скоєнні
злочину, передбаченого ст.28 ч.2, ст.122 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и
в:

підсудні ОСОБА_3
та ОСОБА_2. в групі 09 квітня 2005 року о 18 годині у веранді будинку АДРЕСА_3
та області на ґрунті особистих неприязних стосунків під час сварки нанесли
ОСОБА_4 удари кулаками рук в область голови та нігтями пальців рук по обличчю,
лівій ключиці та шиї, завдавши потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження у
вигляді множинних подряпин на обличчі, синців на верхньому повіці правого ока,
розриву слизової оболонки верхньої губи, подряпин на шиї та в області ключиці,
крововиливу у зовнішній кут правого очного яблука.

2.

Коли потерпіла виривалась від
підсудних, вона впала у кладовку, яка знаходиться у веранді, де вдарившись головою об підлогу з
необережності отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, забою головного мозку, правобічної
пірамідної недостатності з вираженим
астеновегетативним цефалічним синдромом, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою
тривалого розладу здоров'я..

В судовому
засіданні як і на досудовому слідстві підсудний ОСОБА_2. винуватість свою

у заподіянні ОСОБА_4 вказаних тілесних ушкоджень не визнав і стверджував
про наступне.

9 квітня 2005
року він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3 перебували в АДРЕСА_4 проживає її

мати. З потерпілою ОСОБА_4, яка мешкає в будинку № 4 по цій же вулиці, він
був

майже не знайомий і в нього з нею ніколи неприязних стосунків не виникало.
Протягом дня він

займався на городі, а ОСОБА_3 прибирала в будинку. 0 18 годині він,
перебуваючи в

сараї, розташованому на подвір'ї, почув крики та нецензурну лайку, які
доносилися з вулиці зі

сторони будинку ОСОБА_4. Коли вийшов на вулицю, побачив, що ОСОБА_3 стояла
біля

водопровідної колонки, яка розташована біля двору потерпілої, і її ОСОБА_4
тримала за

волосся. В свою чергу ОСОБА_3 двома руками вхопилася за волосся ОСОБА_4.
Вони таким

чином „сіпали" одна одну за волосся. Сам він перебував від них на
відстані біля 70 метрів.

Побачивши це,
він вийшов із двору на вулицю і підійшов до жінок. Помітивши його,

ОСОБА_4 побігла у свій двір, зачинивши за собою хвіртку. Потім забігла до
свого будинку і

зачинила за собою вхідні двері. Він підійшов до ОСОБА_3 і вона йому
повідомила, що

ОСОБА_4 з газового балончика розбризкала їй в обличчя газ. Він допоміг їй
промити обличчя і

вони разом пішли додому. В цей день він більше не зустрічався з ОСОБА_4 і
протягом дня

не вживав
спиртних напоїв.

ОСОБА_3 у
судовому засіданні визнала себе винуватою лише в тому, що заподіяла потерпілій
тілесні ушкодження у вигляді подряпин на обличчі, і, що зробила це після того,
як ОСОБА_4. бризнула їй в обличчя газ з газового балончика . В своїх показах
підсудна підтвердила ,що 9 квітня 2005року разом з ОСОБА_2 перебувала в селі
ІНФОРМАЦІЯ_3 . 0 12 годині прийшов її онук ОСОБА_5 і вона разом з ним пішла
подивитися, чи пропущений сік з беріз в гаю на території психіатричної лікарні.
Побачили, що з багатьох беріз пропущений сік, але соку вони не набирали.
Повертаючись додому, зустріли зятя ОСОБА_4, який проявив невдоволення їх
перебуванням на території лікарні, цікавився у них, чи збирали вони сік. Після
цього зять ОСОБА_4 прийшов до неї додому і став знову питати в онука чого він
ходив по території лікарні, де він пропустив сік. Разом з ним прийшла і
ОСОБА_4., яка проживає по сусідству, з якою у неї були нормальні стосунки, і
попередила її, щоб вона не брала пропущеного зятем соку. На цьому фунті у них
виникла сварка , під час якої вона попереджала зятя ОСОБА_4 про
відповідальність за пошкодження берез.

Після вказаного конфлікту, о 19
годині вона з відром пішла по воду до колонки, розташованої біля двору ОСОБА_4
. До колонки прийшла потерпіла і почала з'ясовувати , навіщо вона ображає її
зятя, стала погрожувати, що вдарить її " по морді". Підбігла до неї і
бризнула в обличчя газом з балончика . У неї стало свербіти обличчя та очі, і
вона , захищаючись від ОСОБА_4, стала дряпати її лівою рукою по обличчю, а правою
рукою тримала за волосся . При цьому вони перебували одна проти одної. Очі в
неї від газу були закриті. Біля колонки ОСОБА_4 під час сутички вкусила її за
передпліччя лівої руки. Сама ж вона ОСОБА_4 не била. Лише дряпала обличчя на
протязі не більше однієї хвилини . До колонки прийшов ОСОБА_2 і допоміг їй
вимити від газу обличчя. Після цього
вони разом пішла до свого будинку . Більше з ОСОБА_4 вона як і ОСОБА_2 не
зустрічались. На подвір'ї господарства ОСОБА_4 не перебувала і її не била. В
цей день спиртних напоїв не вживала.

Крім часткового визнання своєї вини підсудною ОСОБА_3, винність її та
ОСОБА_2 у заподіянні потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень та середньої
тяжкості тілесних

3.

ушкоджень, які вони заподіяли з
необережності, підтверджується показами потерпілої, свідків та
іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так , потерпіла
ОСОБА_4 в судовому засіданні , як і на досудовому слідстві показала , що 09 квітня 2005 року у неї в гостях
перебував зять - ОСОБА_6. З показів потерпілої
вбачається , що головний лікар місцевої психіатричної лікарні ОСОБА_7 , де вона працює медичною сестрою , попросив , щоб її
зять "пробив" берези для збирання соку для хворих. її будинок розташований поряд з територією, а березовий гай
- на території психлікарні. В цей
день до обіду зять зібрав 40 л соку, а о 17 годині він знову пішов
збирати сік і повернувся через 20 хвилин без
нього. Повідомив, що соку немає , і що його зібрали сусіди - ОСОБА_3 разом зі своїм онуком . Він повідомив їй і про те , що
розмовляв із сусідкою і просив її щоб вона не
збирала сік, бо той сік він збирає для хворих людей, які проходять
лікування в місцевій психіатрічній лікарні.

Підтвердила потерпіла , що зять перед від'їздом дійсно приходив до
господарства підсудної і намагався поговорити з
нею та її співмешканцем підсудним ОСОБА_2. Почувши , що підсудна кричить на
зятя і висловлюється на його адресу нецензурними словами, вона також підійшла до двору ОСОБА_3, де намагалася її заспокоїти і
захистити зятя. Говорила їй, що сік для себе вона
може пропустити сама з інших берез. Стверджувала потерпіла, що ОСОБА_3 перебувала у нетверезому стані, і це було причиною
виникнення конфлікту . Після цього конфлікту вона
провела зятя до зупинки автобуса, який слідував з с. ІНФОРМАЦІЯ_3
до м. Чернігова. На зупинці
автобуса вона бачила й підсудну, яка і в свою чергу проводили онука Велосипедом повернулася додому, зайшла в будинок, а коли
через декілька хвилин вийшла на ґанок, побачила, що на сходинцях
сидять підсудні. У ОСОБА_3 в руках була книжка і ручка і вона запитала призвіще зятя та місце його роботи. Перебуваючи на
ґанку, підсудні сварилися на адресу зятя, через те, що він заборонив їм збирати
пропущений ним березовий сік. Рядом з ними стояло відро
наповнене рідиною, схожею на березовий сік.

Потерпіла, пояснюючи подальший перебіг подій, стверджувала, що вона,
забравши відро, винесла його з подвір'я за хвіртку, а коли
повернулась на подвір'я, побачила підсудних,
які продовжували сидіти на ґанку. З метою уникнути конфлікту , взяла підсудних під
руки і вивела на вулицю. Повертаючись на подвір'я, вже біля ґанку на її
підсудна вилила з відра рідину ( напевно березовий сік ). Вона, потерпіла, бачила, що разом з підсудною перебував і ОСОБА_2. З метою запобігти
подальших подій, вона, потерпіла, в будинку взяла газовий балончик і
показала його підсудній, яка стояла біля хвіртки і намагалася зайти на подвір'я. Коли підсудна з силою відчиняла хвіртку,
вона, потерпіла, захищаючи себе,
бризнула у її бік газ з газового балончика. Сама ж після цього намагалася сховатися в будинку. Коли закривала вхідні двері,
їй в цьому перешкодила ОСОБА_3, яка разом
з ОСОБА_2 зайшли у веранду, і „прижали" її в кутку. Підсудна схопила її за
волосся і почала дряпати обличчя , а
ОСОБА_2 тримав її за жилетку ззаду в області шиї. Підсудна стверджувала, що захищаючись від підсудних, вона
вкусила ОСОБА_3 в області лівого плеча, і це підтверджується висновком судово-медичної експертизи ( ас.
122-124 ). Вважала потерпіла, що ОСОБА_2 як і підсудна
наносили їй удари кулаком в область потилиці, та по обличчю. Вона ж намагалась вирватись від підсудних, і впала через кучу дров у кладовку
, яка знаходиться у веранді будинку. Потерпіла
підтвердила, що підлога у веранді бетонна, тому вона могла впасти на неї і втратити свідомість. Отямившись, вона
піднялася з підлоги, закрила веранду і зайшла в будинок, хотіла відпочити.
Через нетривалий час до неї прийшов головний лікар
психіатричної лікарні ОСОБА_7, якому вона розповіла про те, що її побили
сусіди - ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, вважає покази потерпілої про
те, що 9 квітня 2005 року її побили підсудні, достовірними, оскільки вони
узгоджуються з іншими доказами по справі, в тому числі з
показами свідків, допитаних у судовому засіданні.

4.

Так, свідок ОСОБА_7 в ході досудового слідства і в суді
показав, що 09 квітня 2005року після 18 години він
перебував у своєму робочому кабінеті куди до нього прибіг хворий ОСОБА_8 і
сказав, що двоє людей б'ють ОСОБА_4 у її дворі, де він допомагав їй по господарству. Він пішов за ним слідом і, прибувши до
будинку ОСОБА_4, виявив, що вхідні
двері були зачинені. Він постукав у вікно і ОСОБА_4 відчинила йому двері.

На її обличчі були подряпини, за вухами, на руках, на волоссі були сліди
схожі на кров, вона була перелякана, одяг на ній
був мокрий. На його запитання ОСОБА_4 відповіла, що її побили ОСОБА_3 разом ОСОБА_2.
Він запитав , чи викликала вона міліцію. Отримавши
негативну відповідь, він з домашнього телефону потерпілої набрав номер чергової частини відділу міліції і повідомив про
те, що трапилося. Після він дізнався , що конфлікт виник між потерпілою та підсудними за березовий сік, який
пропустив зять потерпілої.

З показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що 09 квітня 2005 року в день він
перебував в господарстві ОСОБА_4, допомогав їй
по господарству, так як вона проживає сама, а її господарство розташоване поруч лікарні.. Коли він о 18 годині знаходився на
подвір'ї господарства ОСОБА_4, то бачив, як
сюди зайшли ОСОБА_2. і ОСОБА_3, яких він неодноразово
бачив в с. ІНФОРМАЦІЯ_3 і проживають вони поруч з
господарством ОСОБА_4 Коли вони зайшли у двір, то одразу
пішли до ґанку , де знаходилась ОСОБА_4 Коли вони підійшли до неї то почали кричати і лаятись нецензурними словами, нащо
ОСОБА_4 почала їм казати, щоб вони йшли до
себе в двір і там між собою сперечались, при цьому вона провела їх до хвіртки.
Коли вони вийшли за хвіртку, то ОСОБА_4 почала повертатись до будинку. В цей
час ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знову зайшли у двір та пішли до ОСОБА_4. Коли вони знаходились біля ґанку, ОСОБА_3 облила ОСОБА_4 водою.
Свідок стверджував про те, що він був очевидцем, коли підсудні
били потерпілу у веранді. Він, побачивши бійку, побіг до головного лікаря і про це йому повідомив. Вони разом прийшли до будинку, де
мешкає ОСОБА_4, але там вже нікого не було.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні як і на попередньому слідстві ( ас.
148-149) підтвердила, що 09 квітня 2005 року вона о 18 годині поверталася з
свого городу, який розташований у полі. Проходила через
територію лікарні біля господарства ОСОБА_4. за 40 метрів і чула жіночий крик та нецензурну лайку. Бачила, що двері у веранду
були відчинені, а на порозі лицем до вхідних дверей
стояв чоловік. В судовому засіданні свідок підтвердила, що по дорозі з поля
зустріла ОСОБА_10, яка стояла біля складу лікарні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні також підтвердила, що дійсно 9
квітня 2005 року о 18 годині вона
знаходилась на території лікарні біля складу, де і зустрілася з ОСОБА_9, яка поверталася додому. Сама вона
збиралася звернутися до ОСОБА_4. за медичною
допомогою - поміряти тиск, так як у неї боліла голова. Під'їхавши ближче до господарства вона через паркан бачила як з
господарства потерпілої виходили ОСОБА_3 та її співмешканець - підсудний по справі ОСОБА_2., якого вона раніше
бачила в селі і впізнала в судовому засіданні.

Підсудні ж в судовому засіданні, незважаючи на покази вказаних свідків та
підсудної ОСОБА_4., заперечували не тільки
свою причетність до побиття потерпілої, а й сам факт перебування на подвір'ї її
господарства. Такі твердження підсудних свідчать про їх бажання уникнути відповідальності за свої дії. Підсудні, зокрема,
як на докази своєї непричетності до побиття
потерпілої, посилалися на покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

У судовому
засіданні свідки ОСОБА_5 - онук підсудної та ОСОБА_11 - подруга її дочки,
які начебто були присутні біля господарства потерпілої, стверджували, що

5.

конфлікт та бійка між підсудною та
потерпілою мав місце не на подвір'ї її господарства і у веранді будинку,
а біля колонки.

Потерпіла як на досудовому
слідстві так і в судовому засіданні не заперечувала, що дійсно онук підсудної перебував у неї, однак це було задовго до бійки , яка
відбулася не біля колонки , а у веранді її будинку. Потерпіла стверджувала, що
онук підсудної ще до конфлікту поїхав разом з її зятем автобусом у м. Чернігів.

Суд вважає покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11, які у справі є зацікавленими
особами з боку підсудної , такими , що не
відповідають дійсності і спрямовані на захист підсудних. Покази цих свідків
спростовуються не тільки потерпілою , а й показами інших свідків та самих підсудних як під час досудового слідства так і в судовому
засіданні, де вони допитувались неодноразово і
стверджували про те, що конфлікт , який мав місце біля господарства ОСОБА_4. ніхто не бачив. Сторонніх людей на вулиці нікого не
було.

За висновком комісійної судово-медичної експертизи № 244 у потерпілої
ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкова
травми, забій головного мозку, які виникли від дії тупих предметів, могли
утворитися 9 квітня 2005 року і відносяться
до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого
розладу здоров'я строком понад 21 день.

Тілесні ушкодження у вигляді подряпин обличчя , області лівої ключиці та
шиї, синців верхньої повіки правого ока, розриву
слизової оболонки верхньої губи , крововиливу в області
зовнішнього кута правого ока утворились від дії тупих предметів, могли утворитись 9 квітня 2005 року і відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо так і в своїй
сукупності.

Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від 5-7 кратної
дії тупих предметів і могли утворитись за
обставин , на які вказує потерпіла та свідок ОСОБА_8 і не могли
утворитися за обставин, на які вказують підсудні.

За висновком експертизи закрита
черепно - мозкова травма у потерпілої
могла утворитися і при падінні з наданням
тілу прискорення та ударі головою об поріг (ас. 131-136).

В судовому засіданні прокурор, підсудні та потерпіла погодились з висновком
експертів і не заперечували проти них . Суд вважає також, що висновок експертів
узгоджуються з матеріалами справи, а тому є
обґрунтованим. Зокрема, суд вважає, що потерпіла
могла отримати черепно-мозкову травму не в наслідок заподіяння їй підсудними ударів по голові кулаками та іншими тупими предметами, а
в результаті її падіння на цементну підлогу у коморі. Цей
висновок суду ґрунтується на показах самої потерпілої, яка про це заявляла в
ході досудового слідства, де вона стверджувала про те, що „ ... коли вони ( підсудні) мене били, від одного з ударів я впала в
приміщення кладової, ногою зачепила її двері. Там
я почала втрачати свідомість і не пам'ятаю як вони ( підсудні) пішли „ ( ас.
110-НІ). Про це ж потерпіла стверджувала і в судовому засіданні.

Достовірно встановлено, що тілесні ушкодження у веранді потерпіла отримала
від спільних дій підсудних. Дії підсудних суд розглядає
як спільні, а тому вони обоє несуть відповідальність
за заподіяння потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень, про що потерпіла
наполягала в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним, що середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпіла
отримала в наслідок падіння у кладовку, коли
вона, як встановлено в судовому засіданні, виривалась від підсудних з метою запобігти подальше побиття . її покази свідчать про
те, що перед падінням її била і дряпала підсудна,
а ОСОБА_2 при цьому утримував її за жилетку в області шиї. За таких обставин, з
урахуванням висновків комісійної судово-медичної експертизи про характер
тілесних ушкоджень, суд вважає доведеним винуватість підсудних і у заподіянні
потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень з необережності, які вона
отримала при падінні..

6.

На підставі викладеного, злочинні дії підсудних слід кваліфікувати за ч. 1
ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень
та за ст.128 КК України як заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесних
ушкоджень з необережності , оскільки дії їх свідчать, що вони хоча і не
передбачали можливість настання для потерпілої небезпечних наслідків, однак за обставин, встановлених судом, повинні і
могли їх передбачити.

Суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено
попередньої змови між підсудними

для побиття потерпілої
їх дії є спільними і це свідчить, що вони діяли групою осіб без

попередньої
змови між собою.

Досліджені в судовому засіданні докази хоча і не спростовують покази
потерпілої про те, що підсудні перебували у нетверезому стані, однак,
суд не може вважати це встановленим фактом,
оскільки він не підтверджується іншими даними. Суд на підставі викладеного
вважає, що з обвинувачення підсудних слід виключити обставину, яка обтяжує їх
покарання - вчинення ним злочину у нетверезому стані.

В судовому засіданні потерпіла заявила цивільний позов про стягнення з
підсудних на її користь 10 тис. грн. моральної шкоди , яка була їй заподіяна в
наслідок їх злочинних дій . Суд вважає, що потерпіла від злочинних
дій підсудних понесла як фізичні так і моральні страждання, які повинні компенсувати підсудні. При цьому суд виходить не
тільки з характеру дій підсудних, а й з їх
матеріального стану як пенсіонерів. Суд вважає, що з підсудних, які злочин вчинили в групі осіб слід стягнути солідарно на
користь потерпілої 2 тис. грн. моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора про стягнення з підсудних 247,94 грн на користь лікувального закладу за лікування потерпілої підлягає
задоволенню в повному обсязі і з їх слід стягнути на
користь Чернігівської районної лікарні з кожного по 124 грн.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує суспільну небезпечність вчинених ними злочинів, дані про їх особи, обставини, які
пом'якшують покарання. Підсудні вчинили злочини невеликої
тяжкості, являються особами похилого віку - пенсіонерами, тому покарання за ст. 125 ч. 1 КК України їм слід призначити
у виді штрафу. Суд, враховуючи обставини, які пом'якшують покарання підсудних,
вважає можливим покарання за ст. 128 КК України призначити їм із застосуванням
ст. 69 КК України, більш м'яке ніж передбачено санкцією вказаної статті також у
виді штрафу.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 323 , 324 КК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3
визнати винною та призначити їй покарання : за ч.1 ст. 125 КК України у виді
штрафу в сумі 500 ( пятьсот ) грн.; за ст. 128 КК України з
застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в
сумі 850 (вісімсот п'ятдесят ) грн..

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 покарання
у виді штрафу в сумі 1000 (тисяча) грн.

7.

ОСОБА_2 визнати винним та призначити
йому покарання: за ч1 ст. 125 КК України у виді штрафу
в сумі 800 грн; за ст. 128 КК України з застосуванням ст. 69 КК
України у виді штрафу в сумі !000 (тисяча ) грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в сумі 1500 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2. на користь потерпілої ОСОБА_4 2000 грн. моральної шкоди солідарно та на користь
Чернігівської центральної районної лікарні по 124 грн з кожного за
лікування потерпілої.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий
М.Г. Салай