ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-171/08

13 березня 2008 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурора - Панова В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Старий Іржавець, Оржицького району, Полтавської
області, громадянки України, українки, освіта середня, заміжньої, не
працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, 12.11.2007 року, приблизно о 17 год. 00
хв., знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні будівлі центральної
прохідної ДП «Завод «Арсенал» за адресою м. Київ, вул. Московська, 8, таємно
викрала із шафи ОСОБА_2 платіжну банківську карту «Visa electron» №НОМЕР_1 та папірець на якому був записаний PIN-код.

Того ж дня, о 17 год. 10 хв. та 17 год. 14 хв., ОСОБА_1
провела операції по зняттю готівки на суму 300 та 400 гривень з платіжної
банківської карти «Visa electron» №НОМЕР_1 з банкомату АК «Промислово-фінансовий банк»,
який знаходиться по вул. Московській, 8 в м. Києві. Всього було знято загальну
суму 700 гривень, які належать
ОСОБА_2, завдавши останній шкоду.

Будучи допитаною у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_1
свою вину у вчиненому визнала повністю та пояснила, що вона 12.11.2008
року, приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись на своєму робочому місці чергової
пульту управління в приміщенні будівлі центральної прохідної ДП «Завод
«Арсенал», який знаходиться по вул. Московська, 8 в м. Києві, дізналася від
співробітників, що АК «Промислово-фінансовий банк» нарахував заробітну плату на
платіжні банківські картки працівників заводу. В цей час в неї виник умисел
викрасти платіжну банківську картку ОСОБА_2, яку остання зберігала в особистій
шафі в кімнаті для переодягання працівників відділу для охорони. Того ж дня,
приблизно о 17 год. 00 хв., впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, вона
підійшла до особистої шафи ОСОБА_2 відкрила навісний замок від шафи, дістала з
гаманця платіжну банківську карту «Visa electron» №НОМЕР_1 та папірець на якому був записаний PIN-код.
Потім вона пішла до банкомату АК «Промислово-фінансовий банк», який знаходиться
в приміщенні будівлі центральної прохідної заводу, де о 17 год. 10 хв. та 17
год. 14 хв. зняла 300 та 400 гривень, а всього на загальну суму 700 гривень.
Про те, що скоїла крадіжку розповіла лише своєму сину ОСОБА_3, потім пішла до
райвідділу та написала явку з повинною. Зазначила, що злочин вчинила у зв'язку
з скрутним матеріальним становищем. Гроші у сумі 700 гривень в подальшому
витратила на продукти харчування та сплату комунальних послуг за квартиру. Щиро розкаялась у вчиненому та просила суд не карати її суворо.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудна та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудної, приходить до
висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що їй інкримінується,
доведена повністю, а її умисні дії правильно кваліфіковані органами досудового
слідства за ст. 185 ч. 1 КК України, оскільки вона своїми діями, які виразились
у таємному викраденні чужого майна, вчинила крадіжку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що
пом'якшують покарання винної, є з'явлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому
та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують її покарання, судом
не встановлено.

Виходячи з наведеного та враховуючи обставини справи,
ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вона раніше не притягувалася до
кримінальної відповідальності, на обліку
у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику з
місця роботи, суд вважає, що підсудній слід призначити
покарання у
виді штрафу.

Цивільний позов по
справі не заявлений.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1 у вигляді
підписки про невиїзд з постійного місця проживання слід скасувати.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності
до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_1 у вигляді
підписки про невиїзд з постійного місця проживання - скасувати.

Речовий доказ - платіжну банківську картку «Visa electron»
№НОМЕР_1, що знаходиться на
зберіганні у власника - ОСОБА_2, залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань