Дата документу 12.02.2015
Справа № 334/70/15-к
Провадження № 1-кп/334/78/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004910 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

18.06.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 309 ч.2,69 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

10.06.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 309 ч.2,70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі;

08.12.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі; звільнений 17.09.2012 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України,

встановив:
15 грудня 2014 року, в денний час, в районі зупинки громадського транспорту ТЦ Україна в м. Запоріжжі, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, шляхом привласнення знайденого повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (маріхуану), який став незаконно зберігати при собі з метою збуту і перевіз громадським транспортом до бул. Бельфорського в м. Запоріжжі.

16.12.2014 року, о 10 годині 30 хвилин, на бул. Бельфорському в м. Запоріжжі працівники міліції виявили та вилучили у ОСОБА_4 пакет з наркотичним засобом, який згідно з висновком експерта № 1825 від 19.12.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною), масою 5,6076 г в перерахунку на суху речовину,

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 309 ч. 2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

31.12.2014 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0004910, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання провини. У відповідності з угодою прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.2 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою провину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за скоєний злочин по ст. 309 ч.2 КК України - три роки позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном один рік.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди суд бере до уваги наступні обставини:

У відповідності зі ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладено угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання вини. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КК і КПК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду і строку покарання, заявивши, що здатний виконати прийняті відповідно угодою зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, у відповідності зі ст. 12 КК України не є тяжким, внаслідок злочину шкода завдана лише суспільним інтересам, потерпілих від злочину немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання провини, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Беручи до уваги, що умови угоди про визнання провини між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КК і КПК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, вважає, що є всі правові підстави для затвердження зазначеної угоди.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який кваліфіковано за ст. 309 ч.2 КК України, згідно якої належить призначити визначену сторонами в угоді про визнання вини міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0004910 угоду про визнання провини від 31.12.2014 року між прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання провини від 31.12.2014 року покарання - три роки позбавлення волі. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Застосувавши до засудженого ст. 76 КК України, покласти на нього такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обрати засудженому особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі пакет з марихуаною знищити.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1