АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 2117/1-578/11
Справа № 11/791/14/2015 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та апеляцією захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_11 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 7 червня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рідкодуб Дворічанського району Харківської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 25.03.2003 р. Бериславським районним судом Херсонської області за ст. ст. 185 ч. 3, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України на 3 роки 2 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2) 29.03.2004 р. Бериславським районним судом Херсонської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 3) 11.07.2007 р. Суворовським районним судом м. Херсона за ст. ст. 185 ч. 2, 277 ч. 1, 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 4) 03.08.2010 р. Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

засуджений за ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 12 КК України на 15 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 3.08.2010 р. у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Остаточно призначено покарання строком на сімнадцять років позбавлення волі. Запобіжний захід обраний тримання під вартою.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Новоберислав Бериславського району Херсонської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України на 14 років позбавлення волі. Запобіжний захід обраний тримання під вартою.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Веселе Бериславського району Херсонської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, непрацюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України на 15 років позбавлення волі. Запобіжний захід обраний тримання під вартою.

Вироком суду вирішені питання щодо судових витрат та речових доказів по справі.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винними та засуджені за те, що вони 23.08.2011 р. близько 19 год. 00 хв., знаходячись на території колишніх хімічних складів, які розташовані на відстані 1 км. від с. Веселе Бериславського району Херсонської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, умисно, протиправно заподіяли смерть трьох осіб, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .

Злочин було вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 23.08.2011 р. близько 19 год. 00 хв. знаходились на території колишніх хімічних складів, які розташовані на відстані 1км від с. Веселе Бериславського району Херсонської області, де разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_17 вживали спиртні напої. В процесі цього між ОСОБА_18 та його вітчимом ОСОБА_13 виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин, яка переросла в бійку і в процесі якої ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільно, за попередньою змовою між собою, яка виникла в процесі сварки між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 і виразилась у формі конклюдентних дій, з метою вбивства ОСОБА_13 , а також його знайомих ОСОБА_14 та ОСОБА_19 почали їх побиття. Так, ОСОБА_16 наказав зайти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 до одноповерхового приміщення, в якому ОСОБА_16 разом з ОСОБА_12 , почали наносити дерев`яними палицями численні удари в область тулуба та голови потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_14 під час побиття, намагаючись втекти, вибіг з вказаного приміщення на вулицю та побіг у напрямку залізобетонного колодязя, а ОСОБА_11 , який стояв біля входу до цього ж приміщення, побіг за ним, наздогнав та штовхнув його, в результаті чого ОСОБА_14 впав до вказаного колодязя заповненого водою. В цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_12 продовжували побиття потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_15 . Після того як потерпілий ОСОБА_21 від отриманих ударів знепритомнів ОСОБА_12 вибіг з приміщення та направився до залізобетонного колодязя, де ОСОБА_11 , а в подальшому і ОСОБА_12 реалізуючи спільний умисел на позбавлення життя ОСОБА_14 почали кидати по тулубу та голові останнього каміння і фрагменти цегли, до тих пір поки потерпілий перестав подавати ознаки життя. В цей час ОСОБА_16 знаходячись в приміщенні продовжував побиття ОСОБА_13 , а після того як останній знепритомнів, підійшов до ОСОБА_19 та перерізав ножем йому горло. Після чого ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , знаходячись надворі, побачили як з вказаного вище приміщення вибіг ОСОБА_13 , за яким вслід вибіг ОСОБА_16 і наказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 оточити ОСОБА_13 , останні з ОСОБА_18 оточили потерпілого ОСОБА_13 за даною одноповерховою спорудою, де ОСОБА_16 штовхнув ОСОБА_13 до фундаментної ями, у яку потім спустився та наніс ОСОБА_22 чисельні удари по голові та тулубу уламком азбестової труби та ножем. Далі ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 витягли ОСОБА_13 з фундаментної ями та занесли останнього до вищевказаного приміщення, у якому поклали його на підлогу з правої сторони від входу біля ОСОБА_19 , який лежав та не подавав ознак життя. Після чого ОСОБА_16 , реалізуючи загальний умисел направлений на протиправне позбавлення життя свого вітчима ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , наніс близько 5 ударів ножем в область тулуба кожному. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 померли на місці.

Після вчинення умисного вбивства вказаних трьох осіб, з метою приховання слідів вчиненого злочину ОСОБА_16 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підпалили вказане приміщення, у якому знаходились трупи ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок м`якості. Зауважує, що призначаючи покарання, суд, хоч і послався на ступінь тяжкості скоєних злочинів та особу винного, однак фактично їх не врахував. Так, ОСОБА_16 раніше чотири рази судимий за скоєння умисних злочинів, судимість у встановленому законом порядку не знято і не погашено, на шлях виправлення не став та під час терміну випробування знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин. За місцем проживання ОСОБА_16 характеризується негативно, ОСОБА_11 характеризується посередньо, ОСОБА_12 характеризується негативно. Суд не взяв до уваги спосіб заподіяння смерті трьом особам, а саме жорстокість, цинізм, неповага до людського життя. Зі свідчень засуджених під час судового слідства вбачається, що вони «жаліють, що так сталося», але фактично не усвідомили своєї вини та не розкаялись у скоєному, а жалкують саме про те, що доведеться нести покарання за скоєне. Вищезазначені факти свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неможливість їх виправлення шляхом призначення покарання на певний строк. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_10 засудити за скоєння злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 3.08.2010 р. та остаточно призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі; ОСОБА_11 засудити за скоєння злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі; ОСОБА_12 засудити за скоєння злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

В апеляції захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_11 вказує на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильною кваліфікацією дій засудженого, суворістю призначеного покарання. Так, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та містять істотні суперечності. В судовому засіданні ОСОБА_11 винним себе визнав частково та пояснив, що ніяких дій спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_13 та ОСОБА_19 він не вчиняв. Щодо ОСОБА_14 , то він дійсно після того як той упав в яму кинув декілька раз каміння, але умислу позбавити життя потерпілого він не мав і не думав про такі наслідки. Допитані в ході судового слідства ОСОБА_10 та ОСОБА_12 суду пояснили, що ніякої змови з ОСОБА_11 на умисне позбавлення життя потерпілих не було, також зазначили, що ОСОБА_11 відносно потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_19 ніяких дій направлених на позбавлення їх життя не скоював. Суд першої інстанції зазначив, що вина ОСОБА_11 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_24 , потерпілого ОСОБА_25 , свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , проте вони носять лише інформаційний характер. Суд послався у вироку, як на доказ, на висновок судово-медичної експертизи № 6-88 від 10.10.2011 р., але під час досудового та судового слідств так і не було встановлено від чиїх ударів настав відкритий перелом кісток черепа, забій головного мозку, крововилив під мозкові оболонки у потерпілого ОСОБА_25 . Суд послався на висновок додаткової судово-медичної експертизи № 10-6-88 від 25.11.2011 р., згідно з яким утворення тілесних ушкоджень можливе при механізмі та способі вказаному у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_11 , але колегія суддів не надала належної оцінки протоколу допиту ОСОБА_11 , який не підписаний слідчим. Просить вирок щодо ОСОБА_11 за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України змінити, кваліфікувати дії засудженого за ст. 121 ч. 2 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданих апеляцій, думку прокурора про задоволення апеляції державного обвинувача та про залишення апеляції захисника ОСОБА_8 без задоволення, просила вирок щодо засуджених скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок м`якості та постановити новий вирок, за яким: ОСОБА_10 засудити за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 3 серпня 2010 року та остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі; ОСОБА_11 засудити за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі; ОСОБА_12 засудити за ст. 115 ч. 2 п.п. 1,12 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі; думку захисника ОСОБА_8 та пояснення засудженого ОСОБА_11 , які підтримали апеляцію захисту просили вирок щодо ОСОБА_11 змінити, перекваліфікувавши його дії на ст. 121 ч. 2 КК України та призначити покарання в межах санкції даної статті, оскільки змови на вбивство у засуджених не було; думку потерпілого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора та підтримав апеляцію захисника ОСОБА_8 , думку захисника ОСОБА_9 та пояснення засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , які просили не задовольняти апеляцію прокурора, а задовольнити лише апеляцію захисника ОСОБА_8 , оскільки змови на вбивство у засуджених не було; провівши частково судове слідство в частині дослідження матеріалів, що характеризують особу засуджених, обставин, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, протоколу огляду місця події; заслухавши у судових дебатах виступ сторін, які залишились на попередніх позиціях; останнє слово засудженого ОСОБА_11 про перекваліфікацію його дій на ст. 121 ч. 2 КК України, оскільки змови у нього не було; останнє слово засудженого ОСОБА_23 про те, що він шкодує про вчинене, просить не збільшувати йому покарання; останнє слово засудженого ОСОБА_12 про те, що він шкодує про вчинене, просить не збільшувати йому покарання; розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляція захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винність ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчинені злочину, за який їх засуджено, при обставинах встановлених судом та викладених у вироку, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

У суді першої інстанції засуджений ОСОБА_16 вину визнав частково та пояснив, що він, купивши горілки, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 пішов до хімічного складу до свого вітчима ОСОБА_13 , з метою попрохати останнього спорудити грубу. Разом з ОСОБА_13 були двоє незнайомих чоловіків, як з`ясувалось потім - ОСОБА_14 та ОСОБА_28 . Разом всі стали вживати алкогольні напої. Під час цього між ним та ОСОБА_13 виник конфлікт, в ході якого останній почав ображати його та покійну матір, а потім кидатися на нього з ножем. При цьому ОСОБА_16 вибив у вітчима ніж та викинув його. Почалася бійка, в ході якої він став бити ОСОБА_13 палицею по голові, той упав. Коли він повернувся то побачив ОСОБА_12 , біля якого лежав невідомий чоловік. В ході бійки він лупцював ще й незнайомого чоловіка. Бачив, як ОСОБА_11 був біля іншого незнайомця, який плавав у колодязі. Коли ОСОБА_13 намагався втекти, він крикнув, щоб того ловили. Вони втрьох погнались за ОСОБА_13 . Тікаючи ОСОБА_13 впав у яму. Він спустився у яму та подав тіло ОСОБА_13 хлопцям, які допомогли його витягти та віднести до будівлі. Там він знайшов ніж, яким наніс ОСОБА_13 та невідомому чоловіку декілька ударів в область тулуба. Приміщення складу, де знаходились трупи, вони підпалили для того щоб приховати сліди злочину.

У суді першої інстанції засуджений ОСОБА_11 вину визнав частково та пояснив, що він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_18 пішли до колишніх хімічних складів, щоб попросити вітчима останнього - ОСОБА_13 , спорудити грубу. По дорозі вони купили горілки і пива. Біля складів перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та невідомий чоловік. Разом вони сіли надворі та стали вживати горілку. Під час вживання спиртного між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 виник конфлікт, в ході якого останній почав ображати покійну матір ОСОБА_29 , а потім кидатися на нього з ножем. При цьому ОСОБА_16 вибив у вітчима ніж та викинув. ОСОБА_16 став бити вітчима. Почалася бійка, в ході якої всі перемістилися до одноповерхового приміщення, а він залишився надворі. В якийсь момент з приміщення вибіг ОСОБА_14 , за яким вибіг ОСОБА_12 та вдарив палицею по голові від чого той впав. Він у свою чергу почав наздоганяти ОСОБА_14 та штовхнув того до колодязя, куди ОСОБА_14 упав. Після цього він і ОСОБА_12 кидали цеглу в ОСОБА_14 . В цей час із приміщення вибіг ОСОБА_13 . Побачивши це ОСОБА_16 вигукнув щоб його наздоганяли і вони всі почали бігти за ним. Тікаючи ОСОБА_13 впав у яму, куди спустився ОСОБА_10 . Вони витягли ОСОБА_13 та віднесли до будівлі. Там вони закидали вказані тіла сміттям та підпалили. Попередньої змови на вчинення вбивства трьох осіб у них не було.

У суді першої інстанції засуджений ОСОБА_12 вину визнав частково та пояснив, що він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_18 пішли до вітчима останнього - ОСОБА_13 , який був біля колишніх хімічних складів. По дорозі вони купили горілки. Там перебували ОСОБА_13 та двоє невідомих чоловіків. Разом вони всі стали вживати спиртне. Між ОСОБА_18 та ОСОБА_13 виник конфлікт. ОСОБА_13 став кидатися на ОСОБА_23 з ножем. При цьому ОСОБА_30 вибив у вітчима ніж та почалася бійка в ході якої всі перемістилися до одноповерхового приміщення. Там ОСОБА_16 став бити ОСОБА_13 палицею. Він же палицею вдарив незнайомого чоловіка по голові, плечу, руках, щоб випередити його. За іншим незнайомцем погнався ОСОБА_11 та штовхнув того у колодязь. Коли він вийшов до ОСОБА_11 , то побачив цього незнайомця у колодязі з водою. По останньому він кинув каміння. В цей час із приміщення вибіг ОСОБА_13 , а ОСОБА_16 крикнув щоб того ловили. Вони всі побігли за ОСОБА_13 , який впав у яму. Потім до ями спустився ОСОБА_16 та вони допомогли йому занести ОСОБА_13 до будівлі, де лежав невідомий чоловік. Він бачив, як ОСОБА_16 наносив ножем удари по тулубам потерпілих, проте не зупинив його, оскільки вже було пізно. Потім двох потерпілих спалили, а той що був у колодязі, там і залишився.

Не зважаючи на часткове визнання засудженими своєї вини, вона повністю підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_24 показала про те, що загиблий ОСОБА_31 є її рідним братом. Останній раз бачила брата у 2009 році, про його смерть дізналась від працівників міліції. За характером брат був не агресивний, врівноважений.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав про те, ОСОБА_13 - є його батьком, але з ним він не спілкувався, оскільки батько жив окремо та зловживав спиртними напоями.

Оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_25 про те, що загиблий ОСОБА_14 - є його рідним братом. З братом він не спілкувався. ОСОБА_14 проживав на покинутих хімічних складах, які розташовані за с. Веселе Бериславського району Херсонської області. Про обставин смерті брата йому нічого не відомо, труп останнього він впізнав в приміщенні Бериславського моргу (т. 2 а.с. 152).

Згідно з протоколом пред`явлення трупа для впізнання, потерпілий ОСОБА_25 впізнав у невідомому чоловікові, труп якого був виявленій на колишніх хімічних складах, які розташовані поблизу с. Веселе Бериславського району Херсонської області, свого рідного брата - ОСОБА_32 (т. 2 а.с. 154).

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що вранці 24 серпня 2011 року він побачив дим, який йшов з колишніх хімічних складів біля с. Веселе Бериславського району Херсонської області. Зайшовши туди, він виявив обгорілі трупи та повідомив про це одразу ж працівникам міліції.

Оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_27 , який показав, що він у Бериславському морзі впізнав труп, виявлений 24.08.2011 р. на колишніх складах біля с. Веселе. Це був труп ОСОБА_32 (т. 2 а.с. 180-181).

Згідно з протоколами відтворень обстановки та обставин події з участю ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , засуджені дали визнавальні показання та показали про обставини вбивства потерпілих, розповіли та продемонстрували механізм заподіяння ними тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 (т. 3 а.с. 11-22, 110-113, т. 4 а.с. 14-17).

Відповідно до протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 впізнали на фото ОСОБА_19 , як одного із чоловіків, убитих ними, тобто ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 (т. 3 а.с. 122, т. 4 а.с. 28).

Із протоколу огляду місця події видно, що місцем події є колишній склад ядохімікатів, який розташований на території Веселівської сільської ради Бериславського району. В колодязі, який знаходиться біля приміщення хімічного складу, виявлено труп чоловіка (як встановлено слідством ОСОБА_14 ). У одноповерховій споруді, розташованій на території колишніх хімічних складів, на згарищі виявлено два обгорілі трупи чоловіків (як встановлено слідством ОСОБА_13 та ОСОБА_33 ). З місця події вилучені змиви та зіскоб з плямами, схожими на кров (т. 1 а.с. 33-51).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи при досліджені трупа ОСОБА_14 , виявлені тілесні ушкодження які поділяються на дві групи:

перша група: відкритий осколковий перелом кісток черепа, забій головного мозку, крововиливи в м`які тканини голови, синці обличчя та голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя в момент спричинення. Виявлені пошкодження виникли незадовго до настання смерті від дії тупих предметів;

друга група: синці та садни правого передпліччя, шиї та грудної клітини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ушкодження виникли від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею зіткнення незадовго до настання смерті.

Смерть ОСОБА_14 настала в результаті відкритого перелому кісток черепа, забою головного мозку, крововиливу під мозкові оболонки, що підтверджується наявністю та характером ушкоджень, даними судово-гістологічного дослідження.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупу етиленовий спирт виявлений в концентрації 0,71 проміле, що свідчить про перебування в стані алкогольного сп`яніння, ступінь якого не визначається із-за перебування трупа у воді (т. 1 а.с. 71-75).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи при досліджені трупа невідомого чоловіка (слідчим шляхом встановлено, що це ОСОБА_21 ) у зв`язку з обгоранням м`яких тканин голови, кінцівок та тулубу до кісток, обвуглюванням м`яз, кісток, внутрішніх органів, встановити причину смерті не виявляється можливим. Виявлені зміни виникли посмертно від дії джерела високої температури (полум`я). Крім обгорання м`яких тканин голови, кінцівок та тулубу до кісток, тілесних ушкоджень не виявлено. (т. 1 а.с. 83-86).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи при досліджені трупа невідомого чоловіка (слідчим шляхом встановлено, що це ОСОБА_13 ) у зв`язку з обгоранням м`яких тканин голови, кінцівок та тулубу до кісток, обвуглюванням м`язів, кісток, внутрішніх органів, встановити причину смерті не виявляється можливим. Виявлені зміни виникли посмертно від дії джерела високої температури (полум`я). При судово-медичному досліджені трупа виявлений осколковий перелом правої тім`яної кісті, який виник від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею зіткнення, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя у момент спричинення. (т. 1 а.с. 84-98).

З висновку додаткової судово-медичної експертизи видно, що, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень виявлених при досліджені трупу ОСОБА_14 , утворення їх можливе при механізмі та способі вказаному на досудовому слідстві ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В показаннях на досудовому слідстві ОСОБА_23 , не відображено можливий механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_34 (т. 1 а.с. 126-130).

З висновку додаткової судово-медичної експертизи видно, що тілесні ушкодження невідомого чоловіка (слідчим шляхом встановлено, що це ОСОБА_13 ), могли утворитися при механізмі та способі вказаному на досудовому слідстві ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 139-143).

З висновку додаткової судово-медичної експертизи видно, що тілесні ушкодження невідомого чоловіка (слідчим шляхом встановлено, що це ОСОБА_21 ) могли утворитися при механізмі та способі вказаному на досудовому слідстві ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 152-156).

Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи, у зразках, вилучених з місця події виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих (т. 2 а.с. 35-40).

Відповідно до протоколу огляду місця події, були вилучені кросівки ОСОБА_11 , штани ОСОБА_23 та ніж зі слідами речовини, схожої на кров (т. 2 а.с. 81-82).

З висновку цитологічної експертизи видно, що на рукоятці ножа виявлена кров людини, яка може походити від потерпілих (т. 2 а.с. 92-97).

З висновку судово-імунологічної експертизи видно, що на лівому кросівку ОСОБА_11 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 108-113)

З висновку судово-імунологічної експертизи видно, що на штанях ОСОБА_23 виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 124-128).

З висновку судово-імунологічної експертизи видно, що на мішку знайденому у ямі, в котру падав потерпілий ОСОБА_13 , та вилученому в ході відтворення обстановки та обставин події з участю підозрюваного ОСОБА_23 , виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_13 ; присутність в цих слідах крові потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_19 - не виключається (т. 2 а.с.69-73).

Таким чином, вказані докази у сукупності повністю спростовують доводи апеляції захисника ОСОБА_8 про невинуватість засудженого ОСОБА_11 в умисному вбивстві, за що останнього засуджено, та підтверджують вину ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючими ознаками якого є умисне вбивство трьох осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Про умисел засуджених на вбивство ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 свідчать знаряддя вбивства: дерев`яні палиці, каміння, цегла, уламок азбестової труби, ніж; спосіб вбивства: нанесення численних ударів в область тулуба та голови потерпілих, штовхання ОСОБА_14 до колодязю з водою з послідуючим киданням камінців та цегли по тулубу та у життєво важливий орган голову, перерізання ножем горла ОСОБА_20 , штовхання ОСОБА_13 до фундаментної ями та нанесення йому чисельних ударів по голові і тулубу уламком азбестової труби та ножем, нанесення ОСОБА_13 та ОСОБА_20 кожному чисельних ударів ножем в область тулуба; вчинення дій по приховуванню слідів вбивства: підпалення приміщення з трупами ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Дії засуджених ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи апеляції захисника про відсутність попередньої змови у засуджених є безґрунтовними. З вищенаведених доказів видно, що всі засуджені до початку вбивства домовились про спільне його вчинення і ця змова була у формі конклюдентних дій. Дії всіх засуджених по умисному вбивству ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 були спільні, узгоджені та цілеспрямовані. Всі засуджені спирались у своїх діях один на одного. Всі засуджені були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя трьох потерпілих. Всі засуджені були співвиконавцями вбивства, виконували кожний свою частину обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації умислу. Так, ОСОБА_16 і ОСОБА_12 побили потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_19 з метою полегшення заподіяння їм смерті. ОСОБА_11 з метою перешкодити втечі ОСОБА_14 , при намаганні останнього втекти під час побиття, наздогнав потерпілого та штовхнув його до залізобетонного колодязя з водою. Після цього, ОСОБА_11 з ОСОБА_12 , реалізуючи спільний умисел, вбили ОСОБА_14 , закидавши останнього камінням і фрагментами цегли. При намаганні ОСОБА_13 втекти, всі засуджені за наказом ОСОБА_23 ловили потерпілого, оточивши його, після чого ОСОБА_16 штовхнув ОСОБА_13 до фундаментної ями, в якій ОСОБА_16 наніс ОСОБА_22 чисельні удари по голові та тулубу уламком азбестової труби та ножем. Всі засуджені усували певні перешкоди, разом витягаючи ОСОБА_13 з ями. З метою полегшення вбивства вони всі переносили ОСОБА_13 до приміщення, де знаходився ОСОБА_28 . Після цього, ОСОБА_16 , реалізуючи загальний умисел, вбив ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , завдавши потерпілим ножові поранення у тулуб. З метою приховання слідів вбивства засуджені підпалили приміщення з трупами потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Посилання захисника в апеляції на те, що показання потерпілої ОСОБА_24 , потерпілого ОСОБА_25 , свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 носять лише інформаційний характер не спростовують доказів вини засуджених. Так, потерпіла ОСОБА_24 дала показання про поведінку та характер загиблого брата - ОСОБА_35 . Потерпілий ОСОБА_25 показав про місце проживання брата - ОСОБА_14 перед вбивством та про те, що труп брата він упізнав. Свідок ОСОБА_26 показав про час та місце виявлення трупів потерпілих. Свідок ОСОБА_27 підтвердив, що серед вбитих потерпілих був ОСОБА_36 , труп якого він упізнав. Тобто, показання вказаних осіб мають відношення до справи та підтверджують певні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальній справі.

Твердження апеляції захисника про не з`ясування питання від чиїх дій настала смерть потерпілого ОСОБА_14 , не відповідає дійсності, оскільки по справі достеменно встановлено, що всі троє засуджених мали умисел на вбивство ОСОБА_14 , вони всі за попередньою змовою групою осіб вчиняли певні дії, спрямовані на це. В завершенні здійснення єдиного умислу на вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 закидали камінням та цеглою потерпілого по життєво важливому органу, від чого той отримав тілесні ушкодження від яких сталася смерть.

Доводи апеляції захисника про те, що суд безпідставно послався на висновок додаткової судово-медичної експертизи № 10-6-88 від 25.11.2011 р., згідно з яким утворення тілесних ушкоджень можливе при механізмі та способі вказаному у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_11 , тоді як сам протокол допиту ОСОБА_11 не підписаний слідчим (т.3 а.с. 103-104, 143) є надуманими. Так, протокол допиту ОСОБА_11 у якості підозрюваного (т. 3 а.с. 103-104) дійсно не підписаний слідчим. Проте свої визнавальні показання ОСОБА_11 повністю підтвердив при відтворенні обстановки та обставин події (протокол підписаний слідчим), детально показавши про механізм та спосіб заподіяння тілесних ушкоджень (т. 3 а.с. 110-113), про що також зазначено у вказаному висновку експертизи, а тому підстав ставити під сумніви цей висновок немає. Крім того, суд не брав за основу вироку протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 , на який вказує в апеляції захисник, а виходив з наявності по справі вищезазначених доказів. Інший протокол допиту ОСОБА_11 , на який посилається апелянт (т. 3 а.с. 143) підписаний слідчим.

Вирок суду є мотивований та відповідає фактичним обставинам справи, а тому доводи апелянта, які це заперечують являються голослівними.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону - не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини зазначеного Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини зазначеного Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд призначив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особам засуджених та являється явно несправедливим внаслідок м`якості.

Так, суд у вироку, хоча формально і послався на ступень тяжкості злочину та данні про особи засуджених, проте фактично їх не врахував.

Разом з тим, вчинений засудженими злочин згідно зі ст. 12 ч. 5 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується негативно (т. 3 а.с. 93), раніше чотири рази судимий, судимості не погашені (т. 3 а.с. 57-71); ОСОБА_11 безпосередньо за місцем проживання характеризується посередньо (т. 3 а.с. 174, 175), на території Веселівської сільради Бериславського району Херсонської області характеризується негативно (т. 3 а.с. 173), раніше не судимий (т. 3 а.с. 151-152); ОСОБА_12 за місцем проживання характеризується негативно (т. 4 а.с. 73), раніше не судимий (т. 4 а.с. 51-52); обставинами, які обтяжують покарання засуджених є вчинення ними злочину у стані алкогольного сп`яніння, а у ОСОБА_10 ще й рецидив злочину; обставин, що пом`якшують покарання засуджених - немає.

З урахуванням зазначеного, а також того, що засуджені як особи становлять підвищену небезпеку для суспільства, враховуючи роль у вчиненні злочину засуджених, кожний з яких брав найактивнішу та ініціативну участь у вбивстві трьох осіб, враховуючи кількість вбитих осіб (три особи), суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Таке покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно не є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засуджених та попередження з їх боку нових злочинів.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що вирок в частині призначення засудженим покарання має бути скасований, з постановленням нового вироку, за яким ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожному повинно бути призначено за ст. 115 ч. 2 п.п. 1,12 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі; ОСОБА_10 ще й за сукупністю вироків, згідно зі ст. 71 КК України. Саме покарання у виді довічного позбавлення волі відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засуджених, попередження нових злочинів, тому апеляція прокурора, яка вказує на це являється обґрунтованою, а апеляція захисника, в якій йдеться про необхідність пом`якшення покарання ОСОБА_11 позбавлена підстав.

В решті вирок повинен бути залишений без змін.

Керуючись ст. ст. 378, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити, а апеляцію захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 7 червня 2012 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в частині призначенного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_10 за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 2 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення покарання визначеного вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 3 серпня 2010 року покаранням призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбування покарання рахувати з 25 серпня 2011 року.

Призначити ОСОБА_11 за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 25 серпня 2011 року.

Призначити ОСОБА_12 за ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 12 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 25 серпня 2011 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити без змін.

В решті вирок залишити без змін.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Херсонської області протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, а засудженими, які перебувають під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії цього вироку.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2