У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Філатова В.М., Таран
Т.С.

розглянула в судовому
засіданні 1 липня 2008 р. у м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого
ОСОБА_3 на вирок Алчевського міського суду Луганської області від 30 листопада 2006 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області від
2 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

народженого ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

виправдано за ч.3 ст. 358 КК України за
відсутністю складу злочину;

засуджено за ч.3 ст. 190
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік з
покладенням на нього певних обов'язків відповідно до вимог ст. 76 КК України.

ОСОБА_2

народженого
ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина
України, раніше не судимого.

виправдано за ч.1 ст. 358 КК України за
відсутністю складу злочину;

засуджено за ч.3 ст. 190
КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком
3 роки з покладенням на нього певних обов'язків відповідно до вимог ст. 76 КК України.

З засуджених стягнуто солідарно на користь потерпілого ОСОБА_3 39000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і 2000 грн.
- моральної.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Луганської області 2 лютого 2007 року вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 засуджені за те, що у квітні 2006 року в м. Алчевську Луганської області за попередньою
змовою групою осіб шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_3 на суму 45000 грн., тобто вчинили шахрайство у великих розмірах.

Крім того, вказаним вироком ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виправдані
відповідно за ч.3 і ч.1 ст.358 КК України за відсутністю в їх діях складів злочинів
- підроблення, виготовлення підроблених документів і використання завідомо підробленого
документа.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону,
яке, на його думку виразилось у незаконному виправданні ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за ст.
358 КК України, а також у необхідності притягнення до кримінальної відповідальності
ОСОБА_4, просить скасувати постановлені у справі судові рішення і
направити справу прокурора на додаткове розслідування.

Також потерпілий вважає. що судом призначено засудженим занадто
м'яке покарання і неправильно вирішено цивільний позов в частині відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове та судове слідство
у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень
цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судових рішень, у
справі не допущено.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні
шахрайських дій відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені перевіреними
у справі та наведеними у вироку доказами, що у скарзі потерпілого й не оспорюється.

Що стосується доводів потерпілого про незаконне виправдання
ОСОБА_1 за ч.3 і ОСОБА_1 за ч.1 ст.
358 КК України, то вони є безпідставними, оскільки суд дійшов обґрунтованого висновку
про те, що заповнення засудженими не відповідаючими дійсності даними бланків прийомо-здаточних
актів і їх використання є способом вчинення шахрайства при відсутності умислу на
вчинення самостійного злочину, передбаченого ст. 358 КК України, а самі акти є звичайними
документами бухгалтерського обліку.

Що стосується доводів у касаційній скарзі потерпілого про
необхідність притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4, то вони також були предметом перевірки судів першої та апеляційної
інстанцій і обґрунтовано визнані безпідставними, що належно мотивовано у судових
рішеннях.

При призначенні засудженим покарання суд відповідно до вимог
закону врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи ОСОБА_1 і ОСОБА_2, обставини,
що пом'якшують їх відповідальність, і дійшов обґрунтованого висновку про можливість
звільнення засуджених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Також правильно, відповідно до вимог закону і з урахуванням
моральних страждань потерпілого вирішено судом цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення з засуджених 2000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, що також мотивовано у вироку належним чином.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги потерпілого ОСОБА_3 відмовити.

С
у д д і:

Присяжнюк Т.І.
Таран Т.С.
Філатов В.М.