Провадження № 1-в/537/343/2015
Справа № 537/3111/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м.Первомайськ, росіянина, без громадянства, не одруженого, освіта неповна середня, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:
29.12.2006 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, 69, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільненого 03.05.2008 року умовно-достроково на 5 місяців 29 днів;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з заявою про умовно-дострокове звільнення.
Із матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 по даній справі був засуджений 08.04.2009 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.121, ч.1 ст.121, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 30.10.2008 року, кінець строку покарання 30.10.2016 року. Під час відбування покарання в слідчому ізоляторі м.Полтави засуджений характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень, заохочень не мав. З 24.05.2009 року відбуває покарання в КВК № 69 .
Відповідно до наданої на засудженого характеристики за час відбування покарання в КВК № 69 ОСОБА_5 характеризується незадовільно, не дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня. Неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи та правами начальника відділення, має 21 стягнення, погашено в установленому законом порядку 18, решта 3 не зняті та не погашені. Не знято стягнення за 27.02.2015 року у вигляді 5 діб ДІЗО за відсутність в строю при слідуванні з промислової зони до їдальні установи, за 11.06.2015 року у вигляді 13 діб в зв`язку з вилученням з особистих речей Сім-картки мобільного оператора, за 04.07.2015 року за сперечання, висловлення невдоволення встановленим режимом. Заохочень не має. По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, виконує їх законні вимоги під контролем. До ради колективу засуджених ставиться байдуже, злодійських традицій не підтримує. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. На заходи виховного характеру реагує байдуже. Участі у суспільному житті колективу засуджених відділення не приймає. Комісією установи від 18.07.2011 року, 31.10.2012 року та 20.03.2015 року ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст.101,82,81 КВК України, відповідно, в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення.
Станом на 20.07.2015 року невідбутий строк покарання засудженим становить 1 рік 3 місяця 09 днів.
Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав, пояснив, що у нього залишалися одинока мати, яка за станом здоров`я потребує його підтримки, він також за станом здоров`я потребує звільнення, він хоче додому, де він зможе довести своє виправлення. Під час відбуття покарання він працював, але його ні разу не заохотили. Дисциплінарні стягнення він не оскаржував, вважає, що підстав для накладення стягнень не було. Прохає суд звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, ст.130 КВК України, п.п. »а» п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який прохає суд звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69), який вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів своє виправлення, тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, думку прокурора про те, що своєю поведінкою засуджений не довів, що став на шлях виправлення, тому підстави для задоволення його заяви відсутні, вважає за необхідне засудженому ОСОБА_5 в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення відмовити, оскільки своєю поведінкою, він не довів своє виправлення.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд,
постановив:
В задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя