АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
05 січня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року,
ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Судом вирішено питання про судові витрати та цивільні позови по справі.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.
Перевіривши апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вони підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 4 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Конкретні вимоги повинні бути сформульовані з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок чи ухвалу суду першої інстанції має право ухвалити, відповідно до положень, визначених ч. 1 ст. 407 КПК України.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, вказані вимоги кримінального процесуального закону захисником та потерпілим не дотримані.

Так, в своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить вирок суду в частині часткової відмови в задоволенні його цивільного позову скасувати та ухвалити новий вирок, яким задовольнити його цивільний позов в повному обсязі.
Як зазначено в ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Разом з тим, підстави для скасування судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції і ухвалення ним свого вироку визначені в ст. 420 КПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Між тим, ставлячи питання в апеляційній скарзі про скасування вироку суду щодо ОСОБА_4 та ухвалення нового вироку щодо останнього, потерпілий не зазначає жодних з підстав, яка б відповідала вищезазначеному вичерпному переліку таких підстав, передбаченому ч. 1 ст. 420 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Натомість, в мотивувальній частині апеляційної скарги захисник не наводить обґрунтування того, чому апеляційний суд повинен призначити справу на новий розгляд у суді першої інстанції з врахуванням конкретно визначених для цього підстав, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК України.
Вказані недоліки апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ст. 399 КПК України, вони підлягають залишенню без руху, з наданням вказаним апелянтам достатнього строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишити без руху, встановивши строк на усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1