Справа № 1-89 / 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року м.
Звенигородка

Звенигородський
районний суд в складі

головуючого судді:
Дудніченко В.М.

при секретарі: Костенко Т.В.

з участю прокурора: Науменко Р.П.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Звенигородка, Черкаської області в приміщені Звенигородського
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженка, м. Ватутіно, Черкаської області,
жителька с. Стецівка, Звенигородського району, Черкаської області українка, громадянка України, освіта середня,
не працює, раніше не судима, в скоєні

злочину передбаченого ст.164ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудна ОСОБА_1. згідно рішення
Звенигородського районного суду в Черкаській області № 2- 1056 від 03 жовтня
2002 року та виконавчого листа Звенигородського районного суду №2- 1056 від 03
жовтня 2002 року, повинна сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_2, жительки с. Стецівка, Звенигородського району,
Черкаської області на утримання своїх неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3-
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, та ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, в розмірі
і/з частини усіх видів заробітної плати кожного місяця, але не менше 12
частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян , починаючи з 14.08.2002
року і до повноліття дітей.

Остання сплата по аліментах відбулася 07.05.2007 року в сумі 600 грн.,
(згідно квитанції № 1 від 07.05.2007 виданої Звенигородським відділенням № 2970
ВАТ Державний ощадний банк України.

З 07.05.2007 року по даний час аліменти ОСОБА_1на утримання своїх
неповнолітніх дітей; ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, та ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження не сплачувала жодного разу, матеріальної допомоги не надавала,
злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на
утримання дітей. Не працевлаштувалася, до центру зайнятості населення по
питанню працевлаштування не зверталася, на виклики та попередження державного
виконавця не реагувала. Мір що до погашення заборгованості, яка утворилась по
аліментам не приймала і не приймає. Маючи гроші отримані від тимчасових
заробітків, виконавчу службу про отриманні доходи не повідомляла. Так, в восени
2007 року ОСОБА_1працювала по дому господарству а саме допомагала викопувати
картоплю, ОСОБА_5, жительці с. Стецівка,
Звенигородського району, за, що остання платила її гроші в сумі 20 - 30 грн.,
також ОСОБА_1, допомагала весною 2008 року садити та сапати картоплю в ОСОБА_5, жительці с. Стецівка,
Звенигородського району, за, що остання платила її гроші в сумі 20 - 30 грн..

Кошти, які ОСОБА_1. отримувала від
тимчасових заробітків витрачала на власні потреби, а аліменти не сплачувала,
заборгованість не погашала.

Заборгованість ОСОБА_1, по аліментам станом на 01.05.2008 року становить
11431,20 гривень.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. в
інкримінуємому злочині вину визнала повністю, пояснила, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з
її вини в зв”язку з тяжким матеріальним станом.

Винність підсудної ОСОБА_1. у вчинені злочину в
судовому засіданні доведено доказами зібраними в справі перевірені судом у
відповідності до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в наслідок повного об'єктивного розгляду в
судовому засіданні, суд вважає, що
пред'явлене обвинувачення доведено
повністю.

Суд
дії підсудної ОСОБА_1. кваліфікує за
ст.164ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
підсудної, яка по місцю проживання характеризується посередньо.

Пом'якшуючі
вину обставини визнання вини.

Обтяжуючі
вину обставини не встановлено.

Суд
рахує, що до підсудної ОСОБА_1.
необхідно вибрати покарання у
вигляді обмеження волі.

Суд враховує, як пом'якшуючі вину обставини, а також те що тяжких наслідків
не наступило, підсудна вперше скоїла злочин,
має постійне місце проживання, а тому за доцільним суд, вважає, на
підставі ст. 75 КК України звільнити підсудну
від відбування покарання з випробовуванням.

Речові
докази по справі відсутні.

Судових
витрат по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,-

з а с у д и в
:

визнати
ОСОБА_1 винною в скоєні злочину, передбаченого ст.164ч.1 КК України, та
призначити покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
засуджену ОСОБА_1. звільнити від відбування призначеного покарання у
вигляді 1 року обмеження волі з
випробовуванням якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Покласти
на засуджену обв'язки відповідно до ст..
76 КК України:

1.
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи;

2.
Повідомляти кримінально виконавчу систему про зміну місця проживання та роботи;

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1. обрати підписка про невиїзд.

Речових
доказів по справі не має.

Судових
витрати по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено

На
вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15
діб з моменту проголошення.

Суддя Дудніченко
В.М.