йСправа № 304/1778/14-к Провадження № 1-кп/304/21/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000323 від 29 травня 2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, працюючої фізичною особою підприємцем, раніше не судимої,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , являючись фізичною особою підприємцем, яка має дозвіл на роздрібну торгівлю залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, достовірно знаючи, що згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року їй заборонено проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 березня по 17 червня 2014 року умисно, з метою невиконання судового рішення, не виконувала рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області та проводила порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору за адресою: АДРЕСА_1 , яку здійснювали її чоловік ОСОБА_6 , а також громадянин ОСОБА_7 , який не є найманими працівником підприємця ОСОБА_3 .

Дані дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та показала, що вона дійсно займається підприємницькою діяльністю. Так, згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року їй заборонено проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 . З даним рішенням її було ознайомлено державним виконавцем. Однак, вона жодного разу так і не здійснювала таку порізку. Тому просить визнати її не винуватою та виправдати.

Допитавши обвинувачену, свідків, дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата в умисному невиконанні рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року, що набрало законної сили, і незважаючи на невизнання нею своєї вини, її винуватість підтверджується сукупністю досліджених та перевірених у судовому засіданні доказів, які надані стороною обвинувачення.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні показав, що біля його будинку за правою стіною фасаду знаходиться територія, де приблизно з 2004 року ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю, а саме порізкою металів. Систематично на вказану територію приїжджає машина з металопродукцією. Після кількох розвантажень металопродукції на зазначеній території почала тріскати одна зі стін на його будинку. Десь через три роки роботи ОСОБА_3 , він звернувся був до її чоловіка ОСОБА_6 з тим, що йому та його сім`ї заважає звук порізки. Після чого, він неодноразово просив ОСОБА_6 припинити здійснювати порізку металопродукції та нікому не заважати. Однак ніхто так і не звернув на це увагу. Тоді він у 2010 році написав скаргу до прокуратури Великоберезнянського району, після чого до сім`ї ОСОБА_9 приїхали спеціалісти обласної санстанції, здійснили заміри та через два тижні повідомили, що рівень шуму порізки ними металопродукції перевищує допустимі норми. У зв`язку з встановленими результатами він запитав ОСОБА_6 , скільки такому потрібно часу для відшукання собі іншого місця для порізки металопродукції, на що останній відповів, що до 01 червня. За цей час він також разом з прокурором та головою селищної ради почали пошук підходящої земельної ділянки. Таку ділянку вони знайшли на території соковинного заводу, про що одразу ж повідомили ОСОБА_6 та запропонували такому використовувати її для здійснення ним підприємницької діяльності. Оскільки не зважаючи на таку пропозицію, подружжя ОСОБА_9 не перейшли на нове місце, тому він звернувся до апеляційного суду Закарпатської області з позовом про усунення перешкод у користуванні житлом. Вказану справу було передано на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. У подальшому вказаним судом було прийнято рішення про заборону ОСОБА_3 проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 . Після набрання вказаним рішенням законної сили до ОСОБА_3 приходили працівники державної виконавчої служби, однак обвинувачена рішення суду по теперішній час не виконує та продовжує здійснювати на своїй території порізку металопродукції.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні показав, що йому відомо про наявність рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про заборону проводити порізку металів. Він особисто бачив, що порізку металів здійснює чоловік ОСОБА_9 , який працює у жінки. Порізку металів було здійснено приблизно влітку - осіню 2014 року.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 проживає навпроти неї. ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю, а саме продає фарби, лаки тощо. Їй та її сім`ї вони не заважають. Вона проживає на відстані 50-60 метрів, а тому коли вони ріжуть метал, то шуму від порізки вона не чує. Всі ці матеріали фактично продає сама ОСОБА_3 . Також зазначила, що ОСОБА_8 проживає ближче ніж вона до будинку ОСОБА_9 . Крім цього відмітила, що своєю діяльністю ОСОБА_3 займається виключно в робочий час.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що він допомагає чоловіку ОСОБА_9 у порізці металу, коли він його про це попросить, для постройки хати уже близько двох років. Даний метал вони ріжуть за допомогою флекса. Порізку металу вони здійснюють один - два рази на день. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_3 проводила порізку металу.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав, що після винесення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення його дружина ОСОБА_3 таке не порушувала. Інколи на території їх двору дійсно ріжеться метал, однак такий ріже особисто він, а не його дружина ОСОБА_3 .

Крім цього, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року, яке набуло законної сили 20 грудня 2013 року, і згідно якого позов ОСОБА_8 задоволено та вирішено усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом заборони фізичній особі- підприємцю ОСОБА_3 проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- актом державного виконавця від 21.03.2014 року, згідно якого старшим державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Великоберезнянського районного управління юстиції було доведено до відома ОСОБА_3 про те, що згідно резолютивної частини рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року їй заборонено проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 .;

- постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2014 року, згідно якого виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/6400/13-ц, виданого 16.01.2014 року Мукачівським міськрайонним судом, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом заборони фізичній особі- підприємцю ОСОБА_3 проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 - закінчено.;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014 року, згідно якого ДІМ В.Березнянського ВМ УМВС України ОСОБА_12 з дотриманням вимог ст.ст.60,104,214 КПК України прийняв усну заяву від гр. ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_1 , у якій останній просить прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , мешканки АДРЕСА_1 , яка є приватним підприємцем, та яка знаючи, що згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року їй заборонено проводити порізку металопродукції абразивними кругами електричними інструментами на території двору та при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 , продовжує порізку матеріалів;

- рапортом ДІМ В.Березнянського ВМ УМВС України ОСОБА_12 від 29.05.2014 року, згідно якого дільничний доповідає начальнику Перечинського РВ ( з обслуговування Перечинського та В.Березнянського районів) УМВС України в Закарпатській області, що в ході розгляду матеріалів щодо заяви ОСОБА_8 від 08.05.2014 року, останній надав фотозйомки, які підтверджують факт порізки металопродукції гр. ОСОБА_3 після винесення рішення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 10 грудня 2013 року, згідно якої їй заборонено проводити таку порізку;

- матеріалами фотозйомки, які були надані громадянином ОСОБА_8 слідчому СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та В.Березнянського районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_13 і з яких убачається, що на території двору при відкритих дверях в металевому ангарі за адресою: АДРЕСА_1 , періодично здійснювалася порізка металопродукції абразивними кругами електричними інструментами.

Отже, суд всебічно, повно та об`єктивно оцінюючи докази в справі в їх сукупності, критично ставиться до показання ОСОБА_3 про непричетність до інкримінованого їй злочину, визнає їх неправдивими та такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються вищевикладеними доказами, які не викликають у суду сумніві у своїй об`єктивності.

Що стосується посилання ОСОБА_3 та її захисника на те, що фотозйомки, які надані заявником ОСОБА_8 , не можуть бути взяті судом до уваги, як допустимі докази, оскільки ані вона ані інші свідки не надавали згоду ОСОБА_8 на проведення такої фотозйомки, не заслуговують на увагу, оскільки у судовому засіданні не встановлено, що такі якимись чином порушують будь-які конституційні права вказаних на фотозйомках осіб.

Щодо твердження адвоката обвинуваченої про те, що дані фотозйомки не можуть бути взяті до уваги і у зв`язку з тим, що вони є неналежними доказами в справі, оскільки постанова про їх приєднання в якості доказів досудовим слідством не виносилась, також не заслуговують на увагу, оскільки згідно ч.2 ст.100 КПК України такої необхідності у винесенні подібної постанови у сторони кримінального провадження не має.

Безпідставним є і посилання адвоката обвинуваченої на висновок №1546 від 19.05.2014 року, згідно якого ДІМ ОСОБА_12 подальший розгляд заяви ОСОБА_8 по тому ж факту припинив, оскільки такий висновок дільничного взагалі не ґрунтується на нормах кримінально - процесуального законодавства.

Що стосується твердження адвоката обвинуваченої про те, що до показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 слід відноситися критично, оскільки між ними та сім`єю ОСОБА_9 ще раніше склалися неприязні стосунки, то таке не заслуговує на увагу суду, оскільки спростовується вищевикладеними доказами, які були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні та які в своїй сукупності повністю узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів у об`єктивності таких показань даних свідків.

Також і інші посилання адвоката обвинуваченої, які вона оголосила під час судових дебатів, не спростовують об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час розгляду справи та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочині повністю доведена, і кваліфікує її дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин середньої тяжкості.

Як особа винної ОСОБА_3 по місцю реєстрації характеризується позитивно.

Згідно ч.2 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину вперше.

Відповідно до ч.1 ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд не знаходить.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи тяжкість злочину, особу винної ОСОБА_3 , конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно й достатньо для її виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання саме у вигляді штрафу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368,373,374 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Перечинському районному суді Закарпатської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1