копія Справа №705/3512/15-к
1-в/705/377/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань Черкаської області заяву засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно неї Закону України « Про амністію у 2014 році», -
ВСТАНОВИВ :
Засуджена ОСОБА_4 звернулась до Уманського міськрайонного суду з заявою про застосування відносно неї Закону України « Про амністію у 2014 році». Так, в заяві засуджена просить «.. застосувати до мене ст.. 6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року, а саме скоротити на половину не відбуту частину покарання…».
Засуджена в судове засідання, не з`явилась, на адресу суду надала заяву в якій вказала, що просить дану заяву розглядати у її відсутність.
При цьому будь-яких документів окрім самої заяви, на підтвердження своїх пояснень, вона суду не надала, та не ставила питання про їх витребовування.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженої.
Відповідно до вимог ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини не прибуття.

Вислухавши думку прокурора, ознайомившись з заявою, суд приходить до наступного.
Згідно Конституції України ст.92, виключно Законом України оголошується амністія.
Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Крім того відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Відповідні документи, на виконання вимог ст.. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році», суду надані не були.
Статтею 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», передбачено скорочення на половину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст..ст. 1-5 Закону.

В заяві засудженої, яка не відповідає вимогам Закону України «Про амністію у 2014 році» та КПК України, не зазначено жодної підстави з посиланням на докази щодо застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2014 році».
Таким чином, беручи до уваги викладене, суд вважає, що заяву засудженої ОСОБА_4 необхідно повернути останній. Повернення заяви, не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України суд -
УХВАЛИВ :
Заяву засудженої ОСОБА_5 - повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя підпис ОСОБА_1