Дата документу Справа № 335/860/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унік. № 335/860/14к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Провадж. № 11-сс/778/61/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8
розглянувши кримінальне провадження № 11-сс/778/61/14 відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, одруженого, зареєстрованого, та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 365 КК України,
встановила:
подані апеляційні скарги адвокатом ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2014 року, у яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді як незаконної та необґрунтованої. Підозрюваний ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Колегія суддів встановила, що органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які він вчинив за наступних обставин:
будучи службовою особою - оперуповноваженим СБНОН Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, маючи спеціальне звання молодшого лейтенанта міліції, перевищуючи свої владні повноваження та явно виходячи за межі наданих йому прав, представившись працівником міліції, пред`явивши службове посвідчення працівника міліції, запевнивши потерпілого ОСОБА_9 в обов`язковості виконання його вимог, приблизно з 03 годин 45 хвилин по 03 годину 50 хвилин 20.07.2013, за відсутності підстав, передбачених ч.2 ст.12, ч.1. ст.13 Закону України «Про міліцію», застосував фізичне насильство відносно потерпілого ОСОБА_9 , завдав останньому не менше п`яти ударів руками в обличчя та за відсутності підстав, передбачених ч.1 ст.14 Закону України «Про міліцію», застосував до потерпілого ОСОБА_9 спеціальні засоби наручники, надівши їх на праву руку потерпілого та утримуючи їх на руці ОСОБА_9 упродовж приблизно 5 хвилин. Протиправними діями ОСОБА_7 завдав істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_9 у вигляді порушення охоронюваних Конституцією України основоположних прав останнього на повагу до їхньої гідності, а також у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, синця біля лівого ока, інфікованої рани на верхній губі з набряком м`яких тканин, садні на обличчі, тобто легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Окрім того, у потерпілого ОСОБА_9 зафіксовано осаднення шкіри в області лівого лучезап`ястного суглобу в області правого передпліччя, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Також незаконні дії ОСОБА_7 призвели до завдання істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів внутрішніх справ України, як органу, на який покладено обов`язок з охорони життя, здоров`я, прав і свобод громадян, інтересів суспільства і держави від противоправних посягань, дискредитуванні високого звання міліціонера як уповноваженого представника правоохоронного органу України, який зобов`язаний виявляти та розкривати правопорушення, а не скоювати їх.
Крім того, ОСОБА_7 , з 03-45 год. по 03-50 год. 20.07.2013 р., знаходячись біля кафе-бару «Далі», яке розташоване в м. Запоріжжя по вул. Леніна, 92а, діючи спільно з ОСОБА_10 , безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, яке виразилось в зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, у присутності інших осіб, нехтуючи цим, діючи з особливою зухвалістю наніс не менше п`яти ударів рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , погрожував останньому фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. Свої протиправні дії ОСОБА_7 припинив тільки після приїзду наряду працівників Жовтневого МВДСО УДСО при ГУМВС України в області.
У результаті протиправних дій ОСОБА_7 , спільних з діями ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяно легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_10 , після приїзду на місце події працівників Жовтневого МВДСО УДСО при ГУМВС України в області та БПС ЗМУ ГУМВС України в області, 20.07.2013 у період часу приблизно з 03-50 год. до 04-15 год., знаходячись в громадському місці - біля кафе-бару «Далі», яке розташоване в м. Запоріжжя по просп. Леніна, 92 а, виражався на адресу працівників міліції нецензурною лайкою та погрожував їм звільненням з органів внутрішніх справ.
Не припиняючи свої протиправні дії, після доставки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського,2, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_10 , 20.07.2013 у період часу приблизно з 05 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, знаходячись біля приміщення та у приміщенні Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, що є громадським місцем, усвідомлюючи це, у присутності інших осіб, у тому числі працівників міліції, нехтуючи цим, протягом тривалого часу виражався на адресу працівників міліції нецензурною лайкою та погрожував їм звільненням з органів внутрішніх справ.
26.09.2013 р. ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.2 ст.365 КК України.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2013 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів.
11.10.2013 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 296 КК України направлений до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2013, залишеною в силі ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.12.2013, обвинувальний акт повернуто прокурору у зв`язку з невідповідність вимогам КПК України. Апеляційною інстанцією ухвала суду залишена без змін.
З 27.12.2013 досудове розслідування проводиться слідчим відділом прокуратури області.
27 січня 20014 року слідчий прокурор відділу процесуального керівництва ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, щодо підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід домашній арешт для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний правопорушення скоїв працюючи в міліції, тому може вчинити спробу незаконно впливати на потерпілого, свідків, переховуватися від органів досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що може вчинити інше кримінальне правопорушення; з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від, органів досудового розслідування та суду.
Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого. Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_7 вчинив середнього та тяжкого ступеню, зухвалий злочин, будучи службовою особою, працівником правоохоронних органів, позитивно характеризується як за місцем роботи так і за місцем проживання, має сім`ю, на утриманні неповнолітню дочку, а з метою недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень, спробам сховатися від органів досудового розслідування або суду, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Заслухавши доповідача по справі, захисника ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у обранні запобіжного заходу прокурору, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Цих вимог закону слідчий суддя не виконала, тому ухвалу суду не можна вважати законною та обґрунтованою.
За вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як прокурором у клопотанні так і слідчим суддею, фактично було враховано при обранні запобіжного заходу лише тяжкість вчинених ОСОБА_7 правопорушень.
Про існування ризиків покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, прокурор у клопотанні не зазначив. А посилання на ту обставину, що ОСОБА_7 у минулому працював у міліції, і як оперативний працівник, може вплинути на свідків та потерпілого, об`єктивно нічим не підтверджено.
Не зрозумілим, для колегії суддів є факт звернення прокурора до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному, якому підозру висунуто 26.09.2013 року. Строк дії ухвали слідчого суді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив у листопаді 2013 року. 27 січня 2014 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу.
Мотивуючи підстави для обрання запобіжного заходу прокурор зазначив лише ту обставину, що Підозрюваний ОСОБА_7 не визнає себе винним, та як оперативний працівник міліції може вплинути на свідків та потерпілого.
Прокурором не надано суду апеляційної інстанції ніяких доказів того, що ОСОБА_7 порушував раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, чи перебуваючи без обрання йому запобіжного заходу, а цей строк є майже два місяці, якимось чином порушував покладені на нього раніше судом обов`язки, не з`являвся на виклики суду чи слідчого, чи вчиняв інші правопорушення.
Колегія суддів встановила, що до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором було надано лише розписку про отримання ОСОБА_7 копії клопотання.
З пояснень ОСОБА_7 , які підтверджено матеріалами провадження, він на даний момент не працює в правоохоронних органах, а працює юрисконсультом ТОВ «НДІ» «Перетворювач», має сім`ю, неповнолітню дитину на утриманні, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 , та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 і адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2014 р. про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 365 КК України, скасувати.
У задоволенні клопотання процесуального прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2