У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Кліменко М.Р. і Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 22 січня
2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1. на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 8 вересня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня
2007 року,

встановила:

зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

в силу
ст.89 КК України не судимого,

- за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років.

ОСОБА_1. засуджено за те,
що він 25.09.2003 року близько 15 год., перебуваючи в будинку № АДРЕСА_1 в м.
Синельникове, будучи в стані алкогольного сп'яніння, в процесі обопільної
сварки з ОСОБА_2, під час якої вони нанесли один одному декілька ударів рукою
по обличчю, маючи умисел на спричинення
ОСОБА_2. тяжких тілесних ушкоджень, наніс йому один удар ножем в ліве
плече, спричинивши колото-різану рану, однак ОСОБА_3. і ОСОБА_4. відібрали ніж
у ОСОБА_1.. Після цього ОСОБА_1. з метою довести свій умисел до кінця умисно
вдарив ОСОБА_2. у голову розвідним газовим ключем, спричинивши тяжкі тілесні
ушкодження, від яких той помер.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року
вирок щодо ОСОБА_1. змінено: знижено
призначене йому покарання за ч.2 ст.121 КК України до 7 років
позбавлення волі. У решті вирок залишено
без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. доводить незаконність свого засудження за ч.2 ст.121 КК
України. Стверджує про неповноту та однобічність досудового слідства та судового
розгляду справи, про те, що під час досудового слідства до нього та свідків застосовувались
недозволені методи, а також про порушення його права на захист у зв'язку з ненаданням
для ознайомлення технічного запису судового процесу та обґрунтування судом його вини доказами, які, на його думку, є недопустимими. Зазначає про невідповідність вироку вимогам ст.334 КПК
України. Просить судові рішення скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. в умисному заподіянні ОСОБА_2.
тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджений дослідженими у судовому засіданні
доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим.

Винуватість ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується показаннями потерпілої
ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, яка послідовно вказувала, що під час сварки ОСОБА_1. в
її присутності вдарив ОСОБА_5. розвідним
ключем по голові, від чого той впав і вона почала надавати йому допомогу;
показаннями свідків ОСОБА_4., ОСОБА_3, які детально розповіли про обставини
події і підтвердили показання ОСОБА_6; даними протоколів очних ставок між
ОСОБА_1. та свідками, відтворення обстановки та обставин події зі свідками ОСОБА_6
і ОСОБА_3, висновками судово-медичних експертиз, іншими доказами по справі,
які детально викладені у вироку.

У колегії суддів немає підстав не довіряти
показанням зазначених свідків, оскільки їх показання є логічними, послідовними,
узгоджуються між собою, доповнюють одне одного і підтверджені іншими доказами,
зібраними у встановленому законом порядку.

Наведеними у вироку доказами, які є належними
та допустимими, спростовуються твердження ОСОБА_1. про те, що він не спричиняв
тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2., а наявні у потерпілого тілесні ушкодження,
від яких він помер, утворилися в результаті падіння і удару останнього головою
об телевізор чи тумбочку, на якій той стояв.

Посилання засудженого на застосування щодо нього та свідків психологічного
і фізичного тиску є необґрунтованими.

Зазначені твердження ОСОБА_1. перевірялися на досудовому слідстві і
постановою заступника Синельниківського міжрайонного прокурора від 22.11.2003
року, яка не була оскаржена, відмовлено в порушенні кримінальної справи
щодо слідчого та працівників міліції Синельниківського МРВ за відсутністю в їх
діях складу злочинів.

Аналогічні твердження ОСОБА_1. у судовому засіданні також були належно
перевірені судом і визнані такими, що не відповідають дійсності.

Всебічно дослідивши та оцінивши всі
докази у сукупності, суд дійшов
правильного висновку про вчинення
ОСОБА_1. злочину, передбаченого
ч.2 ст.121 КК України.

Вирок суду відповідає вимогам ст.334 КПК України, є
законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які давали б підстави для
скасування постановлених щодо
ОСОБА_1. судових рішень, по справі не встановлено.

Як видно зі справи, засуджений після постановлення вироку висловлював прохання про надання йому на
ознайомлення протоколу судового засідання і технічного запису судового процесу.

Відповідно до вимог ст.ст. 88, 88-1, 88-2 КПК України суд
повинен за клопотанням засудженого надати йому на ознайомлення протокол
судового засідання, а технічний запис процесу міг бути тільки відтворений при розгляді зауважень на протокол судового
засідання.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. під розписку
було вручено судом копію протоколу судового засідання, на який він зауважень не
подавав.

За таких обставин не ознайомлення засудженого з технічним
записом судового процесу не є порушенням кримінально-процесуального закону.

Підстав вважати порушеним право ОСОБА_1. на захист
немає.

Покарання засудженому ОСОБА_1., з урахуванням змін,
внесених у вирок судом апеляційної інстанції, обрано відповідно до вимог ст.65
КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу
засудженого, обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння, і підстав для пом'якшення цього покарання не вбачається.

З огляду на викладене, відсутні
підстави для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб,
вказаних у ст.384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити
засудженому ОСОБА_1 у задоволенні
його касаційної скарги.

Судді:

Синявський О.Г. Кліменко М.Р. Гриців М.І.