У х в а л а

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневівна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Кармазіна Ю.М.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області
на вирок Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2007
року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

засуджено:

за ч. 1 ст. 121 КК України на п'ять років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 296 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим ОСОБА_1 визначено остаточне покарання п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК
України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком три роки з покладенням на нього обов'язків не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та
роботи, періодично з'являтися на реєстрацію в ці органи.

В апеляційному порядку
справа не розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним у тому,
що він 4 жовтня 2001 року близько 19 год., перебуваючи біля хлібного кіоску, що
по вул. Докучаєва в с. Комуніст Харківського району Харківської області, грубо
порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, завдав декілька ударів лопатою по голові
ОСОБА_2, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційному поданні
прокурор порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 з направленням
справи на новий судовий розгляд, у зв'язку з неправильним призначенням
засудженому, який пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі, яке згідно
із законом йому не могло бути призначене.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора, який підтримав подання частково і просив вирок змінити та звільнити
засудженого від покарання, призначеного за ст. 296 ч. 1 КК України на підставі
ст. 48 КК України, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджена
сукупністю зібраних у справі доказів, які об'єктивно оцінені та обґрунтовано
покладені судом в основу вироку, що у поданні не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за
ст.ст. 121 ч. 1, 296 ч.1 КК України є правильною і також не оспорюється.

Разом з тим, відповідно до
вимог ч. 3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується
до осіб, що досягли пенсійного віку.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, отже на момент постановлення вироку від 20
березня 2007 року йому виповнилося 69 років, тобто він досягнув пенсійного
віку.

Проте суд при призначенні покарання
за ч. 1 ст. 296 КК України зазначені обставини не врахував, чим порушив вимоги
ч. 3 ст. 61 КК України.

Санкцією ст. 296 ч. 1 КК України крім
обмеження волі передбачені покарання у виді штрафу та арешту.

У касаційному
поданні питання про призначення засудженому за ст. 296 ч. 1 КК України більш
суворого покарання не ставиться, а відповідно до ст. 397 КПК України Верховний
Суд України не вправі посилити покарання, коли з цих підстав не внесено подання
прокурора.

Тому колегія суддів виходячи
із роз'яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №
7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, а також ураховуючи те, що
ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 296 ч. 1 КК України, який
належить до злочинів невеликої тяжкості, щиро кається, позитивно
характеризується за місцем проживання й на підставі ст. 48 КК України та ч. 5
ст. 7 КПК України засуджений підлягає
звільненню від покарання, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

За таких обставин, підлягає
виключення з вироку призначення ОСОБА_1 покарання за правилами ст. 70 ч. 1 КК
України.

Керуючись ст. ст. 395, 396
КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

касаційне подання першого
заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Харківського
районного суду Харківської області від 20 березня 2007 року щодо ОСОБА_1
змінити.

На підставі ст. 48 КК
України і відповідно до ч. 5 ст. 7 КПК України звільнити ОСОБА_1 від покарання,
передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

Вважати ОСОБА_1 засудженим
за ст. 121 ч. 1 КК України на п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком три роки.

Паневін
В.О. Коротких О.А. Кармазін Ю.М.