Справа № 1-11/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 року. Колегія
суддів апеляційного суду Чернігівської області у складі:

головуючого
- судді Акуленко С. О.

судді Демченка
О.В.

народних
засідателів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ОСОБА_3

при
секретарі Масловій
О.В.

з участю
прокурора Ясь
О.О.

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу по

обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця,
громадянина України,
одруженого, з середньою
освітою, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого :

1.
17
січня 1979 р.
Василівським райсудом Запоріжської
області за ст. 140
ч. 1 КК
України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі;

2.
30 травня 1983
р. Бердичівським міськсудом Житомирської області за ст. 140 ч.3 КК України
до 3 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

3.
23
вересня 1986 р.
Ірпинським міським судом Київської області за
ст. ст. 140
ч.3, 17 , 140 ч.3, 145
ч. 1, 42 КК України до 7 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

4.
15
червня 1995 р.
Старгородським райсудом м. Вінниці
за ст.
ст. 140 ч. 2,
183 ч. 1, 42, 43КК
України до 4 років 3 місяців
позбавлення волі.

5.
14
березня 2000 р.
Жовтневим райсудом
м. Харкова за ст.
ст. 94,
140 ч. 2, 42 КК України до 11 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,

ВСТАНОВИЛА:

2

Увечері 11 березня 1999 p. ОСОБА_6 прибув в
м. Ніжин Чернігівської області, де на залізничному вокзалі познайомився з
ОСОБА_7.

Під час
спілкування ОСОБА_7 запропонувала провести ніч в будинку її подруги - ОСОБА_8 Погодившись на
пропозицію ОСОБА_7, ОСОБА_6 пішов з нею
додому до ОСОБА_8, яка разом зі своєю
малолітньою донькою -
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, проживала поряд із
залізничним вокзалом, в АДРЕСА_1.

Прибувши
за вказаною адресою, ОСОБА_6
познайомився з ОСОБА_8 , її донькою та
колишнім чоловіком - ОСОБА_9, який
напередодні звільнився з місць позбавлення волі і зайшов провідати свою колишню
дружину.

В будинку
підсудний почав розпивати спиртні напої з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7. Через деякий час, побачивши у ОСОБА_6 гроші, вказані особи побили його та
пограбували і закрили в одній із вільних кімнат будинку.

Увечері 12 березня 1999 року, приблизно о 22 годині, господарі
будинку ОСОБА_6 звільнили, стали лаяти
та виганяти його із дому.

Під час
конфлікту, який виник у зв'язку із
пограбуванням, з метою помсти за
спричинені образи, побиття та щоб
повернути назад своє майно,
ОСОБА_6, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, вирішив
позбавити життя трьох осіб: ОСОБА_8., ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Доводячи
свій умисел до кінця та бажаючи це зробити з особливою жорстокістю, ОСОБА_6 в будинку знайшов саморобний
ніж, з яким в присутності та на очах
малолітньої ОСОБА_9 по черзі
кинувся на ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також на ОСОБА_9

При
цьому, позбавляючи кожного із вказаних
осіб життя та усвідомлюючи, що своїми
діями передсмертно спричиняє потерпілим,
особливий фізичний біль,
страждання та муки, а малолітній ОСОБА_9, крім того,
вбивством її матері особливих душевних страждань, ОСОБА_6 вказаним ножем наніс численні різані
удари ОСОБА_8 в шию та
поперекову область тулубу, ОСОБА_9 в шию та
груди, ОСОБА_7 в шию, живіт та ліву кисть, а потім спричинені ножові рани кожному
потерпілому посипав сіллю.

В
результаті заподіяних тілесних ушкоджень,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 померли на місці. Після
скоєння вбивства ОСОБА_6 залишив малолітню ОСОБА_9 в домі, а сам з
місця події зник.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав
повністю, суду показав, що дійсно 11 березня 1999
року їхав поїздом до м.

3

Харкова.
На станції Ніжин його провідниця висадила з потяга. Виходячи з вагону він
викрав валізу сусіда, в якій був одяг та
гроші. На вокзалі познайомився з ОСОБА_7,
яка запропонувала переночувати у своєї подруги. Придбавши самогону, вони прийшли по будинку ОСОБА_8. Познайомившись
з господаркою, та її чоловіком, почали розпивати спиртне, а дівчинка пішла спати. Через деякий час він
дав жінкам грошей, щоб придбати ще
горілки та сигарет. Коли стояв біля вікна і палив цигарку, відчув удар по голові. Від удару впав на
підлогу. На підлозі жінки та чоловік стали бити його ногами по всьому тілу і
він втратив свідомість. Прийшовши до тями,
помітив, що його, роздягнутого,
тягнуть по коридору, а потім
кинули на матрац у порожній кімнаті, де
він пробув майже добу. Коли до нього повернулась свідомість, то зрозумів,
що його пограбували, став стукати
у двері. Йому відчинили обидві жінки. Вийшовши з кімнати, попросив у присутніх одяг та спитав, навіщо вони його побили та відібрали у нього
одяг, перстень, годинник та гроші. У відповідь чоловік налив
йому стакан горілки, який він
випив, і жінки стали лаяти та виганяти з
хати. На його прохання, дати йому хоч 50 грн. з тих
грошей, що і нього забрали, ніхто з присутніх не реагував. Під час цієї
суперечки, на столі помітив мисливський
ніж, який схопив в руки. Побачивши
це, господарка дому кинулась в іншу
кімнату, а він будучи розлючений такою
гостинністю, завдав кілька ударі ножем
кудись в шию ОСОБА_7, яка була поруч.
Після чого побіг за господаркою, в якої
став вимагати свої речі. Ця жінка віддала йому лише сумку з одягом. На вимогу віддати також викрадені у нього
гроші, перстень та годинник, жінка не реагувала. Тому він також завдав їй
кілька ударів тим ножем кудись в область шиї. Ці обставини побачив
чоловік, який був в іншій кімнату і
збирався кинутись на нього з пляшками в руках. Тоді він наблизився до того
чоловіка і йому теж завдав удари тим же ножем кудись в шию. У чоловіка на руці
побачив свій перстень, який зняв, а в кишені сорочки свої гроші приблизно 300 грн., які теж забрав. Дівчинка в цей час спала.
Помив руки та ніж, зібрав у пакет якісь
порожні пляшки, забрав свої речі, посипав рани загиблих сіллю і пішов на
вокзал. На вокзалі викинув пакет з пляшками,
а в туалет ніж, а сам поїхав до
м. Харкова.

Крім
визнання вини ОСОБА_6, його
винність, в інкримінованому йому
злочині, повністю доведена зібраними по справі
та дослідженими судовому засіданні доказами.

Потерпіла
ОСОБА_5 в судовому засіданні показала,
що загибла ОСОБА_8
була її матір'ю і мешкала в АДРЕСА_1 разом з малолітньою сестрою ОСОБА_9. Про загибель
матері, вона дізналася 13 березня 1999 року. Коли
приїхала до будинку де проживала мати,
то побачила трупи матері, її
колишнього чоловіка ОСОБА_9
та невідомої жінки, які були посилані
сіллю.

З оголошених в судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 123-134)
вбачається, що вона впізнала ОСОБА_6
як чоловіка, який схожий на того, хто скоїв вбивство її батька, матері та тьоті ОСОБА_7. Також вона чула
розмову

4

між
мамою та ОСОБА_7 про те, що вони
збирались пограбувати ОСОБА_6. Бачила,
як вони втрьох побили ОСОБА_6, а
через деякий час ОСОБА_6 вбив на її очах маму.

Допитана
на досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_10 (т. 2 а.с. 99-104) -мати ОСОБА_9, показала, що 12 березня 1999 p., після повернення з місць позбавлення волі, син пішов з дому, і більше вона його живим не бачила. Зранку 13.03.99 року заходила
додому до його колишньої дружини, де
бачила в кімнатах на підлозі лежала ОСОБА_8, ОСОБА_9
та якась жінка, а на ліжку спала малолітня ОСОБА_9. В домі був безлад.
Подумавши, що в домі була п'янка і всі сплять, пішла з дому. Через деякий час
дізналась, що вказані особи, крім дівчинки, загинули.

Потерпіла
ОСОБА_11 - сестра
загиблої ОСОБА_7, допитана на досудовому
слідстві (т. 2 а.с. 69-72), показала, що
ОСОБА_7 була схильна до вживання алкогольних напоїв, останнім часом проживала в с Монастиріще
Ічнянського району Чернігівської області. Останній раз бачила сестру в середині
грудня 1998 р.

Свідок
ОСОБА_12 ( т. 2 а.с 68) показував, що із середини грудня 1998 р. до березня 1999 р. ОСОБА_7
проживала у нього в домі в с
Монастиріще Ічнянського району Чернігівської області. 9 березня 1999 р. провів
ОСОБА_7 на автобус, щоб їхати в м. Київ через м.
Ніжин, і більше її живою не
бачив.

Викладені
обставини умисного вбивства потерпілих повністю підтверджуються протоколами
огляду місця події і відтворення обстановки та обставин події, речовими доказами, свідченнями в судовому засіданні
потерпілої, самого підсудного
ОСОБА_6, висновками судово-медичних та
судово-криміналістичних експертиз.

Згідно
протоколу огляду місця події (т. 1
а.с. 16-22) у АДРЕСА_1 було виявлено три трупи зі слідами
насильницької смерті. З місця події були вилучені виявлені відбитки пальців
рук. Під час додаткового огляду місця події (т. 1 а.с 30) була виявлена майка з плямою жовтого кольору.

Висновком судово-медичної експертизи (т. 1 а.с. 34-54) підтверджений
факт виявлення на трупі ОСОБА_9
двадцяти колото-різаних поранень по боковим і задній поверхні шиї, та одно з яких проникаючим в праву плевральну
порожнину з пошкодженням верхньої частини правої легені. 19 колото-різаних
поранень є не проникаючими, поверхневими
з наявністю сліпих раневих каналів, які
розташовані в підшкірній клітковині шиї. Перераховані пошкодження, відповідно до живої людини, відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечні для життя, виникли від дії колюче-ріжучого знаряддя типу
ножа, після заподіяння яких потерпілий
міг жити лічені хвилини. Смерть ОСОБА_9
настала від колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки
справа, проникаючого в плевральну порожнину
з пошкодженням верхньої частини правої

5

легені
та масивним внутрішнім крововиливом, що
призвело до розвитку гострої крововтрати,
яка і стала безпосередньою причиною смерті.

За
висновком судово-медичної експертизи (т. 1
а.с. 58-80) на трупі ОСОБА_8
виявлено вісім колото-різаних ран по обом боковим і задній поверхні шиї, не проникаючих, поверхневих,
розташованих в підшкірно-жировій клітчаті та одно колото-різане
поранення лівої поперекової області проникаюче в черевну порожнину з
пошкодженням магістральних кров'яних судин лівої нирки, які утворились від дії колюче-ріжучого
знаряддя типу ножа. Проникаюче пошкодження,
відповідно до живої людини,
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, після заподіяння якого потерпіла могла жити
лічені хвилини. Смерть ОСОБА_8 настала від колото-різаного поранення лівої
поперекової області проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням магістральних
кров'яних судин лівої нирки яке супроводжувалось масивною внутрішньою та зовнішньою
кровотечею, що призвело до розвитку
гострої крововтрати, яка і є
безпосередньою причиною смерті.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи (т. 1
а.с. 84-107) на трупі ОСОБА_7
виявлено дві колото-різані рани лівої передньо-бокової поверхні шиї, чотири колото-різані рани задньої поверхні
шиї, одне колото-різане поранення
передньої черевної стінки, три
колото-різаних рани лівої кісті, які
утворились від дії колюче-ріжучого знаряддя типу ножа. Пошкодження, що виявлені на трупі ОСОБА_7, відповідно до живої людини, відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, як небезпечні для життя.
Смерть настала від багаточисельних колото-різаних проникаючих поранень шиї, що супроводжувалось пошкодженням крупних
кров'яних судин і гострою крововтратою.

Кількість
нанесених тілесних ушкоджень, спосіб їх
спричинення, локалізація, а також те,
що вони були заподіяні потерпілим при їх житті, рани посипалися сіллю, свідчать про те, що потерпілі перед смертю відчували особливі
страждання.

Причиняючи
таку велику кількість тілесних ушкоджень ножем з прикладенням значної
сили, тобто, беручи до уваги спосіб їх заподіяння, характер і локалізацію, підсудний ОСОБА_6, усвідомлював,
що завдає трьом потерпілим та малолітній ОСОБА_9 у зв'язку з вбивством її матері, особливих страждань.

Згідно висновку імунологічної експертизи речових доказів (т. 1 а.с. 171-174)
встановлено, що на майці вилученій у
будинку при огляді місця події виявлено кров та сліди виділень характерних для
статевого акту, які можуть належати
ОСОБА_6. В відбитках пальця руки,
вилученому при огляді місця події виявлено піт, який міг походити від ОСОБА_6.

6

За
висновком дактилоскопічної експертизи (т.
1 а.с. 163-168) слід пальця руки,
вилучений при огляді місця події в будинку АДРЕСА_1 - належить
ОСОБА_6

Викладені
вище висновки експертиз суд визнає як докази,
оскільки вони науково обґрунтовані і будь-яких сумнівів у правильності
таких висновків суд не має.

Під час
відтворення обстановки та обставин події (т. 2 а.с. 185-193) підсудний ОСОБА_6
вказав на будинок по АДРЕСА_1, на
розміщення кімнат та на обставини вчинення вбивства. Незважаючи на те, що на час проведення цієї слідчої дії
квартира, в якій було скоєне
убивство, була перепланована і в ній
повністю змінилась обстановка, ОСОБА_6
по пам'яті відтворив попередню обстановку квартири, детально пояснив розташування меблів, інших предметів. Ці його пояснення повністю
узгоджуються з матеріалами справи і зокрема - з протоколом огляду місця події. Наведене дає підстави
зробити висновок про те, що саме ОСОБА_6
прямо причетний до скоєння убивства потерпілих.

Умисні
дії ОСОБА_6, що виразилися у нанесенні ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7
багаточисельних прижиттєвих тілесних ушкоджень,
внаслідок яких настала смерть і які спричинили їм особливі страждання і
муки, діючи в короткий проміжок
часу, мав прямий умисел на позбавлення ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 життя.
Тобто, він, як передбачав так і бажав настання їх смерті.
За таких обставин правильною є кваліфікація дій підсудного, як умисне убивство двох і більше осіб.

Оскільки, як видно з матеріалів судово-медичних
досліджень, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під час
заподіяння їм тілесних ушкоджень були живими,
таких ушкоджень було заподіяно багато,
нанесені удари були із значною силою,
рани були посилані сіллю,
потерпілі, на думку суду, могли відчувати сильні страждання.

Вчиняючи
вбивство ОСОБА_8 та очах
її малолітньої дочки ОСОБА_9, ОСОБА_6 повинен був усвідомлювати, що такими діями завдає їй особливих психічних
та моральних страждань.

Тому
органи досудового слідства правильно інкримінували підсудному кваліфікуючі
ознаки умисного убивства -
з особливою жорстокістю та убивство двох і більше осіб, тобто ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений
ст. 93 п.
„г", „є" КК України (1960 року).

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 297-300) у ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому
діяння, спостережувались риси
дисоціального розладу особистості, але
він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

7

Враховуючи
всю сукупність дій ОСОБА_6 до злочину 12
березня 1999 року та
після нього, колегія суддів вважає, що судово-психіатрична експертиза прийшла до
правильного висновку щодо осудності підсудного.

Обставинами, які пом'якшують покарання, по справі,
колегія суддів визнає: з'явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину. Обставиною, що обтяжують
покарання, є скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

За місцем
відбування покарання ОСОБА_6 характеризується задовільно.

При
призначенні покарання підсудному, суд
враховує характеризуючи данні про особу підсудного, підвищену суспільну небезпечність та тяжкість
вчиненого ним злочину, а також конкретні
обставини по кримінальній справі, а
саме: що потерпілі були особами схильними до вживання спиртних напоїв, вчинили злочин відносно підсудного: побили та
пограбували його, та пом'якшуючі вину
обставини, що суттєво впливають на
визначення міри покарання.

З
урахуванням викладених обставин, колегія
суддів визнає за можливе призначити ОСОБА_6 відбування покарання в місцях
позбавлення волі в межах санкції статті,
що передбачає відповідальність за даний злочин.

На думку
суду, запропонована прокурором така міра
покарання, як довічне позбавлення
волі, не може бути призначена, оскільки на момент вчинення злочину (березень
1999 року)
Кримінальним кодексом України 1960
року не була передбачена.

По справі
цивільні позови не заявлені.

Речові
докази, що приєднані до справи : відеозапис
допиту ОСОБА_6 та відтворення обстановки та обставин події злочину залишити у
матеріалах справи, а майку - знищити.

На
підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 323
- 324 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

ОСОБА_6
визнати винним у здійсненні злочинів передбачених ст. 93 п.п.
„г", „є" КК України ( в ред. 1960 p.) і призначити
йому покарання у вигляді 15
років позбавлення волі.

На підставі ст. 42
ч.3 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого
покарання за вироком Жовтневого райсуду
м. Харкова

8

від 14 березня 2000 року більш
суворим, остаточне покарання визначити у
вигляді 15 років
позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання відраховувати з 25
січня 2007 року, з моменту взяття його під варту по даній
справі.

В строк
покарання за цим вироком зарахувати покарання,
відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 березня 2000
року, строк якого рахувати з 12 серпня 1999 р. до 25 січня 2007 р.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити попередню - взяття під варту.

Стягнути
з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 146 грн. 46 коп.

Речові
докази відеозапис (3 касети)
допиту ОСОБА_6 та відтворення обстановки та обставин події злочину залишити у
матеріалах справи, а майку -знищити.

Вирок може бути оскаржено до Верховного Суду України на протязі місяця з
моменту проголошення вироку, а
засудженим ОСОБА_6 на протязі також терміну з моменту вручення копії вироку.