Справа
№1-229/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 року Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого
- судді Мурашко І.А.,

при
секретарі - Лутченко Т.Ю.,

з участю прокурора
- Редюк А.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Чернігів, українки, громадянки України, освіта
середня , не працює, раніше не судимої, незаміжня, проживає: АДРЕСА_1,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи з 17 по 25 березня 2008 року на посаді продавця у ТОВ
“РіК”(м. Чернігів, вул.Белова,5), будучи матеріально-відповідальною особою за
збереження ввірених їй матеріальних цінностей, згідно договору від 17.05.2008
року, укладеного між нею та керівником ТОВ “РіК”, 23.03.2008 року, здійснюючи
роздрібний продаж товарів ТОВ “РіК” у кіоску товариства, розташованому на
зупинці громадського транспорту ”Центральний парк культури та відпочинку” м.
Чернігова, привласнила грошові кошти товариства, отримані від реалізації
товарів на суму 800 грн., які витратила на власні потреби.

24.03.2008 року, ОСОБА_1, діючи повторно, на своєму вищевказаному робочому
місці, привласнила грошові кошти, отримані від реалізації товарів товариства на
суму 613,76 грн., яки витратила на власні потреби, в сього привласнила та
розтратила грошових коштів товариства на загальну суму 1 413,76 грн.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому їй
обвинуваченні по ч.3 ст. 191 КК України
визнала повністю та відмовилась давати показання, вказавши, що повністю
підтверджує показання, які давала у ході досудового слідства. Будучи допитаною
в якості обвинуваченої у ході досудового слідства підтвердила обставини
скоєного злочину , викладені у обвинуваченні(а.с 63-64).

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба
дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що
учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудної та кваліфікація її
дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового
розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та
істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1 у судовому засіданні
знайшло своє підтвердження у повному обсязі, а дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ч.3 ст. 191 КК України, як привласнення та розтрата чужого
майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру
покарання підсудній ОСОБА_1 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею
злочину, що шкода заподіяна злочином підсудною відшкодована повністю, особу
винної - її вік, сімейний стан, освіту, стан здоров'я , негативну
характеристику підсудної за місцем попередньої роботи, дані щодо притягнення
підсудної до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують покарання, суд вважає - щире каяття,
добровільне відшкодування завданого збитку, а обставин, що обтяжують покарання
підсудній, у судовому засіданні не встановлено.

За наявності декількох обставин , які пом'якшують відповідальність та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття підсудної,
добровільне відшкодування завданого збитку, з урахуванням особи винної, суд
вважає за можливе при призначенні покарання підсудній за ч.3 ст.191 КК України
застосувати до ОСОБА_1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м'якого
виду основного покарання , не зазначеного в санкції частини статті за вчинений
підсудною злочин. За наявності вказаних підстав, суд вважає за можливе не
призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати
певні посади чи займатись певною діяльністю.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно
призначити покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених для даного виду
покарання в Загальній частині КК України без позбавлення права обіймати певні
посади чи займатись певною діяльністю.

Цивільні позов ТОВ “РіК” слід залишити без розгляду у зв'язку з поданням
заяви представником цивільного позивача про відкликання позовної заяви
товариства.

Постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_1 від 23.04.2008 року
підлягає скасуванню, а майно поверненню ОСОБА_1

Речові докази - документи необхідно залишити на
зберігання у справі.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК
України і призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 020 грн. без позбавлення
права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ТОВ “РіК” залишити без розгляду.

Постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_1 від 23.04.2008 року
(а.с.65) - скасувати, а майно(а.с.66) залишити ОСОБА_1

Речові докази - документи(а.с.41) залишити на зберігання
у справі.

На
вирок може бути
подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуючий
І.А.Мурашко