Справа № 173/890/15-к
Номер провадження1-кп/173/98/2015
В И Р О К
іменем України

22 травня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, дітей не має, з середньою освітою, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

10 квітня 2015 року приблизно о 11 годин 20 хвилин ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна у вигляді, залізничних трансформаторів з метою подальшої їх реалізації, як металобрухту кольорових металів, та отримання грошової винагороди, попередньо взявши з собою обценьки за місцем проживання АДРЕСА_1 , прибув до залізничної станції Верхньодніпровськ, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку залізничних трансформаторів, ОСОБА_4 10 квітня 2015 року приблизно о 11 годин 40 хвилин знаходячись на території станції Верхньодніпровськ Придніпровської залізниці, в західній горловині, побачив біля 14 колії світлофор М-76, в трансформаторному ящику якого знаходяться трансформатори СТ-4 та використовуються для живлення лампи сигналу М-76, які визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись біля світлофору М-76, використавши обценьки, відкрив корпус трансформаторного ящику сигналу М-76, в період часу з 11 годин 40 хвилин до 12 годин 00 хвилин 10 квітня 2015 року, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за ним ні хто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, шляхом вільного доступу забрав з трансформаторного ящику сигналу М-76 трансформатори СТ-4 в кількості 2 штук, які належать на праві власності ВСП «Дніпропетровська шоста дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» вартістю 218, 90 грн. за один, на загальну суму 437, 80 гривень, без урахування ПДВ, та взявши їх в руки направився вздовж 14 колії до посадочної платформи залізничного вокзалу ст. Верхньодніпровськ.

Однак, вчинивши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, цього ж дня приблизно о 12 годин 05 хвилин не маючи реальної можливості розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, під час спроби перенести трансформатори до місця проживання АДРЕСА_1 , був виявлений працівниками ВОХР СК-4 ДП «Придніпровська залізниця» із викраденим майном у руках, які припинили злочинні дії ОСОБА_4 Викрадене майно вилучено у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, щиро покаявся. Суду пояснив, що 10 квітня 2015 року знаходився на залізничній станції м. Верхньодніпровськ. Побачив відчинений світлофор. Вважав, що світлофор несправний і тому вирішив за допомогою інструментів, які були в нього, зняти два трансформатори, що і зробив. Зняв трансформатори, щоб в подальшому їх здати як металобрухт та отримати за них кошти. Усвідомлював, що це майно є чужим. Відійшов метрів 100, коли його зупинили працівники станції та виявили в нього викрадене майно.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин вчиненого злочину та добровільності його позиції.

Відповідно до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому наслідки не дослідження всіх доказів у справі, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів середньої тяжкості, правила призначення покарання за незакінчений злочин, передбачені ст. 68 Кримінального кодексу України, дані про його особу, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки більш м`який вид покарання не відповідає особі обвинуваченого.

Разом з тим, з урахуванням обставин вчиненого злочину, його суспільно-небезпечних наслідків, даних про особу винного, а також приймаючи до уваги відсутність з боку потерпілого до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, суд дійшов висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речового доказу, а саме трансформатори СТ-4 в кількості 2 шт., які були передані на зберігання ШЧ-6 ст. Дніпроптеровськ ДП Придніпровська залізниця; обценьки, які були передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ЛВ на ст. Верхівцеве, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Питання про розподіл процесуальних витрат на залучення експерта підлягає вирішенню в порядку ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України. Судом встановлено, що під час досудового слідства було проведено судову товарознавчу експертизу експертом ОСОБА_5 , яка згідно з реєстром атестованихсудових експертів Міністерства юстиції України не є фахівцем державної спеціалізованої установи. Оскільки ч.2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України передбачено стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта на користь держави, суд приходить до висновку, що в даному випадку процесуальні витрати на залучення експерта з обвинуваченого стягненню не підлягають та мають бути віднесені за рахунок держави.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65, 68, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ у справі, а саме, трансформатори СТ-4 в кількості 2 шт., які були передані на зберігання ШЧ-6 ст. Дніпропетровськ ДП Придніпровська залізниця повернути законному володільцю; обценьки, які були передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ЛВ на ст. Верхівцеве конфіскувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 130 грн. - віднести за рахунок держави.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1