УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008
року квітня 22 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого: Крамаренка В.І.

Суддів: Сінашенка В.Г., Рунова
В.Ю.

З участю прокурора: Ворфоломеєвої Н.П.

Адвоката: ОСОБА_1

Засуджених: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Потерпілого: ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Суми кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_5 на вирок Зарічного районного суду
м.Суми від 25 грудня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі
ст.89 КК України не судимий,

засуджений
за ст.186 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 2 років
позбавлення волі.

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, судимий
1.03.2007 р. за ст.185 ч.1 КК України до 800 грн. штрафу,

засуджений
за ст.186 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 2 років 4 місяців
позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судові
витрати в розмірі 117 грн. 70 коп. і 58 грн. 85 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно
до ст.81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнані
винними і засуджені за те, що 13 вересня 2007 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_2, з
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, біля будинку по вул.Мира, 8 в м.Суми відкрито викрали майно і
гроші потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 512 грн., якими потім розпорядились
на власний розсуд.

В поданих апеляціях:

-
засуджений ОСОБА_2 посилається на неповноту та однобічність досудового
слідства, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, не
погоджується з кваліфікацією його дій за ст.186 ч.2 КК України, вважає, що його
дії необхідно кваліфікувати за ст.296 ч.2 КК України або за ст.125 ч.1 КК
України та 198 КК України, а суд призначив йому надто суворе покарання
недостатньо врахувавши пом'якшуючи покарання обставини та дані про його особу,
тому просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії на ст.296 ч.2 КК
України або на ст.125 ч.1 КК України та пом'якшити призначене покарання,
визначивши таке без позбавлення волі;

-
адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що по справі не добуто доказів про змову
ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на відкрите викрадення майна потерпілого, вважає, що в даному
випадку мав місце ексцес виконавця з
боку ОСОБА_3, вважає, що дії ОСОБА_2 потрібно кваліфікувати за ст.ст.125 ч.1,
198 КК України, крім того, вважає, що йому призначене надто суворе покарання, а
тому просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_2 на
ст.ст.125 ч.1, 198 КК України та призначити йому мінімальне покарання з
застосуванням ст.75 КК України;

-
засуджений ОСОБА_3, частково не погоджуючись з вироком суду, вважає, що під час досудового слідства і судового
розгляду справи порушені вимоги кримінального та кримінально-процесуального
законів, у нього не було умислу на вчиненння злочину, вважає, що дії ОСОБА_2
неправильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, просить вирок скасувати і справу направити на
додаткове розслідування чи переглянути справу і пом'якшити призначене йому
покарання з застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача про обставини справи
та доводи поданих апеляцій, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою
апеляцію, засудженого ОСОБА_3який також підтримав свою апеляцію і прохав
пом'якшити призначене йому покарання, адвоката ОСОБА_1, яка підтримала апеляцію
засудженого ОСОБА_3 і також прохала пом'якшити йому покарання, потерпілого
ОСОБА_4, який погодився з поданими апеляціями, думку прокурора Ворфоломеєвої
Н.П. про законність і обгрунтованість вироку суду та відсутність підстав для
задоволення апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
поданих апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції про
доведеність вини засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин,
зазначених у вироку, підтверджуються сукупністю перевірених у судовому
засіданнім доказів, яким дана належна оцінка, і є обгрунтованими.

Доводи апеляцій засудженого ОСОБА_2 про
неповноту та однобічність досудового слідства, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, засудженого ОСОБА_3 про порушення вимог
кримінально-процесуального та кримінального законів під час досудового слідства
і судового розгляду справи, про відсутність у нього умислу на вчинення злочину
та адвоката ОСОБА_5 про відсудність доказів про попередню змову засуджених на
вчинення злочину є безпідставні і спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами.

В суді першої інстанції засуджений ОСОБА_2
свою вину визнав частково і пояснив, що 13 вересня 2007 р. потерпілого вдарив
за те, що той висловлювався брутальною
лайкою. Бачив, що ОСОБА_3 брав у потерпілого якісь речі, а згодом дізнався, що
той відібрав гаманець та обручку. У потерпілого він ніяких речей не брав.

Засуджений ОСОБА_3 у суді першої інстанції
вину визнав повністю і пояснив, що 13 вересня 2007 р.разом з ОСОБА_2 відвели
потерпілого у двір будинку, де ОСОБА_2 вдарив потерпілого і той впав на землю,
а він забрав гаманець біля потерпілого та зняв у того з нього обручку.

Незважаючи на фактично часткове визнання
вини ОСОБА_2 і ОСОБА_3, їх вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у
вироку, підтверджена сукупністю доказів досліджених судом першої інстанції.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що 13 вересня 2007 року близько 3 год. по вул.Миру в районі
магазину «Равена» до нього підійшли два
чоловіки, які під час розмови з ним взяли його під руки і відвели у двір будинку
навпроти, де почали бити і збили зніг, а потім забрали у нього гаманець з
грошима, кредитну картку і телефон, а ОСОБА_3 зняв з руки обручку.

За висновком судово-медичної експертизи
потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження (а.с.36).

При
відтворенні обстановки і обставин події під час досудового слідства засуджені
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також потерпілий ОСОБА_4 розповіли і показали за яких
обствин було вчинено злочин (а.с. 93-95, 52-54,
30-32).

На очній ставці з потерпілим ОСОБА_4
ОСОБА_3 підтвердив, що з ОСОБА_2 вони вирішили заволодіти майном потерпілого,
для чого завели того за будинок, де побили руками і ногами, а потім
відібрали гаманець з грошима, кредитну картку і золоту обручку (а.с.45-46).

Вартість викраденого визначена висновком
товарознавчої експертизи (а.с.20-23).

Судом були досліджені і інші докази, яким
дана належна оцінка, в тому числі і покази ОСОБА_3 на досудовому слідстві при
допиті його в якості підозрюваного та обвинуваченого, в яких він визнавав, що
коли з ОСОБА_2 відводили потерпілого від дороги, то у них виник умисел
заволодіти його грошима та майном. З цією метою вони завели потерпілого за
будинок, де разом нанесли йому удари, а потім він відібрав у потерпілого
гаманець з грошима, кредитну картку та зняв обручку, яку вони з ОСОБА_2 на
слідуючий день продали і виручені кошти витратили на свої потереби
(а.с.43,59-60).

Давши належну оцінку зібраним по справі
доказам, суд обгрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчинили
злочин відносно потерпілого за попередньою змовою, навівши щодо цього
відповідні мотиви у вироку, та вірно кваліфікував їх дії за ст.186 ч.2 КК
України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою змовою, а
відносно ОСОБА_3 і як вчинене повторно.

При призначенні покарання засудженим
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особи засуджених, обставини справи, що обтяжують і
пом'якшують покарання, та за наявності
ряду таких призначив таке нижче від
найнижчої межі, встановленої санкцією закону, яким передбачена відповідальність
за вчинений злочин.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону під час досудового слідства та судового
розгляду справи не виявлено.

За таких обставин колегія суддів не вбачає
підстав для зміни постановленого судом вироку щодо засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3
та пом'якшення призначеного їм судом першої інстанції покарання.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.362,365,366,377 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м.Суми від
25 грудня 2007 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляції
засуджених та адвоката - без задоволення.

Головуючий :

Судді :