Номер провадження: 11-кп/785/544/15
Номер справи місцевого суду: 523/28/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси на вирок Суворовського районного суду м. Одеси 11.02.2015 року, -

встановила:
вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимий, згідно ст. 89 КК України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ст. 289 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитом, строком на 2 роки.

Згідно вимог ст. 76 КК України суд поклав на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: проходити періодично реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання та роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання обчислено з дня проголошення вироку 11.02.2015 року.

Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ 2103 р/н НОМЕР_1 , та металевий трос повернуто.

Вироком суду встановлено, що 05.12.2014 року, після 21:00 годин, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, в зв`язку з чим, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, він прибув до б. № 151 по пр. Добровольського в м. Одесі, де побачив автомобіль ВАЗ-2103 р/н НОМЕР_1 , який стояв біля зазначеного будинку і за допомогою заздалегідь заготовлених ключів, відчинив двері автомобілю та здійснив спробу завести його. Після невдалої спроби завести автомобіль, ОСОБА_8 , маючи намір довести свій злочинний умисел до кінця, пішов до проїзної частини проспекту Добровольського м. Одеси, де зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_9 та пояснив йому про необхідність допомоги в буксируванні нібито власного автомобілю. ОСОБА_8 , розмістившись за кермом вказаного автомобілю, який буксирував ОСОБА_9 , попрямував до центру м. Одеси, незаконно заволодівши транспортним засобом, який належить ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальний збиток на суму 20000 тис. грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, адвоката і ОСОБА_8 , які заперечували апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляції без задоволення з наступних підстав.

Кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України і встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не заперечуються.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про можливість застосування до ОСОБА_8 дії ст. 75 КК України, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що суд не врахував, що ОСОБА_8 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння і жодна з обставин, яка врахована судом, як пом`якшуюча покарання, не підтверджена матеріалами кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та суспільну небезпечність.

Врахована судом і обставина, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом визнані: розкаяння в скоєному, сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна, відсутність претензій з боку потерпілої, відсутність судимості, згідно ст. 89 КК України, наявність на утриманні малолітньої доньки 2012 року народження, визнання провини.

Заява потерпілої про відсутність претензій до ОСОБА_8 міститься в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджений і факт наявності у ОСОБА_8 доньки 2012 року народження.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_8 пояснив, що він працює не офіційно по найму і кошти для утримання доньки він переказує матері дитини, що підтвердив документально.

В силу вимог ст. 89 КК України, ОСОБА_8 визнається таким, що не має судимості, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у вироку при призначені покарання.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не встановила.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 376, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси 11.02.2015 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4