АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1416/13-к
Номер провадження 11-кп/786/163/2013
Категорія: ст.389 ч.2 КК НТ
Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т.В.
Доповідач ап. інст. Тараненко Ю. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого - судді Тараненка Ю.П.

суддів Кожевнікова О.В. Герасименко В.М.

при секретарі Козин Н.В.

з участю прокурора Акулової С.М. виправданого ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Комсомольська на вирок Комсомольського міського суду від 30 травня 2013 р.,

ВСТАН О В И Л А :

Цим вироком -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Комсомольськ Полтавської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1, раніше судимий:

1) 2.06.2009 р. вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 1190 грн.,

2) 15.09.2010 р. вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2011 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 9.07.2012 року невідбуту частину покарання замінено більш м'яким у вигляді виправних робіт терміном 1 рік 1 місяців 9 днів,

- визнаний невинним та виправданий за ч.2 ст.389 КК України за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

У вироку суду зазначено наступне.

"Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти правосуддя за таких обставин.

Згідно із пред'явленим обвинуваченням, ОСОБА_2, будучи засудженим вироком Апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2011 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, невідбуту частину якого постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 9.07.2012 року було замінено більш м'яким у вигляді виправних робіт терміном на 1 рік 1 місяць 9 днів, реалізуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи про призначене йому покарання, будучи попередженим Комсомольським МП КВІ про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування виправних робіт, а також, усвідомлюючи це, на виклики до Комсомольського МП КВІ не з'являвся та не працевлаштовувався, чим ухилявся від виправних робіт.

Своїми умисними діями, що проявилися в умисному ухиленні від відбування виправних робіт, ОСОБА_2, який засуджений до цього покарання скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України".

В якості доказів обвинувачення органом досудового слідства представлені показання свідка - заст. Начальника Глобинського МВ КВІ ОСОБА_3 та письмові докази на підтвердження факту ознайомлення засудженого з умовами відбування покарання у вигляді виправних робіт, та дані на підтвердження перебігу і тривалості відбування ОСОБА_2 згаданого виду покарання.

Свою вину в пред'явленому обвинувачені ОСОБА_2 не визнав, заперечивши наявність умислу на ухилення від відбування виправних робіт.

Дослідивши представлені стороною обвинувачення докази, суд вважає, що доведеність вини ОСОБА_2 в інкримінованому злочині є наслідком невірного тлумачення органом досудового слідства матеріальної норми права.

Пред'явивши ОСОБА_2 обвинувачення в ухиленні від відбування покарання у вигляді виправних робіт, і зазначивши про те, що він є особою, засудженою до цього покарання, орган досудового слідства не визначився із поняттям суб'єкту згаданого злочину, і як наслідок не встановив склад кримінального правопорушення.

Разом з тим, суб'єкт злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України є спеціальним - ним може бути лише особа, засуджена до покарання у виді громадських робіт. Згадана норма прямо закріплена в диспозиції ч. 2 ст. 389 КК України, і безпосередньо узгоджується з нормами КПК України (ред. 1961 р.) та положеннями діючого КПК України ( ст. 42 КПК України), згідно з яким засудженою є особа, щодо якої винесено обвинувальний вирок, що на думку суду виключає правові підстави ототожнювати особу, засуджену до відповідного покарання вироком суду, та таку, яка відбуває покара рання певного виду, в даному випадку у відповідності до положень ст. 82 КК України. На користь такого висновку свідчать також положення ч. 5 ст. 52 КК України, відповідно до яких кримінальна відповідальність за ухилення від покарання, не пов'язаного з позбавленням волі ( ст. 389, 390 КК України) настає за умови , що таке покарання призначене вироком суду.

Отже, виходячи з аналізу норми статті 389 КК України, суд має всі підстави дійти висновку, що ОСОБА_2, який відбуває покарання у виді виправних робіт в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м'яким, не є суб'єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, що виключає наявність складу кримінального правопорушення і у відповідності до положень ч. 1 п.2 ст. 284, ч.1 ст. 373 КПК України є підставою для ухвалення виправдувального вироку."

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вироку з підстав істотного порушення норм кримінально-процесуального закону з призначенням нового розгляду справи .

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 про обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав .

Одночасно з даним кримінальним провадженням в провадженні Комсомольського міського суду перебувало інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ст.186 ч.2 КК України, які не були об"єднані в одне провадження згідно вимог ст.334 ч.2 КПК України, в чому за твердженням апелянта допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону .

За твердженням прокурора до суду направлено для розгляду по суті й третє кримінальне провадження відносно ОСОБА_2, яке підлягає розгляду згідно вимог закону в одному об"єднаному провадженні також .

В апеляційній скарзі прокурора вказуються й про інші допущені судом при розгляді справи порушення вимог процесуального закону, зокрема залишення без розгляду клопотання прокурора про оголошення та дослідження в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, ненадання сторонам слова для реплік, порушення встановленого порядку допиту свідка та закріпленого законом принципу безперервності судового розгляду .

Таким чином, доводи апелянта про розгляд справи з порушенням вимог закону не позбавлені підстав, у зв"язку з чим вирок суду з підстав, передбачених ст.411 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції, при якому судовий процес необхідно провести у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405. 407 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Комсомольська задовольнити .

Вирок Комсомольського міського суду від 30 травня 2013 р. відносно ОСОБА_2 скасувати .

Призначити новий розгляд справи в Комсомольському міському суді.

С У Д Д І :

Кожевніков О.В. Тараненко Ю.П. Герасименко В.М.

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно: Тараненко Ю.П.