Справа № 534/315/15-к
Провадження № 1в/534/35/14
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Комсомольського ВЦ №136 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Комсомольську клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.01.1993р. Миргородським міськрайонним судом за ст.94 КК України - 13 років позбавлення волі, звільненого 02.02.2005 р. за постановою Конотопського міського суду від 26.01.2005р. за ст.81 КК України умовно достроково з невідбутим строком 7 місяців 19 днів, 12.08.2011р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1ст.121,ч.1ст.187, ч.1ст.70 КК України 6 років позбавлення волі, за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.12.2013р. невідбута частина строку покарання замінена на більш м`яку у виді обмеження волі,

- про умовно дострокове звільнення ,

в с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області 19.02.2015р. від засудженого ОСОБА_5 надійшло клопотання про умовно дострокове звільнення.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 посилається на те, що відбуває покарання в Комсомольському ВЦ №136, засуджений за ч.1 ст.121 , ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Термін відбування рахує з 17.08.2010 року, закінчення строку покарання 17.08.2016 р. Посилається на те , що ним відбуто значну частину покарання - 2/3 від загального строку покарання, а саме 4 роки 5 місяців 25 днів. Просив про застосування щодо до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, посилаючись на погіршення стану здоров`я в останній час, наявність у нього матері, яка потребує стороннього догляду, наявність у нього неповнолітньої дитини та співмешканки, яка є інвалідом . Вважає, що адміністрація установи упереджено до нього ставиться і його занадто суворо покарали 11.11.2014р. за відсутність на робочому місці, наклавши на нього стягнення у виді догани, в той час , як враховуючи, що порушення було незначне і не грубе могли обмежитись зауваженням.

Представник Комсомольського ВЦ №136 ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення заяви , посилаючись на її необґрунтованість і безпідставність, вважає , що право на умовно дострокове звільнення у ОСОБА_5 виникає лише після 30.08.2015р., тобто після останнього рішення комісії щодо застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання від 29.08.2014 р., яким засудженому відмовили в застосуванні ст.81 КК України .

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість і безпідставність, вважає, що крім підстав зазначених ухвалі апеляційного суду Полтавської області від 12.02.2015р. відповідно до вимог ч.7 ст.154 Кримінально виконавчого Кодексу України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців. Зазначив, що в даний час відсутні підстави для умовно дострокового звільнення засудженого, оскільки ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.02.2015р. скасовано ухвалу Комсомольського міського суду від 01.12.2014р. про задоволення клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення і постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 - відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.08.2011р. за ч.1 ст.121, ч.1ст.187, ч.1 ст.70 КК України 6 років позбавлення волі, за ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.12.2013р. невідбута частина строку покарання у виді позбавлення волі 2 роки 8 місяців 12 днів змінена на більш м`яку у виді обмеження волі - 2 роки 8 місяців 12 днів , початок строку 17.08.2010 року, кінець строку 17.08.2016 року.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 від 29.08.2014р. вбачається, що з 17.08.2010р. він знаходився в місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі. За час перебування в Полтавському слідчому ізоляторі мав одне стягнення , заохочень не мав.

З 04.12.2011р. відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії УДПт СУ в Полтавській області( №69). За час відбування покарання стягнень не мав , за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення.

За ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.12.2013р. не відбуту частину покарання замінено на більш м`яку у виді обмеження волі.

З 13.12.2013р. відбуває покарання в Комсомольському виправному центрі УДПтСУ в Полтавській області (№136). Під час відбування встановлений режим відбування покарання та розпорядок дня порушує . за що має 1 стягнення , яке не погашене та не знято в установленому законом порядку. Заохочень не має. Працевлаштований на виробничій майстерні установи. Змінні завдання виконує , але постійно потребує контролю з боку адміністрації установи, розумної ініціативи не проявляє. За характером інертний, не відвертий. Серед засуджених не конфліктує , підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості . Злодійські звички не підтримує, але іноді вживає жаргонні слова. Стан здоров`я задовільний. Враховуючи вище приведене , адміністрація установи вважає , що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України.

При розгляді клопотання про умовно дострокове звільнення суд враховує положення п.2ч.3 ст.81 КК України, згідно якого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за змістом п. 6 особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами ст. 81 КК України.

В свою чергу п.11 цієї Постанови зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії , помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії , помилування або рішенням суду.

Отже, як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 відбув замінене покарання менше половини призначеного строку, має ставити питання про його умовно-дострокове звільнення лише після відбуття двох третин строку покарання.

За таких обставин в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення необхідно відмовити .

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 537,539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її проголошення, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує , строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1