Справа №
П О С Т А Н О В А

12 грудня 2008 р. Печерський
районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді Мосьондза І.А.

при секретарі Табала Я.С.

з участю прокурорів Ведєрнікова Д.Ю., Панова В.Є., Байдюка Д.А.,

захисника ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

представників цивільного відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу по
обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської області, громадянина України, єврея, з вищою освітою,
не одруженого, працюючого директором ТОВ «Екобуд ЛТД», зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, фактично проживаючого
за адресою: АДРЕСА_2, раніше не
судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, а саме в тому, що 21.07.2007 року він під час керування автомобілем
допустив порушення правил безпеки дорожнього руху (п.п. 10.1, 11.4, 12.4 Правил
дорожнього руху України і п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України),
внаслідок чого потерпілій ОСОБА_7 були спричинені середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Із пред'явленого ОСОБА_6 обвинувачення вбачається, що 21.07.2007 року
приблизно о 18 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес»,
державний номерний знак НОМЕР_1, він рухався в потоці транспортних засобів по
лівій крайній смузі проїзної частини вул. Набережне шосе від моста Патона в
напрямку Дніпровського узвозу в м. Києві.

В
цей же час в лівій крайній смузі зустрічного напрямку рухався автомобіль
«Лексус RX- 350», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_8

Під
час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 10.1, 11.4, 12.4 Правил
дорожнього руху України і п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України, а
саме:

- п. 10.1 -
перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху;

- п. 11.4 - на дорогах з
двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку,
забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 12.4 - у населених пунктах
рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

- п. 1.3 розділу 34 - подвійна
суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які
мають чотири і більше смуг руху, лінію 1.3 перетинати забороняється.

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 виявились
в тому, що він, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак
НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю 70 км/год. по вищезазначеній проїжджій частині,
навпроти електроопори №148, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед
початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху, виконав маневр перестроювання ліворуч з виїздом
на смугу зустрічного руху через суцільну двійну осьову лінію, перетинати яку
забороняється, де зіткнувся з автомобілем
«Лексус RX- 350», державний номерний знак НОМЕР_2.

Водій автомобіля «Лексус RX- 350», внаслідок даного зіткнення, втратив керування над автомобілем, в
результаті чого некерований автомобіль «Лексус RX- 350» скоїв виїзд
на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем «Тойота», державний номерний
знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по другій смузі
зустрічного напрямку.

Автомобіль «Мерседес» після зіткнення
продовжив рух, перетнувши всі три смуги зустрічного руху, скоїв з'їзд з
проїжджої частини, де відбулося перевертання на ліву частину автомобіля.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №191/Е від 11.04.2008р., пасажир
автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_7 внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 10.1, 11.4, 12.4 Правил
дорожнього руху України і п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України
знаходиться в причинному звязку із виникненням даної дорожньо-транспортної
пригоди та її наслідками.

В ході судового розгляду зазначеної
справи, після дослідження судом матеріалів справи, прокурор Панов В.Є. заявив
клопотання про направлення зазначеної кримінальної справи для проведення
додаткового розслідування з мотивів істотної неповноти та неправильності
досудового слідства. Подане клопотання обґрунтовує тим, що в порушення вимог
ст.223 КПК України слідчим в обвинувальному висновку не конкретизовано, які
саме тілесні ушкодження були спричинені потерпілій ОСОБА_7, а також допущені
інші порушення кримінально-процесуального закону, які вказують на неповноту досудового
слідства.

Підсудний ОСОБА_6, його захисник
адвокат ОСОБА_1 та представники цивільного відповідача - банку ВАТ «Банк
Український капітал» заявлене прокурором клопотання підтримали повністю,
просять його задовільнити.

Потерпілі ОСОБА_8, ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_3 заперечували проти направлення
справи на додаткове розслідування, вважаючи, що досудове слідство проведено
повно та всебічно, що дає суду можливість прийняте законне та обґрунтоване
рішення по суті обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку учасників
процесу, суд приходить до висновку про необхідність направлення даної справи
прокурору міста Києва для проведення додаткового розслідування, виходячи з
наступного.

Згідно з вимогами ст..64 КПК України при провадженні досудового слідства,
дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія
злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину, обставини, що впливають на
ступінь тяжкості злочину, а також
обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та
обтяжують покарання, характер та розмір шкоди, завданої злочином.

Прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що виправдовують обвинуваченого, а
також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність (ст..22 КПК
України).

Відповідно до положень ст. 368 КПК України
однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство
в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини,
з'ясування яких може мати істотне
значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або неправильності може мати місце лише тоді,
коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в ході судового
засідання.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. ч. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2003 року за № 8 «Про застосування законодавства, яке
забезпечує право на захист у
кримінальному судочинстві», суди повинні
вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення в
якості обвинуваченого була конкретною за змістом. Недодержання органами
досудового слідства вимог ст. ст. 132, 142 КПК України може бути підставою для
повернення справи на додаткове розслідування.

Статтею 132 КПК України встановлено, що пред'явлене особі обвинувачення повинно
бути конкретним, а саме: у постанові про притягнення в якості обвинуваченого
повинно бути зазначено час, місце,
спосіб, мета, мотив та інші ознаки злочину, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до постанови про притягнення як обвинуваченого
(т.1 а.с.236-238) ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України, а саме в тому, що він під час керування автомобілем допустив
порушення правил безпеки дорожнього руху (п.п. 10.1, 11.4,
12.4 Правил дорожнього руху України і п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху
України), внаслідок чого потерпілій ОСОБА_7 були спричинені середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Із пред'явленого ОСОБА_6
обвинувачення не вбачається, в чому саме
виражаються тілесні ушкодження, які були
спричинені потерпілій ОСОБА_7 і віднесені до категорії середньої тяжкості.

Крім цього, слідчим по кримінальній справі в якості потерпілих визнано ОСОБА_8 та
ОСОБА_2

Відповідно до ст.49 КПК України потерпілим по справі
визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Із пред'явленого ОСОБА_6 обвинувачення не вбачається, в
чому виражається шкода, заподіяна злочином потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_2, її
розмір.

Виходячи із викладеного, пред'явлене
ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, оскільки не вказує
на характер і розмір шкоди, завданої злочином потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_2.

Надана судом можливість, шляхом реалізації повноважень,
передбачених ст.277 КПК України, вирішити питання про зміну обвинувачення в
суді шляхом його конкретизації, прокурором не використана.

Допущені слідчим на стадії досудового слідства порушення вимог
кримінально-процесуального закону суд визнає істотними, оскільки вони
перешкоджають суду всебічно, повно та об'єктивно встановити обставини справи,
вирішити питання про винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому діях, а в звязку з цим
постановити законне, справедливе та обґрунтоване рішення. Усунення даним
порушень закону без направлення справи на додаткове розслідування неможливе.

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора Панова В.Є. про направлення кримінальної справи на
додаткове розслідування слід задовільнити, а справу направити прокурору м.
Києва для організації додаткового розслідування.

Під час додаткового розслідування слідчому
необхідно усунути допущену неповноту досудового слідства, дослідивши характер і розмір шкоди, завданої злочином потерпілим ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_2.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6
слід залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 16-1, 275, 281, 370 КПК України,
суд:

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Панова В.Є. про
направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на додаткове розслідування - задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, направити
прокурору м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6
слід залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя