Справа № 10-306/2007
Головуючий 1 інстанції: Грушко О.П.
Доповідач: Білобров В.Д.
6 листопада 2007 року колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області в складі:
Головуючого Білоброва В.Д.
суддів: Демченка О.В., Козака
прокурора Шваб Л.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляцією ОСОБА_1на
постанову Коропського районного суду
Чернігівської області від 15 вересня 2007 року.
В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою в задоволенні скарги ОСОБА_1. на
постанову слідчого прокуратури Коропського району Нестеренка В.І. про відмову в
порушенні кримінальної справи задоволено частково. Скасована постанова слідчого
від 15 вересня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи з
направленням матеріалів до прокуратури для проведення додаткової перевірки. У
визнанні дій слідчого прокуратури Нестеренка В.І. неправомірними відмовлено.
ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою в якій просить
скасувати постанову слідчого прокуратури Коропського району від 15 вересня 2007
року про відмову в порушенні кримінальної справи мотивуючи тим, що 2 серпня
2005 року до прокуратури Коропського району надійшов висновок за матеріалами
перевірки по його заяві щодо неправомірних дій працівників Коропського РВ УМВС.
8 вересня 2005 року слідчий прокуратури Нестеренко В.І. виніс постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи. 4 січня 2006 року вказана постанова
скасована прокуратурою Чернігівської області. Після цього прокуратурою
Коропського району неодноразово виносилися постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_1. Дані постанови скасовувались або судами,
або прокурорами. Остання постанова про відмову в порушенні кримінальної справи
скасована 5 вересня 2007 року. 15 вересня 2007 року слідчий прокуратури
Коропського району Нестеренко В.І. в черговий раз відмовив в порушенні
кримінальної справи. При цьому перевірка, на яку вказував суд у своїй
постанові, не проводилась. Відповідно до висновку почеркознавчого дослідження №
101 проведеного в ході дослідчої перевірки в протоколах огляду дорожньо -
транспортної пригоди та перевірки технічного стану транспорту від 23. 09. 2004
року підписи від імені понятих ОСОБА_2. та ОСОБА_3. виконані не ними, а іншими
ОСОБА_1. вказує, що слідчий прокуратури Нестеренко В.І.
здійснюючи перевірку допускає безпідставну тяганину і його постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи не одноразово скасовувались, а тому
просить суд визнати дії слідчого прокуратури неправомірними.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляцію
ОСОБА_1. залишити без задоволення,
дослідивши матеріали справи та доводи поданої апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_1. суд послався на те, що згідно
ст. 94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину.
У відповідністю із ст. 99 КПК України при відсутності
підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи.
Відповідно до висновку почеркознавчого дослідження № 101,
проведеного в ході дослідчої перевірки, в протоколах огляду дорожньо -
транспортної пригоди та перевірки технічного стану транспорту від 23. 09. 2004
року, підписи від імені понятих ОСОБА_2. та ОСОБА_3. виконані не ними, а іншими
особами. Вказані протоколи складалися працівниками органів внутрішніх справ,
тобто представниками влади, які являються службовими особами.
Але в постанові про відмову в порушенні кримінальної
справи слідчий вказує, що вжитими можливими заходами, при проведенні перевірки
не встановлено ознак злочину - службового підроблення в процесуальних
документах кримінальної справи № 08 / 3451 і мотивує свій висновок тим, що
додаткове почеркознавче дослідження не проведено через відсутність матеріалів
кримінальної справи, які протягом тривалого часу перебувають в Головному бюро
Суд не погодився з таким твердженням слідчого і вказав,
що у відповідності із ч. 4 ст. 97 КПК
України : коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до
порушення справи, така перевірка проводиться прокурором, слідчим або органом
дізнання шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або
витребуванням необхідних документів. Слідчий в повній мірі не виконав цього.
Таким чином суд прийшов до правильного висновку, що
скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню, а постанова слідчого прокуратури про
відмову в порушенні кримінальної справи від 15. 09. 2007 року - скасуванню.
Стосовно вимоги ОСОБА_1. щодо порушення судом
кримінальної справи по відмовному матеріалу № 99 суд вказав наступне.
Відповідно ст. 98 КПК України суддею ( судом )
порушуються лише кримінальні справи, передбачені ч. 1 ст. 27 КПК України, тобто
ті, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого.
Стаття 97 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий,
орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені
або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх
віданню і не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень :
кримінальну справу;
порушенні кримінальної справи;
або повідомлення за належністю;
112 КПК України справи про злочини в сфері службової діяльності, в тому числі
передбачені ст. 366 КК України, підслідні слідчим прокуратури.
Суд прийшов до висновку, що слідчий діяв в межах своїх
Стаття 236 - 2 КПК України, на яку посилається ОСОБА_1. передбачає можливість
оскарження дій слідчого і прокурора, порядок розгляду судом скарг на рішення
прокурора і слідчого, а також рішення, які суд може прийняти за наслідком
розгляду таких скарг, але вказаний закон не передбачає можливості визнання дій
слідчого неправомірними.
Виходячи з наведеного суд прийняв законне і обґрунтоване
рішення і підстав для безумовного скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366, КПК України колегія суддів, -

У Х
В А Л
И Л А :

Апеляцію ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову
Коропського районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2007 року без
змін.

Судді :

Білобров В.Д. Демченко О.В. Козак В. І.