Ухвала

іменем україни

27 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів:при секретарі ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317, за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 раніше судимого: вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 7 березня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2013 року за ч. 1 ст. 185 ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_14,

адвоката ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 9 липня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2014 року, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Також вироком суду вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75. 76 КК України щодо яких судові рішення не оскаржуються.

Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України скасовано. Призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вирок Переченського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2014 року постановлено виконувати самостійно. Змінено вирок в частині вирішення питання щодо судових витрат. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_5, обґрунтовуючи прохання про зміну вироку апеляційного суду, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Вважає, що апеляційний суд необґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання - рецидив злочинів та безпідставно скасував рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Від прокурора надійшло заперечення на касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5, в якому він просить вирок апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 12 березня 2013 року о 21 годині, біля будинку АДРЕСА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8, шляхом зламу навісного замка на гаражному приміщенні, що належить ОСОБА_9, проникли всередину, звідки таємно викрали мідний титан та мідні трубки загальною вагою 20 кг вартістю 1 000 грн, 2 кг алюмінієвих трубок вартістю 20 грн та набір ручних слюсарно-монтажних інструментів «KING ROY» вартістю 545 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1 565 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора яка заперечила проти задоволення касаційної скарги адвоката ОСОБА_5 та просила скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції у зв'язку з порушеннями кримінального процесуального закону, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, перелік яких наведено у ст. 412 КПК України.

На думку колегії суддів, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції розглянуто із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 420 КПК України вирок апеляційного суду - це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку та повинен відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законним і обґрунтованим, відповідати загальним вимогам до вироків.

Положеннями ст. 374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 апеляційним судом ці вимоги кримінального процесуального закону не дотримані.

Всупереч ст. 374 КПК України суд апеляційної інстанції у резолютивній частині вироку не зазначив статтю закону України про кримінальну відповідальність за якою визнав ОСОБА_6 винуватим та призначив йому покарання у виді позбавлення волі.

Також, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, у вироку мають бути наведені належні і достатні мотиви прийнятого рішення. Невмотивованість висновків суду у вироку, прийняття необґрунтованого рішення є неприпустимим.

Проте у даному кримінальному провадженні наведених положень закону апеляційний суд також не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд, погодившись з доводами апеляції прокурора про наявність обтяжуючої покарання обставини - рецидиву злочинів, жодним чином не мотивував свого висновку і не зазначив якими положеннями закону керувався, приймаючи таке рішення.

Разом із тим, згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 4 червня 2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз врахувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

За таких обставин, вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час цього розгляду з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів належить ретельно перевірити доводи викладені в апеляційній та касаційній скаргах, зокрема правильність призначеного ОСОБА_6 покарання, й ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12