Справа № 11-564/-07 року Головуючий в І-інстанції Дручкова С.П.
Категорія - cm. 289 ч..3 КК України Доповідач - Лінник П. О.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007 року колегія судців
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у
складі:

головуючого - судді: Цінника П.О.

суддів: Задворного О.Л., Бойко Л.В.

з участю прокурорів: Підлісного О.В., Драча І.В.

та адвоката ОСОБА_3.

при секретарі ОСОБА_4.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляцією прокурора Теофіпольського району на вирок Теофіпольського районного
суду від 16 травня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця села Хоптинці Городоцького району
Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня
дитина, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ст. 289 ч.3 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на п'ять років

позбавлення волі з конфіскацією
майна.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання звільнено
з випробуванням з іспитовим строком на два роки і шість місяців.

Міра запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1.
змінена з утримання його під вартою на підписку про невиїзд.

Згідно ст. 76 КК
України зобов'язано ОСОБА_1з'являтися
для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1на користь СГВК
„Святець" Теофіпольського . району
одну тисячу гривень морального відшкодування.

Арешт накладений
на автомобіль „Ісузу Труппер" який був визнаний знаряддям злочину, д/н
НОМЕР_1знято та повернуто його власнику.

Доля цивільного
позову потерпілого ОСОБА_2. до засудженого ОСОБА_1належним чином не вирішена, про що в резолютивній частині
вироку відсутні будь - які дані.

За вироком
суду ОСОБА_1засуджено за те, що 5 грудня 2006 року біля 3-ї години ночі він
1а попередньою змовою із своїм батьком та двома іншими особами, справа щодо
яких виділена в окреме провадження у зв'язку з їх розшуком, з метою незаконного
заволодіння тракторами, належних СГВК
„Святець" села Св'ятець Теофіпольського району, на автомобілі
„Ісузу Труппер" під керуванням ОСОБА_1прибути
до тракторного парку вищевказаного кооперативу, привізши із собою в автомобілі
зараннє приготовлене для тракторів дизпальне та воду.

2 Проникши на охоронювану
територію тракторного
парку СГВК „Святець" ОСОБА_1. (разом з іншими особами, справа
щодо яких виділена в окреме провадження), застосували
до охоронників тракторного парку ОСОБА_2. та ОСОБА_5. насильство, спричинивши
потерпілому ОСОБА_2. легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад
здоров'я, а потерпілому ОСОБА_5. легкі тілесні ушкодження, після чого незаконно заволоділи трактором МТЗ -
82, державний реєстраційний № НОМЕР_2, вартістю 63536 грн. з причіпом
ПТС - 5 державний реєстраційний № НОМЕР_3, вартістю 6397 грн., трактором МТЗ -
82 державний реєстраційний № НОМЕР_4, вартістю 36625 грн., яких разом поперемінно
у туж ніч загнали до села Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області де і змушені були залишити
їх по незалежним від їх волі обставинах, де вони і були виявлені та
повернуті в господарство.

В поданній на
вирок суду апеляції прокурор, що приймав участь у розгляді справи посилається
на те, що суд вірно встановивши фактичні обставини стосовно злочину дав їм невірно юридичну кваліфікацію, безпідставно
виключивши із обвинувачення ОСОБА_1 ст. 187 ч.3 КК України, та
безпідставно застосувавши щодо засудженого ст. 69 та ст.75 КК України і призначив йому покарання, що не
відповідає ступені тяжкості скоєного злочину та особі засудженого
внаслідок його м'якості.

Крім того, на
думку апелянта, суд безпідставно послався у вироку на те, що ОСОБА_1. розкаявся
у вчиненому злочині та сприяв розкриттю злочину, та визнав ці обставини такими,
що пом'якшують покарання, в той час як такі обставини по справі відсутні,
поскіяьки ОСОБА_1. і як на досудовому слідстві так і в суді своєї вини не
визнав, пояснюючи, що не розумів, що своїми діями вчинив злочин.

З наведених
підстав і просить скасувати вирок Теофіпольського районного суду від 16 травня
2007 року та постановити новий, яким засудити ОСОБА_1за ст. ст. 289 ч.3 КК
України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ст. 187 ч.3 КК
України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а на підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно на 9
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна засудженого.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримку апеляції,-провівши
судове слідство та дослідивши матеріали справи, колегія судців

Знаходить,

що апеляція
прокурора підлягає до часткового задоволення.

Суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1. за Попередньою змовою із своїм батьком та двома
невстановленими слідством особами ( справа щодо усіх 3-х виділена в
окреме провадження у зв'язку з їх розшуком) о 3-й годині ночі 5-го грудня 2006
року легковим автомобілем „Ісузу Труппер" державний № НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1з метою
незаконного заволодіння тракторами належних СГВК „Святець" села Святець
Теофіпольського району прибули із Тернопільської області до тракторного парку
вище вказаного сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Святець",.привізши із собою зараннє приготовлене у каністрах дизпальне та
воду для заправки саме тих тракторів, якими
вони незаконно намагались заволодіти.

Проникаючи на
охоронювану територію тракторного парку
вони застосували

насильство щодо
двох охоронників, які перебували у кімнаті для охоронників, спричинивши

при цьому
потерпілому ОСОБА_2. легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний

розлад здоров'я, а потерпілому ОСОБА_5.
легкі тілесні ушкодження, зв'язавши їх та

відрізавши
телефонний зв'язок.

Після чого заправили два трактори
дизпальним та водою, привезених із собою, збили на в'їздних воротах замок та
виїхали із тракторного парку двома тракторами МТЗ - 82 державний знак № НОМЕР_2
вартістю 63536 грн. з причіпом ПТС - 5 державний № НОМЕР_3

3

вартістю
6397 грн., та
трактором державний НОМЕР_4 вартістю 36625
гр., яких ОСОБА_1. та інша особа
у туж ніч відігнали до села Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, де і залишили їх по
незалежних від їх волі обставинах. Там-же ці два трактори були виявленні
та повернуті в сільськогосподарський виробничий кооператив „Святець".

Такий висновок
суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у суді

доказам і не оскаржується
будь ким із учасників судового розгляду в тому числі і самим

ОСОБА_1., який послідовно як на досудовому слідстві так і в суді
підтвердив обставини

скоєного злочину
разом із своїм батьком, та іншими особами, справа щодо яких виділена в

окреме провадження
у зв'язку з їх розшуком.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1за
ст.289 ч.3 КК України як незаконне заволодіння транспортними засобами скоєним
за попередньою змовою групою осіб поєднаним з насильством, небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого є вірною.

Проте, на думку
колегії суддів, покарання за цим законом суд першої інстанції призначив ОСОБА_1. таке, що не
відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його
м'якості.

При цьому колегія суддів враховує конкретні обставини справи, особу
підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має
на своєму утриманні одну малолітню дитину,
його роль у скоєному злочині, рахує за можливе при призначенні йому покарання
застосувати ст.69 КК України, та призначити покарання нижче від найнижчої межі
встановленої санкцією ч.3 ст.289 КК України, проте у вигляді реального
позбавлення волі.

Суд першої
інстанції цілком вірно виключив із обвинувачення ОСОБА_1ч.3 ст.187 КК України як зайву, поскільки його злочинні
дії по заволодінню транспортними засобами
із застосуванням при цьому насильства, повністю охоплюються диспозицією ст.289
ч.3 КК України і додаткової кваліфікації, як цього просить прокурор, не
потребують. В цій частині апеляція прокурора є необгрунтованою і такою,
що не підлягає до задоволення. З мотивувальної
частини вироку слід також виключити посилання суду на те, що даний злочин ОСОБА_1. вчинив разом
із ОСОБА_6 та
ОСОБА_7., поскільки справа щодо цих осіб в суді не розглядалась.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування
вироку суду в частині призначення ОСОБА_1.
покарання за ст.289 ч.3 КК України з постановлениям
щодо нього нового вироку.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.365, 366, 378 КПК України, колегія суддів

Засудила:

апеляцію прокурора Теофіпольського
району задовольнити частково.

Вирок
Теофіпольського районного суду від 16 травня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому покарання скасувати.

За ст.289 ч.3 КК
України із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді
п'яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю,
крім житла.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1.
змінити, з підписки про невиїзд на взяття під варту із залу суду.

Виключити із мотивувальної частини
вироку суду посилання на те, що злочин було скоєно ОСОБА_1. разом з ОСОБА_6., ОСОБА_7.

4 Строк
відбування покарання ОСОБА_1. рахувати з
6 вересня 2007 року, зарахувавши йому в цей строк час
перебування його під вартою з 06.12.2006 року по 16.05.2007 року включно.

В решті вирок Теофіпольського районного суду щодо ОСОБА_1залишити без зміни.

Вирок може
бути оскаржено до Верховного Суду України протягом одного місяця з часу його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 у цей же термін з часу вручення йому копії цього вироку шляхом подачі касаційної скарги через апеляційний суд
Хмельницької області.