У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого,
судді

Косарєва В.І.,

суддів за
участю прокурора

Коротких О.А. і Нікітіна
Ю.І., Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 березня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області
на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2006 року,
якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, застосовані
примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам.

В апеляційному порядку справа
не переглядалась.

Місцевим судом в судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_1, який не досяг віку притягнення до кримінальної
відповідальності, у період часу з грудня 2002 року по березень 2003 року в м.
Харкові за попередньою змовою з іншими особами вчинив ряд крадіжок чужого майна
з проникненням у приміщення, а 1 березня 2003 року також за попередньою змовою
групою інших неповнолітніх відкрито заволодів майном ОСОБА_2 на загальну суму 15 грн.

У касаційному поданні прокурор,
посилаючись на те, що суд безпідставно не встановив конкретний термін заходів
виховного характеру, а також безпідставно не вказав у постанові ознаку
повторності суспільно-небезпечного діяння, просить постанову місцевого суду
скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а справу
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, міркування прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у поданні доводи,
колегія суддів вважає, що у задоволенні касаційного подання слід відмовити.

Як убачається з матеріалів справи,
в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою винність і щиро покаявся у
вчинених ним діяннях. Мати неповнолітнього запевнила суд, що забезпечать
належну поведінку свого сина. Прокурор,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, висловив думку про
можливість передачі ОСОБА_1 під нагляд матері. Суд ухвалив
саме таке рішення, яке ніким із учасників судового розгляду не
оскаржувалося і в установленому законом порядку звернуто до виконання.

Відповідно до вимог чинного
законодавства України, виховання дитини батьками здійснюється до досягнення нею
повноліття, а тому вважати, що не встановлення судом терміну нагляду за
неповнолітнім є таким порушенням норм кримінального закону, яке тягне за собою
скасування судового рішення, не можна. Крім того, сумніви щодо виконання
постанови можуть бути вирішені в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

Також не може бути підставою для
скасування даного судового рішення те, що суд не вказав при кваліфікації
суспільно-небезпечних діянь, вчинених Дзвонковським, ознаку повторності.

Отже, істотних порушень вимог
кримінально-процесуального законодавства та неправильного застосування
кримінального закону, які можуть бути підставою для зміни чи скасування
постанови місцевого суду, у справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 395-396 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

відмовити в задоволенні касаційного
подання першого заступника прокурора
Харківської області про скасування судового рішення, постановленого щодо
ОСОБА_1.

Судді:

Косарєв В.І. Коротких
О.А. Нікітін Ю.І.