Справа № 339/116/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, освіта середня, розлученого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, 10.12.2008 засудженого Болехівським міським судом за ч.3 ст.185КК України до 3-х років позбавлення волі та згідно ст. 89 КК України судимість не погашена., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за наступних обставин.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи 10.12.2008 судимим Болехівським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, після відбуття покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин.

ОСОБА_4 , 24.02.2015, близько 18:00 год., перебуваючи біля приміщення недобудованого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вул. Д.Галицького, 39, м. Болехів, Івано-Франківської обл., вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме двох металевих решіток.

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки, 24.02.2015 близько 18:00 год., ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, підійшов до вікон, що розташовані на першому поверсі вказаної будівлі, з яких, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, за допомогою сили рук, демонтувавши, таємно викрав дві металеві решітки розмірами 150x150 см кожна, чим заподіяв виконавчому комітету Болехівської міської ради матеріальної шкоди на загальну суму 1105 гривень. Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та підтвердивши викладені обставини, просив суворо не карати.
Представник потерпілої сторони у судове засідання не з`явився подавши заяву про слухання справи у їх відсутності, пред`явлене обвинувачення підтримують.
ОСОБА_4 заявив клопотання, про недоцільність дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи.
Прокурор не заперечив, щодо недоцільності проводити дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За клопотанням обвинуваченого суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, обвинувачений визнає свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.ст. 65, 66, 67 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття у вчиненому злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінеті не перебуває, у відповідності до вимог ст.89 КК України є особою, судимість якого не погашена, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і був засуджений за вчинення аналогічного злочину, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно скоїв аналогічний злочин, не зайнятий корисним ділом, проявляє схильність до протиправної поведінки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до переконання, що його виправлення можливо тільки в умовах тимчасової ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі відсутній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання три місяці арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді особистого зобов"язання до вступу вироку в законну силу змінити на тримання під вартою, а строк відбування покарання обчислювати з 14години 25хв. 23 квітня 2015 року.

Взяти ОСОБА_4 негайно під варту в залі суду.

Речові докази:

- дві металеві решітки розміром 150х150см , які зберігаються в Болехівському ККП - повернути Болехівській міській раді Івано-Франківської області, як власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1