В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 та його

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004476 від 20.06.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.02.2014 року Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівські області, раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
19.06.2014 року, близько 23:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля сауни «Діброва», що розташована по вул. Салтикова-Щедріна, 110 в м. Вінниці, спільно з ОСОБА_5 , вступивши з останнім в попередню змову, направлену на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , підбурювані жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, умисно наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в область обличчя, в результаті якого ОСОБА_7 втратив рівновагу, та впав на землю. В свою чергу ОСОБА_5 , під час того як ОСОБА_7 перебував на землі, наніс один удар ОСОБА_7 ногою в область правого ока. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи в групі з ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та подолання опору з боку ОСОБА_7 , нанесли одночасно декілька ударів по голові та тулубу останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, садно в поперековій ділянці по центру, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи зліва, крововилив під кон`юктиву зовнішнього кута правого очного яблука, що відповідно до висновку експерта №999 від 23.06.2014 року належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів).

Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 відкрито витягнули з кишень штанів ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 320 гривень, а в цей час ОСОБА_5 відкрито витягнув з правої передньої кишені штанів ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Sumsung SGH-E740», вартість якого відповідно до висновку експерта №623 від 05.08.2014 року на момент вчинення злочину становила 199,50 грн.

Вподальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 519 гривень 50 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винну у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст. 186 КК України не визнав, суду пояснив, що 19.06.2014 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , з яким вжили велику кількість спиртного, з ними також була ОСОБА_9 , яка запропонувала поїхати в сауну, на що вони погодились та поїхали туди на таксі. В нього грошей не було. ОСОБА_9 біля сауни розмовляла з потерпілим, а він в цей час сидів на лавочці. Він не бачив як ОСОБА_10 бив потерпілого. Він потерпілого не бив та грошей у нього не брав. Він підняв потерпілого, після чого вони з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали на таксі на залізничний вокзал, де придбали та вжили спиртні напої.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винну у вчиненні інкримінованого злочину за ч.2 ст. 186 КК України не визнав, суду пояснив, що 19.06.2014 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , з яким вживали спиртні напої у великій кількості. Також з ними в компанії була ОСОБА_11 , яка запропонувала їм поїхати в сауну, де мав бути її знайомий, тому вони усі поїхали на таксі в сауну. У них з ОСОБА_4 коштів при собі не було. Біля сауни ОСОБА_9 зустрілась з потерпілим, останній був агресивний та розмахував руками, так як вони були в стані алкогольного сп`яніння, він роздратувавшись завдав потерпілому 2-4 удари в обличчя, після чого той впав. Він не бачив чи бив ОСОБА_12 потерпілого. Кишені потерпілого вони з ОСОБА_4 не обшукували. Він підняв потерпілого ОСОБА_7 з землі і той пішов, після чого він разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 поїхав на таксі на залізничний вокзал, де вживали спиртні напої, а ОСОБА_9 згодом поїхала додому. Він ночував у ОСОБА_14 , зранку його забрали працівники міліції.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими, їхня вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілого, свідків, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він зателефонував ОСОБА_9 та запросив її в сауну. ОСОБА_9 погодилась та запитала скільки у нього було коштів, він повідомив їй, що має 350 гривень. ОСОБА_9 погодилась приїхати та він мав розрахуватись за таксі. Він очікував її на лавочці біля сауни. До нього підійшла ОСОБА_9 та повідомила, що вона приїхала не одна, а з хлопцями, на що він відмовився відпочивати в сауні з хлопцями. Після цього він розрахувався за таксі, на якому приїхала компанія та попрямував додому. Коли він відійшов приблизно на 150 метрів, обвинувачені його наздогнали обвинувачені та ОСОБА_4 одразу вдарив його кулаком в голову, від удару він впав, ОСОБА_10 вдарив його ногою в око, після чого обоє обвинувачених почали бити його ногами. В нього при собі був телефон та гроші в сумі 320 гривень. Після побиття обоє обвинувачених перевірили його кишені, забрали гроші та телефон. Коли він підвівся з землі і присів, ОСОБА_10 розірвав на ньому футболку та пішов з місця побиття.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Біля 23:00 години їй зателефонував ОСОБА_7 і запросив її в сауну. В цей час вона випивала з обвинуваченими, в їхній присутності вона запитала, чи є в ОСОБА_7 гроші та той повідомив їй, що у нього є 350 гривень. Вона сказала потерпілому, що приїде на таксі та, що він має розрахуватись за таксі, так як у них немає грошей. ОСОБА_10 і ОСОБА_12 знали, що у ОСОБА_15 при собі є гроші, оскільки чули її з потерпілим розмову по телефону. Коли вони, на таксі, приїхали до сауни «Діброва», ОСОБА_16 розрахувався за таксі та повідомив, що в сауну вони не підуть. Почалась суперечка та ОСОБА_17 почав утікати від них, а обвинувачені почали його наздоганяти, після чого вона почула крик ОСОБА_15 , який просив не бити його та кричав, що усе віддасть. Через незначний час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повернулися та вони викликали таксі. ОСОБА_4 дав їй в руку мобільний телефон, але вона викинула його. Обвинувачені були в збудженому стані. Вони усі на таксі поїхали на залізничний вокзал, де розплатились з таксі, зайшли до магазину та купили цигарки і спиртне, яке вжили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона являється колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_16 та повідомила, що останній 19.06.2014 року прийшов роздягнений та увесь побитий, його обличчя було в крові. У ОСОБА_16 не було телефона. Останній повідомив їй, що його побили та вони одразу викликали працівників міліції. З розмови з потерпілим вона зрозуміла, що потерпілий мав намір іти в сауну з її однокласницею ОСОБА_19 та, що його побили знайомі ОСОБА_20 .

Крім показань обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вину у вчинені інкримінованого злочину не визнали, однак ОСОБА_5 визнав факт нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , показань потерпілого ОСОБА_7 та свідків, допитаних в судовому засіданні, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2014 року за участю ОСОБА_7 , в ході якого зі слів останнього було відтворено обставини вчинення злочину (т.1 а.с. 71-79)

- висновком експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області №623 від 05.08.2014 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Sumsung SGH-E740» на момент вчинення злочину 19.06.2014 року могла становити 199,50 грн. (т.1 а.с. 87-89);

- висновком експерта №999 від 21.06.2014 року, згідно якого на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження синець та садна на обличчі, садно в поперековій ділянці по центру, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи зліва, крововилив під кон`юктиву зовнішнього кута правого очного яблука, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 19.06.2014 року (т.1 а.с. 90);

- гарантійним талоном на мобільний телефон «Sumsung SGH-E740» (т.1 а.с. 98);

- протоколом огляду місця події від 20.06.2014 року, згідно якого оглянуто місце події (т.1 а.с. 99-100).

Проаналізувавши показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вину у вчинені інкримінованого злочину не визнали, однак ОСОБА_5 визнав той факт, що наносив ОСОБА_7 удари, показання потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а їхні дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який дав чіткі та послідовні показання стосовного обставин вчинення відносно нього злочину, способу нанесення тілесних ушкоджень, а також стосовно того, що наносили тілесні ушкодження та грабували його обоє обвинувачених, які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що у обвинувачених при собі не було грошей та вони знали про те, що в потерпілого є гроші, оскільки спілкуючись по телефону в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона запитала ОСОБА_7 про наявність у нього грошей, також повідомила, що по приїзду до сауни, після відмови потерпілого відпочивати разом із обвинуваченими та відмови дати їм гроші на дорогу назад, ОСОБА_7 почав утікати, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 побігли його наздоганяти, після чого вона почула крики потерпілого, який просив його не чіпати та кричав, що усе віддасть. Крім того показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що ОСОБА_7 прийшов до неї побитий та без мобільного телефону, повідомивши, що друзі ОСОБА_11 побили його, що також узгоджується з дослідженими в судовому засіданні доказами висновком експерта №999 від 21.06.2014 року (т.1 а.с. 90) та протоколом проведення слідчого експерименту від 28.08.2014 року за участю ОСОБА_7 (т.1 а.с. 71-79)

Разом з тим сам обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що він наніс ОСОБА_7 декілька ударів в обличчя.

При цьому показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стосовно того, що вони не грабували ОСОБА_18 суд розцінює як природну захисну реакцію та намагання обвинувачених уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки їхні показання спростовуються показаннями потерпілого та допитаних в судовому засіданні свідків.

Суд вважає доведеною вину обвинувачених у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заздалегідь знали про наявність у потерпілого грошових коштів, власних коштів не мали, діяли узгоджено, доганяючи разом ОСОБА_7 та разом наносячи останньому удари та разом обшукували кишені обвинуваченого забравши у нього грошові кошти, а також мобільний телефон, при цьому на кошти, здобуті від грабежу поїхали на таксі в магазин та придбали необхідні їм речі: цигарки та спиртні напої.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, вперше вчинив злочин (т.1 а.с.94-95), однак свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, при цьому на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 91-92), обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують чи відповідно до ст. 67 обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.83, 86), однак свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, при цьому позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 80), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 81-82), обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують чи відповідно до ст. 67 обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням, обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням, обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Також, відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених в рівних долях слід стягнути вартість проведення криміналістичного дослідження висновок експерта №623 від 05.08.2014 року, проведення якого було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими злочину (т. 1 а.с.87).
Керуючись ст. ст. 63, 65-67, 125 КК України, ст. ст. 124, 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути в рівних долях з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави Україна 245 (двісті сорок п`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: