Справа №10-264/07 Головуючий
у І інстанції Сівчук А.Є.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 9
листопада 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської

області у складі: головуючого - судді Фідрі О.М. ,

суддів - Матата
О.В., Опейди В.О.,

з участю
прокурора - Остапчука
C.O.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1
,

захисника
- ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 30 жовтня 2007
року, якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця й
мешканця АДРЕСА_1, неодруженого, вантажника складу-магазину «Люкс»,
несудимого,
відмовлено у задоволенні подання про обрання запобіжного заходу взяття
під варту та обрано запобіжний захід підписку про невиїзд,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 30 жовтня 2007 року відмовлено у задоволенні
подання слідчого СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області про обрання
запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
296 КК України, та обрано йому
запобіжний захід -підписку про невиїзд.

В
апеляції на дану постанову прокурор ставить питання про її скасування та
повернення подання на новий судовий розгляд,
посилаючись на неврахування судом при прийнятті рішення тяжкості та
підвищеної суспільної небезпеки злочину,
у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого та його
захисника, які заперечили доводи
апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляцію слід залишити без
задоволення за таких підстав.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», запобіжний захід взяття під
варту обирається лише в разі, коли інші
запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних
обов'язків і його належної поведінки, та
коли є достатні підстави вважати, що ця
особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню істини
у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Як
вбачається з матеріалів справи, відсутні
будь-які дані, які б свідчили про
те, що ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню фактичних обставин
справи, продовжувати злочинну
діяльність. Його обвинувачують у вчиненні злочину середньої тяжкості. Однак
тяжкість злочину не є безумовною підставою для застосування щодо особи
запобіжного заходу взяття під варту.

Слідчий
в судовому засіданні пояснив, що на
даний час немає необхідності утримувати ОСОБА_1
під вартою, оскільки його дії
перекваліфіковано на менш тяжкий злочин,
збитків ним не заподіяно, він не
перешкоджає встановленню фактичних обставин справи, дає послідовні показання.

Крім
того, ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної
відповідальності, має постійне місце
проживання, роботи, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, сумлінно з'являється на виклики слідства й
суду та виконує покладені на нього процесуальні обов'язки.

Тому суд
першої інстанції, врахувавши
вищенаведені обставини, обґрунтовано
відмовив в обранні щодо ОСОБА_1
запобіжного заходу взяття під варту.

Керуючись ст.
ст. 362, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від
30 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.