Справа № 372/5560/14-к
Провадження 1-кп-10/15
ухвала
Іменем України
21 січня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 02.04.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірське Первомайського району Луганської області українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , будинок без номера, раніше судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України.

Вказані матеріали призначені до розгляду у підготовче судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

Під час підготовчого провадження судом поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту в зв`язку з не встановленням місця проживання та перебування обвинуваченого та не відповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Прокурор заперечив проти повернення обвинувального акту, вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України а місця проживання обвинуваченого не встановлено, оскільки він може переховуватись від слідства та суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» п. 58).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Таким чином, прокурором всупереч вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

З обвинувального акту вбачається, що обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований АДРЕСА_1 .

Судом призначалися підготовчі судові засідання на 21.11.2014 р., 01.12.2014 р., 17.12.2014 р., 12.01.2015 та 21.01.2015 р., але розгляд провадження неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою до суду.

Також, за місцем проживання зазначеному в обвинувальному акті, обвинувачений не з`являвся, повісток згідно поштових повідомлень не отримує, привід обвинуваченого не виконано, в зв`язку з не встановленням його місця проживання.

Вказане свідчить про невідповідність даних, викладених в обвинувальному акті дійсним даним в частині визначення місця проживання обвинуваченого, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України, унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду та є підставою для повернення обвинувального акту.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, внесеному в ЄРДР за №0000205 від 02.04.2014 року повернути прокурору прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_3 який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі та виявлених судом недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1