Код суду 233 Справа № 233/3105/15-к
Вирок
Іменем України
18 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кармір, Гегаркуникського району, Вірменія, вірменин, громадянин Вірменії, не одружений, не працюючий, з середньою освітою, не судимого, проживає в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 29 травня 2015 року під час досудового розслідування встановлено, що 16.03.2015 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 прийшов на перехрестя вул. Калініна та пр. Ломоносова, м.Костянтинівка, Донецької області, де трапилося ДТП за участю військових Збройних сил України. Перебуваючи на місці ДТП, приблизно о 18:00 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, знаходячись поруч з перевернутим автомобілем «ФОЛЬЦВАГЕН-ПАССАТ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому для оформлення ДТП прибули співробітники групи зведеного загону УМВС України в Сумській області, який знаходився на вищевказаному перехресті вул.Калініна та пр.Ломоносова м.Костянтинівка, Донецької області, побачив як ОСОБА_7 , відкрито з вищевказаного автомобілю викрав відеокамеру SONI HENDYCAM HDR CX240E.У цей день та час ОСОБА_6 , усвідомлюючи що відеокамера SONI HENDYCAM HDR CX240E здобута злочинним шляхом, запропонував ОСОБА_7 , збути викрадене майно, а саме вищевказану відеокамеру, на що ОСОБА_7 , погодився та передав останньому відеокамеру, яку ОСОБА_6 , став умисно зберігати при собі достовірно знаючи про обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину. 17.03.2015 року, приблизно о 12:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі наміри, у незаконному збуті відеокамери SONI HENDYCAM HDR CX240E, що належить УМВС УДАІ України в Сумській області, здобутої злочинним шляхом, зустрівся зі знайомим ОСОБА_8 на ринку «Ювілейний» м.Костянтинівка, Донецької області, та ввівши його в оману щодо належності відеокамери, умисно збув її останньому за 300 гривень, тим самим вчинивши заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд.
Такі умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.198 КК України в обсязі підозри. Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді обмеження волі строком на два роки із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном один рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 28 травня 2015 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
У зв`язку із затвердженням угоди, суд вважає за необхідне вирішити питання, щодо обов`язків, які покладаються на обвинуваченого, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 28 травня 2015 року року між Прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 про визнання винуватості.
ОСОБА_6 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.198 КК Україниі призначити узгоджене сторонами покарання у виді двох років обмеження волі та з застосуванням положень ст.75 КК України, звільнити від призначеного покарання з випробуванням на один рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя