Справа
№ 1-114/08
ВИРОК

іменем України

06 червня
2008 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Савюк К.О.

з участю прокурора: Кухарука В.В.

потерпілого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, українця, освіта середня, одруженого, інвалід третьої групи з
дитинства, не працює, не судимого,

у злочинах, передбачених ст.ст. 296
ч.1, 122 ч.1 КК України,-

встановив:

12 квітня 2008 року, біля 16
год, знаходячись на зупинці, яка рорзташована на перехресті вулиць Генерала
Шухевича та Кунцевича у м.Володимирі-Волинському, ОСОБА_2, грубо порушуючи
громадський порядок, ігноруючи елементарні правила поведінки прийняті в
суспільстві, відкрито нехтуючи загальнолюдськими нормами моралі,
добропристойності, прагнучи продемонструвати грубу силу, показуючи свою
зверхність та хвацькість, діючи з особливою зухвалістю, безпідставно застосував
грубу силу до ОСОБА_1, яка виразилась в умисному нанесенні удару кулаком в
обличчя, внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді
перелому лівої виличної дуги, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №
191 від 07.05.2008 року відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних
ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров»я.

Підсудний ОСОБА_2 визнав себе
винним у вчиненому злочині повністю, суду пояснив, що дійсно 12 квітня 2008
року, біля 16 год, знаходячись на зупинці, яка розташована на перехресті вулиць
Генерала Шухевича та Кунцевича у м.Володимирі-Волинському, він зустрів ОСОБА_1з
яким виник конфлікт через те, що той йому не передзвонив, а він чекав його
дзвінка. В ході конфлікту він умисно наніс удар ОСОБА_1
кулаком в обличчя. Щиро розкаюється у вчиненому. Шкоду, завдану злочином,
відшкодував повністю, просить суворо не карати.

Визнавши недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються,
з”ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового
розгляду змісту цих обставин за
відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз”яснивши їм,
що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину підсудного доведеною
повністю і його дії кваліфікує за ст.296 ч.1
КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю
та за ст.122 ч.1 КК України як спричинення умисного середньої тяжкості
тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя
і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров»я.

При обранні міри покарання підсудному
суд враховує суспільну небезпеку вчиненого та дані про його особу. Злочини,
які
вчинив підсудний, відносяться до категорії
злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Суд враховує відомості про стан здоров»я підсудного, його характеристику
за місцем проживання, те, що тяжких наслідків від вчиненого не настало.

Обставинами, що пом»якшують покарання
підсудного, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті даного
злочину, повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

За таких обставин справи, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції
закону, за яким він притягується до відповідальності, із застосуванням ст.70 КК
України, не пов»язане з його ізоляцією від суспільства, що буде необхідним та
достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України,
суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.296 ч.1, 122 ч.1
КК України, призначивши покарання:

- за
ст.296 ч.1 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік;

- за ст.122 ч.1
КК України - у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді
обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75, 76 КК України,
ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов»язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з»являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуючий:
/ підпис /
О.В.Лященко

З оригіналом вірно:

Суддя Володимир-Волинського міського суду О.В.Лященко