Справа
№ 1-106/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року Червоноградський
міський суд

Львівської
області

у
складі: головуючого - судді Кузьмина. С.М.

при
секретарі Саратовій О.В. з участю:
прокурора Ковальчука О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м.Червоноград
Львівської області, українця, громадянина
України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не
працюючого, військовозобов"язаного, раніше не судимого,
проживаючого у АДРЕСА_1

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТ7АН0ВИВ :

ОСОБА_1 в першій декаді листопада 2006 року о 10 годині,
з метою відкритого заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись
біля Червоноградського міського військкомату, що в місті Червонограді
Львівської області, підійшов до ОСОБА_2 і звернувся до нього з проханням про
передачу належного йому мобільного телефону марки «Самсунг Х-200» вартістю 569
гривень під приводом подивитися на нього. Однак після того як ОСОБА_2,
розраховуючи на правомірність дій ОСОБА_1., добровільно передав останньому свій
мобільний телефон він, діючи відкрито, заволодів вказаним телефоном, ігноруючи
тим, що потерпілий усвідомлював злочинний характер його дій, з місця злочину з
викраденим зник, обернувши його на свою користь, ним розпорядився на власний
розсуд, чим завдав потерпілому збитків на суму 569 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно в листопаді
2006 року він біля військомату в м.Червонограді підійшов до ОСОБА_2 та попросив
у нього подивитися телефон, однак отримавши телефон забрав його та пішов, в
подальшому продав його за 250 грн. Збитки не відшкодував, заявлений цивільний
позов визнав.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним, що
підсудний ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив
злочин, передбачений ч.1 ст.18 6
КК України.

2

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: раніше не судимий, не
працює, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліках у
лікаря-психіатра та наркокабінеті не перебуває,
є особою молодого віку.

Пом'якшуючих
покарання підсудного обставин суд не знаходить. Суд не знаходить обтяжуючих відповідальність
обставив,.

Враховуючи
вище наведене, суд вважає, що хоча підсудному і слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі на певний строк, однак його виправлення та
перевиховання можливе без відбування ним покарання, тому його слід звільнити
від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання, визначивши йому випробувальний
термін тривалістю два роки.

Згідно ст.7 6 КК України зобов"язати засудженого
ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місяця
проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, щодо засудженого ОСОБА_1 залишити
раніше обраний - підписка про невиїзд до вступу вироку в законну

силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду
Львівської області протягом 15-ти днів з моменту його проголошення.