Справа№
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року Христинівський районний
суд Черкаської області

в складі
головуючого судді Вітер Л.А.

при секретарі Кулібабі Н.А.

за участю
прокурора Барської Т.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Христинівка справу по обвинуваченню
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя м. Христинівка Черкаської
області,АДРЕСА_1, українця, громадянина У країни з середньою освітою, не
одруженого, не працюючого, судимого: 1) 01.11.2001 р. Христинівський райсудом
Черкаської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік; 2) 26.08.2003 року Бориспільським райсудом Київської
області за ст.ст. 185 ч.3,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі -
за постановою Конотопського міськрайсуду Сумської області від 21.04.2006 року
звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 6
місяців 12 днів; в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 187 ч.4, 357
ч.1 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_2. 15.12.2006 року близько 24 години перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння в м. Христинівка по пров. Кармелюка на дорозі біля буд №
9-А, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту,
що виник на ґрунті вимог повернення велосипеда, наніс ОСОБА_3, 1956 р.н., удари
руками та ногами в область обличчя, голови та грудної клітки, спричинивши
тілесні ушкодження у вигляді множинних ссадин обличчя, забійної рани нижньої
губи справа, розміжчення м'язової тканини з підшкірно-жировою тканиною, з
крововиливом в м'язовій тканині і підшкірно-жировій клітковині в ділянці правої
лопатки, синців в області нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, забійної рани лобної
ділянки голови в області перенісся і внутрішнього кінця лівої брови, яка
супроводжувалась масивною крововтратою і знекровленням організму, які
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що
призвело до настання смерті ОСОБА_3

Після нанесення
зазначених тілесних ушкоджень, коли ОСОБА_3. впав на землю і був живий,
ОСОБА_2. з метою заволодіння майном потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_3
гроші в сумі 46 грн., мобільний телефон марки «Сіменс» моделі А-55, вартістю 80
грн., зв'язку ключів в кількості 4-х штук, а всього на суму 126 грн., а також
викрав кредитну електронну пластикову картку «Приватбанк» «Подія» НОМЕР_1 та
електронну пластикову картку «Експрес банк» НОМЕР_2, які відносяться до
категорії приватних документів майнового характеру і належали потерпілому,
після чого залишив місце злочину.

Підсудний ОСОБА_2. свою вину в
скоєнні злочинів визнав частково і показав, що 15.12.2006 року близько 18 год. він разом з
своїм товаришем ОСОБА_4. пішли до магазину «Караван» по вул. Першотравневій в
м. Христинівка. Через деякий час до магазину зайшов ОСОБА_3., якого він знав.
ОСОБА_3. запропонував разом з ним випити спиртного і всіх пригощав. Біля 22 год. продавець
магазину ОСОБА_5 закрила магазин, і вони перемістились за столики під навісом.
До них приєдналася ще одна жінка на ім'я ОСОБА_6, яка була з малолітньою
дитиною. Приблизно о 23 год.
він пішов до свого знайомого

ОСОБА_7, що
проживає неподалік. В ОСОБА_7 він знаходився близько 40 хв., а потім пішов
додому. Проходячи дворами по пров. Кармелюка він побачив ОСОБА_3, який його
окликнув і став пред'являти претензії стосовно кражі велосипеда. Він відповів,
що велосипеда не брав, однак ОСОБА_3. почав ображати його, наніс йому удар в
підборіддя несильно. Він відштовхнувОСОБА_3ід себе і той упав . Потім ОСОБА_3
знову піднявся і намагався нанести йому удари. Він двічі вдарив кулакомОСОБА_3
обличчя, а коли той навалився на нього, то відштовхнувОСОБА_3ід себе. ОСОБА_3
був сильно п'яний, тому знову впав на землю обличчям вниз. Він намагався підняти
ОСОБА_3, але не зміг. З рукОСОБА_3ипав мобільний телефон, який він вирішив
забрати, а також інші речі, що були у ОСОБА_3, щоб їх не викрали, а наступного
дня повернути. Він забрав дві пластикові банківські картки, гроші в сумі біля
50 грн., зв'язку ключів, які знайшов у кишенях ОСОБА_3. Коли він забирав речі,
то ОСОБА_3 мовчав, не чинив ніяких дій, тому він думав, що той нічого не
усвідомлює, так як дуже п'яний. ЗалишаючиОСОБА_3важав, що той відлежиться і сам
добереться додому. Також він пояснив, що не став піднімати ОСОБА_3, оскільки
боявся, що той знову буде пред'являти йому претензії стосовно велосипеда. Речі
не встиг повернути, оскільки на другий день приїхали працівники міліції, які
вилучили у нього речі ОСОБА_3 та обвинуватили його у вбивстві ОСОБА_3. Наміру
вбивати у нього не було, тілесні ушкодження заподіяв з необережності, ногами не
бив.

Незважаючи на
часткове визнання своєї вини у скоєному, вина підсудного у вчиненні злочинів
стверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_8, яка показала,
що 15.12.2006 року її чоловік ОСОБА_3. протягом дня був на роботі і мав
повернутися додому після 18 години. О 19 год.
вона йому зателефонувала на мобільний і він відповів, що скоро буде вдома.
Вона ще декілька разів телефонувала, але телефон був відключений. О 23 год. 30 хв. вона
знову зателефонувала і чоловік відповів, що зараз буде вдома. Після 24 год. телефон не
відповідав. Близько 7 год.
ранку 16.12.2006 року сусіди повідомили, що на дорозі лежить якийсь
чоловік. Вона вийшла і неподалік будинку побачила чоловіка, який був мертвий, -
показами потерпілої ОСОБА_9, яка показала, що про смерть батька вона дізналась
по телефону від матері 16.12.2006 року о 8 год. 30 хв. О 13 год.
вона разом з братом ОСОБА_10. поїхали в м. Христинівку. - аналогічними
показами потерпілого ОСОБА_10.

- показами
свідка ОСОБА_4, який показав, що він разом з ОСОБА_2. близько 18 год. 15.12.2006 року
пішли в магазин «Караван». Там уже був ОСОБА_3. з велосипедом, і запропонував
їм випити, купив пляшку горілки, яку вони втрьох випили. Пізніше прийшла
ОСОБА_6 з малолітньою дитиною.ОСОБА_3зяв ще одну пляшку горілки, яку вони
розпили вчотирьох разом з ОСОБА_6. Пізніше вони перейшли в літній піднавіс, де
продовжили відпочинок. ОСОБА_3. постійно дзвонили, але він відповів лише один
раз. ОСОБА_2. приблизно
о 22 год. пішов і
більше не приходив. Коли ОСОБА_3 зібрався йти додому, то виявив зникнення свого
велосипеда, він почав телефонувати, дратуватись, а потім пішов, як він
зрозумів, що додому. До них підійшов ОСОБА_11. і повідомив, що зустрів ОСОБА_2,
який його вдарив ногою, а потім вибачився. На початку 1 год. вони пішли з
ОСОБА_5.- продавцем магазину до нього на квартиру. Також він пояснив, що в
магазині конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
не було.

- показами
свідка ОСОБА_5., яка показала, що дійсно о 19 год. 15.12.2006 року в магазині «Караван» де вона працювала
продавцем, ОСОБА_3.,
ОСОБА_2., та ОСОБА_4. розпивали спиртні напої, всіх пригощав
ОСОБА_3. Через деякий час до магазину зайшла ОСОБА_6 з малолітньою дочкою.
Близько 21 год. вони всі
вийшли з магазину і сіли за столик під навісом, де продовжували розпивати
спиртне. Сварок та суперечок не виникало. Приблизно о 23 год.

ОСОБА_2 пішов. ОСОБА_3
зателефонувала дружина
і він відповів, що вже йде додому. ОСОБА_3 став шукати свій велосипед,
говорив, що велосипед вкрали і він знає хто це зробив і вранці розбереться.
Пішов ОСОБА_3 не у напрямку свого будинку і вона подумала, що пішов шукати
велосипед. Потім прийшов ОСОБА_11., який повідомив, що зустрів ОСОБА_2, що той
вдарив його ногою. Через 20 хвилин вони всі пішли додому.

- показами
свідка ОСОБА_11, який показав, що перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
будучи інвалідом, після 23 год.
15.12.2006 року навпроти «Райавтодору» по вул. Першотравневій він побачив
чоловіка, що швидко йшов. Цей чоловік збив його з ніг і вони обоє впали. Він
впізнав ОСОБА_2, який
допоміг йому піднятись, і він пішов до магазину, а ОСОБА_2 також кудись
пішов. Біля магазину він побачив продавця ОСОБА_5 та ОСОБА_4, жінку з дитиною.
ОСОБА_4 він повідомив, що його збив ОСОБА_2
Я., і пішов в сторону автостанції. Через 10 хвилин він пішов додому. - показами свідка ОСОБА_7. який показав, що
15.12.2006 року приблизно об 11 год.
вечора до нього зайшов ОСОБА_2.,
з яким вони випили пива, поговорили, і той пішов від нього.

- показами свідка
ОСОБА_6, яка показала, що 15.12.2006 року вона разом з дочкою після 20 год. зайшли в
магазин, де працює їх знайома ОСОБА_5. Там вона побачилаОСОБА_3., ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. ОСОБА_3 залишив свій велосипед на вулиці, він всіх пригощав, купував
спиртне та закуску. Біля 23 год.
ОСОБА_2 пішов. ОСОБА_3 розрахувався і зібрався додому, але виявив пропажу
велосипеда. Велосипеда ніде не було, тоді ОСОБА_3 взяв ще 250 гр. горілки, яку
вони випили, а потім сказав, що знає, де знаходиться велосипед і розбереться.
ОСОБА_3 пішов і більше не повертався. Близько 24 год. вона з дочкою пішла додому, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 ще
залишились /т.2 а. с. 11,12/

- висновком
експерта, відповідно, до якого смерть ОСОБА_3 настала внаслідок забійної рани
лобної ділянки голови, яка супроводжувалась масивною крововтратою і
знекровленням організму. Забійна рана в ділянці перенісся і внутрішнього кінця
лівої брови явилась основним джерелом зовнішньої крововтрати, а тому її слід
відносити до пошкоджень, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по кінцевому
результату, що призвели до смерті потерпілого. Вказана рана могла утворитись
при нанесені удару ногою, при падінні і ударі об твердий тупий обличений предмет. Після
спричинення даної рани потерпілий міг прожити приблизно біля 1 години, в залежності
від швидкості крововтрати. Окрім цього, уОСОБА_3 виявлено : забійну рану
нижньої губи справа, яка спричинена при нанесенні удару рукою; забій м'яких
тканин в ділянці правої лопатки, який міг утворитись при нанесенні удару ногою;
множинні садни обличчя, які могли утворитись при падінні і терті по шорсткій
поверхні; синці в ділянці нижніх кінцівок, які могли утворитись як при
нанесенні ударів ногами, так і при падінні на площині. Вказані тілесні
ушкодження, при житті, могли б бути віднесені до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я. Всі виявлені тілесні ушкодження
являються прижиттєвими /а. с. 135-139 т. 1/. - відповідно до висновку
додаткової судово-медичної експертизи, своєчасне надання ОСОБА_3.
допомоги(накладення звичайної марлевої пов'язки), призвело б до зупинки
кровотечі і попередило б настання смерті потерпілого. /т.1 а.с. 218,219/

- протоколом
відтворення обстановки та обставин події за показами ОСОБА_2, в ході якого він
пояснював і показував, де виникла сварка та бійка з ОСОБА_3. Він пояснював, що
двічі ударив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, а коли

той
упав, то наніс йому 2-3 удари ногами в обличчя і в інші частини тіла. Також він пояснював, що
гроші та інші речіОСОБА_3 він взяв ще в магазині, коли той їх виклав на стіл і
хотів йти на автостанцію. Речі мав намір повернути, коли вони б йшли додому,
/а.с. 98-103 т.1/ - протоколом огляду місця події /а.с.3-16 т.1/

- протоколом
огляду місця події, відповідно до якої оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 в м.
Христинівка, де проживає ОСОБА_2. При огляді виявлено та вилучено - гроші в
сумі 46 грн., 2 пластикові банківські картки, зв'язку ключів, мобільний
телефон, а також предмети одягу ОСОБА_2 зі слідами крові /т.1 а.с. 17-18/ -
протоколом огляду речових доказів /т.1 а.с. 76/

- висновком
дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого сліди пальця рук, виявлені на
поверхні пластикової картки «Приват Банк Подія», залишені вказівним пальцем
лівої руки ОСОБА_2 /т.1 а.с. 176-180/ - висновком судової товарознавчої
експертизи, відповідно до якого залишкова вартість мобільного телефону «Сіменс»
А-55 становить 80 грн. /т.1 а.с. 224/ висновком судово-медичної експертизи
речових доказів, відповідно до якого на предметах одягу, вилучених у ОСОБА_2
(туфлях, джинсах, куртці), виявлено кров людини, походження якої як від ОСОБА_3
так і від ОСОБА_2 не виключається/т. 1 а.с. 187-193/

- висновком
судово-медичної експертизи, відповідно до якого станом на 16.12.2006 року у
ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено /т.1 а.с. 143/ - роздруківкою телефонних переговорів з
телефонуНОМЕР_3 (абонент ОСОБА_3.)за грудень 2006 року, відповідно до якої з
даного телефону відбулись переговори з абонентом мобільного телефону № НОМЕР_4
15.12.2006 року о 23 год.
33 хв. /т.1 а.с. 161/

- щирим каяттям,
власноручно написаним ОСОБА_2.
16.12.2006 року, відповідно до якого він вказував, що 15.12.2007 року після
23 год. біля
будинку № 9 по вул. Першотравневій між ним та ОСОБА_3. виникла сварка, під час
якої ОСОБА_3. наніс йому один удар у підборіддя, а він став наносити йому удари
кулаками в голову, а коли ОСОБА_3. впав, то наніс ще декілька ударів ногами в
різні частини тіла. Речі ОСОБА_3 забрав в магазині, ще до бійки, щоб в
подальшому їх повернути ./т.1 а.с.21/;

- протоколом
допиту ОСОБА_2 в якості підозрюваного, відповідно до якого ін пояснив, що
гроші, телефон, пластикові картки він забрав зі столу під навісом біля
магазину. Ці речіОСОБА_3 він мав намір повернути , коли приведе його додому.
Недалеко від будинку ОСОБА_3, останній затіяв сварку із-за того, що той не
пустив його на автостанцію, в ході якоїОСОБА_3 вдарив його кулаком у
підборіддя, а він у відповідь вдарив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, від чого той
упав, а потім наніс ще ОСОБА_3 декілька ударів ногами в область обличчя та по
тулубу. ОСОБА_3 залишився лежати, а він пішов додому, /т.1 а.с. 64-66/ -
протоколом допиту ОСОБА_2 в якості обвинуваченого, відповідно до якого ОСОБА_2. показав, що
він після розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3, знову з ним зустрівся 15.12.2006
року близько 24 год. у пров.
Кармелюка. ОСОБА_3. його окрикнув
і почав пред'являти претензії стосовно крадіжки велосипеда. В ході
суперечки ОСОБА_3вдарив його кулаком у підборіддя, він у відповідь відштовхнув
його, від чого той упав. Піднявшись, ОСОБА_3 знову кинувся до нього, він двічі
вдарив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, а потім відштовхнув, від чого той упав. Він
намагався піднятись, але не зміг. З рук ОСОБА_3 випав телефон, тому він вирішив
забрати телефон, а також інші речі, що були у карманах одягу ОСОБА_3, щоб потім повернути на другий день.
ОСОБА_3 не відвів додому, вважав, що

трохи
полежить і піде додому. Також він пояснював, що ОСОБА_3 був сильно п'яний і
при відібранні в нього речей не чинив ніяких дій, тому вважав, що той нічого не
усвідомлює /т.2 а.с.27-35/.

- відповідно до
висновку додаткової судово-медичної експертизи від 16.09.2007 року:
судово-медичних даних про наявність у ОСОБА_3 гематологічних захворювань
(захворювань крові та кровотворних органів) не мається; у звичайних умовах і
при нормальній згортуваності крові при виникненні рани, подібної рані лобної
ділянки у ОСОБА_3, кровотеча повинна була б припинитись через кілька хвилин і
значного знекровлення організму не повинно було б розвинутись. У даному випадну
ОСОБА_3. лежав на холодній поверхні при низькій температурі оточуючого
середовища і знаходився в стані важкого алкогольного сп'яніння, що перешкоджало
тромбоутворенню і значно продовжило час кровотечі і призвело до знекровлення
організму. Втрати свідомості ОСОБА_5. після нанесених ударів і падіння
судово-медичними даними не підтверджується, але втрата свідомості не
виключається, - відповідно до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3,
медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом, довідок
Христинівської ЦРЛ, вузлової лікарні ст. Христинівка даних про захворювання
ОСОБА_3 на гемофілію не мається. Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх
сукупності в результаті всестороннього повного та об'єктивного їх дослідження в
судовому засіданні, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення доведено частково.

Із показань
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3., виявивши пропажу
велосипеда, будучи в стані важкого алкогольного сп'яніння, говорив, що знає хто
викрав велосипед і з ним розбереться. І як стверджує свідок ОСОБА_5., ОСОБА_3.
після залишення магазину направився не у напрямку, де знаходився його будинок,
а в іншому, що дало підстави вважати, що той пішов шукати велосипед. Тому суд
не виключає, що при зустрічі з ОСОБА_2. він зразу ж пред'явив претензії
стосовно крадіжки велосипеда, після чого між ними виник конфлікт, в ході якого
ОСОБА_3. отримав вище вказані тілесні ушкодження. Намір забрати майно
потерпілого, за словами підсудного в нього виник після того, як той лежав на
землі (після побиття). Ні свідки, ні сам підсудний жодного разу не вказували,
що ОСОБА_2. виявив зацікавленість у заволодінні майном ОСОБА_3, навпаки він
залишивОСОБА_3 магазині, де продовжувалось розлиття спиртних напоїв, а сам
пішов.

Враховуючи
наведене і те, що можливість добути у справі інші докази вичерпано, суд вважає,
що дії підсудного не можуть бути кваліфіковані за ч.4 ст. 187 КК України,
оскільки в матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_2. мав корисливий
мотив при нападі на потерпілого, а є докази того, що конфлікт міг розпочатись
на ґрунті вимог потерпілого ОСОБА_3 повернути викрадений велосипед, який
переріс у бійку, під час якої ОСОБА_2. спричинив потерпілому тілесні
ушкодження, від яких той помер.

При розбійному
нападі насильство має правове значення не само по собі, а лише як складова
частина дій особи, пов'язаних із заволодінням майна потерпілого, тобто
насильство є причиною переходу майна від потерпілого до винного. Оскільки немає
достовірних доказів того, що насильство відносно ОСОБА_3 і заволодіння його
майном перебувало між собою в причинному зв'язку, то дії ОСОБА_2 не можуть
розглядатись як розбій.

Доводи
підсудного та його захисника про те, що ОСОБА_2.
не мав умислу на заволодіння майном потерпілого, а також те, що ОСОБА_3.
знаходився без свідомості і не міг усвідомлювати характеру та значення вчинюваних
ОСОБА_2 дій по вилученню майна, є безпідставними. Вони спростовуються
показаннями самого підсудного, із яких вбачається, що ОСОБА_2. мав реальну
можливість повернути речі дружині в той же день, оскільки знаходився неподалік
його будинку, а також на другий день-вранці, але

цього не зробив до приходу працівників міліції, а
навпаки, виключив телефон, хоч знав, що на телефон дзвонила дружина ОСОБА_3,
також він мав реальну можливість зателефонувати дружині ОСОБА_3 і повідомити,
що речі чоловіка знаходяться в нього. Крім того, суд вважає неправдивими покази
підсудного відносно того, що під час вилучення речей ОСОБА_3 знаходився без
свідомості, оскільки такий факт (втрата свідомості) жодним доказом не доведена.
На даний факт в попередніх своїх показах під час досудового слідства підсудний
не посилався та і судовому засіданні він вказував, що після падіння потерпілий
намагався піднятися, вважав, що полежить і підніметься. Жодного разу підсудний
не вказував ствердно, що при вилученні речей вважав, що потерпілий втратив
свідомість і через це не розумів вчинюваних з ним дій. Сам факт втрати
свідомості потерпілим не може вважатись обставиною для кваліфікацію дій
підсудного, як таємне викрадення майна, необхідно, щоб цю обставину
усвідомлював і винний. Тому суд вважає такі доводи підсудного безпідставними,
надуманими, неправдивими в цілях зменшення відповідальності за скоєне.

Тому суд вважає,
що дії підсудного необхідно перекваліфікувати з розбою на грабіж, оскільки ОСОБА_2. відкрито
заволодів майном потерпілого, після того як той знаходився на землі, був живий
і умисел на заволодіння майном потерпілого у ОСОБА_2 виник уже після нанесення
тілесних ушкоджень, а не при нападі на потерпілого.

Не ґрунтуються
на матеріалах справи і доводи підсудного та його захисника, що вбивствоОСОБА_3
вчинене з необережності.

Таким чином, дії
підсудного суд кваліфікує:

- за ч.2 ст. 121
КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть
потерпілого;

- за ч.2 ст. 186
КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

- за ч.1 ст. 357
КК України, як викрадення документів, тобто викрадення приватних документів,
вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні
виду та міри покарання підсудному враховується: ступінь тяжкості вчинених
злочинів, їх суспільна небезпечність; особа винного, що характеризується
негативно: обставини, що обтяжують покарання - це скоєння злочинів у стані
алкогольного сп'яніння, рецидив злочинів; відсутність обставин, що пом'якшують
покарання.

Суд вважає
можливим виправлення та перевиховання підсудного при призначенні йому покарання
у вигляді позбавлення без застосування ст.ст. 69,75,76 КК України.

Враховуючи те,
що ОСОБА_2. скоїв
декілька злочинів, то суд за сукупністю злочинів, призначивши покарання за
кожний злочин окремо, вважає необхідним остаточне покарання визначити шляхом
часткового складання призначених покарань, відповідно до ч.1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов,
заявлений потерпілою ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10658
грн., неотриманих доходів у вигляді зарплати чоловіка ОСОБА_3 в сумі 145923,75 грн., а також моральної
шкоди в сумі 100 тис. грн. підлягає до часткового задоволення, а саме до
відшкодування підлягає 5458 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 30 тисяч
грн. у відшкодування моральної шкоди, а в задоволенні позову в частині
відшкодування неодержаних доходів у вигляді зарплати чоловіком потерпілої за
109 місяців необхідно відмовити.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України,
шкода завдана діями підсудного відшкодовується в повному обсязі. Потерпіла
понесла витрати на поховання ОСОБА_3,
проведення поминальних обідів, що стверджується наданими доказами. Розмір
витрат становить 5458 грн., що визнає і підсудний. Витрат на придбання
пам'ятника вона не понесла, тому 5100 грн. не підлягає до стягнення. Також не
підлягає позов в частині стягнення неотриманих доходів ОСОБА_5. у вигляді
зарплати в сумі 145923,75 грн.,

оскільки потерпіла являється працездатною, не досягла
пенсійного віку, а пенсію отримує за вислугою років.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
до відшкодування підлягає моральна шкода. Потерпіла через смерть чоловіка
страждає. Злочинними діями ОСОБА_2. завдав
їй моральних страждань та переживань. При визначенні розміру відшкодування суд
враховує вимоги розумності та справедливості, а також матеріальний стан
підсудного, який не працював, не має іншого майна для відшкодування шкоди.

Судові витрати в
сумі 2458,77 грн. підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Речові докази:
одяг підлягає поверненню за приналежністю - підсудному ОСОБА_2 та потерпілій
ОСОБА_8

Керуючись ст.ст.
323-324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 визнати
винним в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 121 ч.2, 186 ч.2, 357 ч.1 КК
України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст. 121 КК України - 7 років
позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ч. 1
ст. 357 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового

складання
призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_2. до відбуття

покарання -
7(Сім) років 4 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишити попередній - утримання під вартою.

Строк відбування
покарання рахувати з 30 жовтня 2007 року У строк покарання зарахувати попереднє
ув'язнення з 16.12.2006 року по 29.10.2007 року, що відповідає 10 місяцям і 13
дням позбавлення волі.

Цивільний позов
задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 - 5458 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди, 30 тисяч грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2 2458 грн. 77 коп.
у відшкодування судових витрат на користь держави.

Речові докази -
одяг повернути ОСОБА_2. та ОСОБА_8 за принадлежністю.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту
проголошення, а засудженим ОСОБА_2. в той же строк з моменту отримання копії
вироку.