Справа № 405/609/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кіровограді обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000009 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.01.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, студента 3-го курсу факультету фізичного виховання Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

ОСОБА_4 перебуває в дружніх стосунках із військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 / кримінальне провадження відносно якого перебуває на розгляді в суді/.
Проходячи військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 , в один з перших днів грудня 2014 року, підшукав на території вказаної військової частини 801,2 грамів вибухової речовини - тротилової шашки, яку викрав з метою збуту.
В подальшому старший солдат ОСОБА_5 повідомив про це свого товариша ОСОБА_4 , якому запропонував підшукати покупця на вказану вибухову речовину, чим домовилися про спільне вчинення злочину, на що останній погодився.
03.12.2014 року, ОСОБА_4 , разом із своїм товаришем на ім`я ОСОБА_6 зустрілися в м. Кіровограді з товаришем останнього, ОСОБА_7 . Коли особа на ім`я ОСОБА_6 відійшов в магазин, ОСОБА_4 , виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_5 , маючи умисел на збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, запропонував ОСОБА_7 придбати тротил, на що останній погодився.
Після чого, 04.12.2014 року о 18:00 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати умисел на збут вибухової речовини, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , приїхав до місця мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , у якого забрав вибухову речовину - тротил, у виді трьох брусків червоного кольору з надписом «тротилова шашка», з яких два бруски загальною вагою 397,7 грам та один брусок вагою 403,5 грам.
В цей же день, 04.12.2014 року, о 19 год., ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, переніс вибухову речовину до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , яку зберігав з метою збуту.
05.12.2014 року о 14 годині ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати умисел на збут вибухової речовини, перевіз вибухову речовину до вулиці Калініна у м. Кіровограді, де біля будинку №41, в цей же день, біля 15 години за попередньою змовою із ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, за грошові кошти в сумі 1 500 грн. збув ОСОБА_7 вибухову речовину - тротил вагою 801,2 грамів.
Отримавши зазначені грошові кошти, ОСОБА_4 відвіз до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , де передав їх старшому солдату ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб.

27.01.2015 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та збут вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 /два/ роки. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання, відповідно до ч.2 ст. 473 КПК України.

Прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_4 добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Крім цього, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та прокурор розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

За таких підстав суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вказане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження № 0000052 від 04.12.2014 року, в якому призначалася комплексна вибухотехнічна та хімічна експертиза, а тому судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в частці, в сумі 584,15 грн.

Запобіжний захід на апеляційний період ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст. ст. 468-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 січня 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.263 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, навчання або роботи;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід на апеляційний період ОСОБА_4 у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речові докази -відсутні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення комплексної вибухотехнічної та хімічної експертизи, в частці, в сумі 584,15 грн.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення - негайно.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1