Справа № 163/204/15-к
Провадження № 1-в/163/4/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року м. Любомль.
Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
начальника Любомльського МРВ КВІ УДПу СУ ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Любомль клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про застосування Закону України Про амністію 2014 року засудженого вироком Любомльського районного суду від 28.05.2012 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гороховище Любомльського району та проживаючого у АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, непрацюючого -

встановив:
ОСОБА_6 28 травня 2012 року засуджений Любомльським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч.3ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75,7 6 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.

До Любомльського районного суду звернувся адвокат ОСОБА_5 з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вчинені ним злочини передбачені ч. 3 ст. 185, ч.3ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України на підставі ст. 1 ст.3 та ст.8 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, оскільки, 14.05.2014 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких Законів України щодо застосування амністії в Україні від 06.05.2014 року, яким виключений із ст.8 п. а, що вміщував заборону щодо застосування амністії і до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання знову вчинили умисний злочин. А, оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_6 народився син то він підпадає під звільнення від відбування покарання згідно ст. 1, 3, 8 Закону України Про амністію у 2014 році.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 оголосив та подав суду зміни до попереднього клопотання, відмовившись від вимог останніх, оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком суду від 28.05.2012 року за тяжкий злочин з іспитовим строком на два роки і останній не підпадає під ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році, натомість в своїх остаточних вимогах клопотання поданих суду 02.02.2015 року захисник просить застосувати до ОСОБА_6 ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році, зокрема скоротити наполовину невідбуту частину покарання останньому, яке повністю підтримав ОСОБА_6 .

Проте, дане клопотання адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно статті 1 Закону України Про амністію у 2014 році звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

А, відповідно вироку Любомльського районного суду ОСОБА_6 засуджений Любомльським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжкими.

Законом України Про внесення змін до деяких Законів України щодо застосування амністії в Україні від 06.05.2014 року, який набрав чинності 14.05.2014 року ст.1 Закону України не змінено.

Крім того, згідно вимог ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язанні з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

В судовому засіданні адвокат та ОСОБА_6 підтримали клопотання про застосування амністії відповідно до ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Прокурор та представник органу виконання кримінального покарання заперечили проти того, щоб застосувати до ОСОБА_6 ст.6 Закону Україну Про амністію у 2014 році

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особову справу на засудженого ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що підстав для задоволення клопотання про застосування ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році та Закону України Про внесення змін до деяких Законів України щодо застосування амністії в Україні від 06.05.2014 року, до засудженого ОСОБА_6 не має, оскільки звільнення останнього від відбування основного покарання з випробуванням, тобто проходження ним іспитового строку не є відбуванням покарання, а отже і підстав скорочення наполовину невідбутої частини покарання згідно вироку від 28.05.2012 року.

Керуючись ст. 372,537,539 КПК України, ст.86 КК України, на підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року, суд, -
постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування ст.6 Закону України Про амністію 2014 року щодо скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_6 згідно вироку Любомльського районного суду від 28.05.2012 року

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 7 діб із часу її оголошення через Любомльський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1