Справа № 11-а-735 Головуючий у суді 1 інстанції - АНДРІЯНОВ
Категорія - ст. 187 ч. 3; 262 ч. 1; Доповідач - КАДЕГРОБ А.І.
ст. 263 ч. 1 КК України
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2006 року Судова колегія апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСЄТРОВА В.І.,
суддів - КАДЕГРОБ
А.І., НІКІТІНА О.С.,
прокурора - ЧУБЕНКО В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляцію Світловодського міжрайпрокурора Петренко
Л.П. та апеляції засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2006 року, яким засуджено:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Барнаул, Алтайський Край,
Росія, жителя АДРЕСА_1, росіянина, гр. України, освіта середня, не одруженого,
не працюючого, судимого:
- 1977 році за ст.ст. 144 ч.2; 188
ч. 1 КК РРФСР до 3 років позбавлення волі;
- 24.09.1981 року Автозаводським райсудом м. Кременчука Полтавської області
за ст.ст. 94 ; 140 ч.2; 229-6 ч.2; 42; 14 КК УРСР до 15 років позбавлення волі;
- 10.10.1989 року Ворошиловградським обласним судом за ст.ст. 222 ч. ч. 1, 3; 183 ч.2; 69-1 ч. 2;
42; 43 КК УРСР до смертної кари. Указом Президента СРСР від 12.12.1990
року смертна кара замінена на 20 років позбавлення волі.
28.06.1994 року Луганським обласним судом вирок
приведено у відповідності до діючого законодавства і вважати засудженим до 15 років позбавлення
волі, звільнився в квітня 2004 року після
за ст. 187 ч.3 КК України до 12 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 262 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі; за
ст. 263 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 КК
України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, засудженому остаточно до відбуття призначено
покарання у вигляді 12 років позбавлен6ня волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
гр.. України, освіта середня-спеціальна, , не працюючого, не судимого,
за ст.. 187 ч. 3 КК України до 7
років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 263 ч.1 КК України до 3 років
позбавлення волі. На підставі ст.. 70 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суровим,
остаточно до відбуття засудженому призначено 7 років позбавлення волі з
постановленні вироку вирішено питання щодо цивільних позовів, заявлених по
справі, судових витрат та речових доказів.
вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано винними і засуджено за те, що вони за попередньою змовою між
собою, в період з грудня 2004 року по січень 2005 року вчинили розбійні напади на магазини в м.
Світловодську, де із застосуванням погроз вогнепальною та холодною зброєю,
вилучали майнові кошти.

Крім
того, в жовтні 2004 року ОСОБА_1 в м. Кременчуці, Полтавської області
викрав сумку, в якій знаходилася
вогнепальна зброя - пістолет «Корнет-С» з набоями, яку зберігав за місцем свого
проживання без відповідного на те дозволу, і використовував вказану зболю для розбійних нападів.

В кінці
січня 2005 року, після вчинення розбійного нападу в магазині «Фінвал» в м.
Світловодську, ОСОБА_1 передав
вищевказану вогнепальну зброю засудженому ОСОБА_2, який погодився її передати
на зберігання їх знайомому ОСОБА_3.

В своїй
апеляції та доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вказаний вирок суду скасувати як
незаконний, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. Вказує,
що в судовому засіданні не були допитані всі свідки, яких він просив викликати,
щоб ті підтвердили його алібі, оскільки він не вчиняв ніяких злочинів. Крім
того, вважає, що судове слідство велося упереджено, з порушенням його прав на
захист, не перевірені його доводи про непричетність до вчинення злочинів, не
взято до уваги його заяви про ведення судового засідання на російській мові.
Також зазначає, що він має тяжку хворобу серця і потребує операції. Вважає, що
я в ході досудового та судового слідства було допущено ряд порушень норм
процесуального та матеріального права.

Засуджений
ОСОБА_1 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, оскільки вважає вказаний
вирок суду незаконним. Вважає, що під час досудового слідства та судового
слідства до нього було упереджене ставлення, так як він раніше неодноразово судимий, і внаслідок
цього було допущено багато порушень норм процесуального права, не бралися судом до уваги його доводи про
непричетність до вчинення злочинів.

В
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, оскільки під час розгляду справи судом було порушено норми
процесуального права.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, засуджених,
які також підтримали доводи своїх апеляції, і просять вирок суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд, вивчивши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи ,
судова колегія доходить до наступних висновків.

При
розгляді кримінальної справи судом першої інстанції було допущено ряд грубих
порушень норм кримінально-процесуального права.

Так,
головуючим у підготовчій частині судового засідання не з»ясовувалось і не
розв»язано питання про мову, якою проводити судочинство.

Із
протоколу судового засідання вбачається, що головуючий неправильно, в порушення
вимог кримінально-процесуального законодавства розв»язував клопотання ОСОБА_2
про направлення запиту на станцію
«Швидкої допомоги», і дане клопотання було вирішено судом двічі (т.3 а.с. 99,
102) і обидва разу без видалення суду в нарадчу кімнату, що є грубим порушенням
норм КПК України.

При
оголошенні резолютивної частини обвинувального висновку, судом не з»ясовано
думку учасників процесу щодо їх згоди на це.

В
матеріалах справи а.с. 54 т. 3 є постанова суду від 06.04.2006 року, в якій
вказано, що підсудний ОСОБА_1 заявив суду клопотання про проведення йому
медичного огляду, оскільки він за станом здоров»я не може приймати участь в
судовому засіданні, а в резолютивній частині вказаної постанови суду вирішено провести медичний огляд підсудного
ОСОБА_2

В
матеріалах справи (а.с. 55, 56 т. 3) є ще дві постанови суду від 06.04.2006
року, але із протоколу судового засідання не вбачається, що вказані постанови
суду були винесені судом у нарадчій кімнаті і після виходу оголошені учасникам
процесу, а, як вбачається із протоколу судового засідання (а.с. 103 т.3), вказані постанови були оголошені судом учасникам процесу 12.04.2006 року, що
є грубим порушенням норм КПК України. На а.с. 107 т. 3 зазначено, що підсудний
ОСОБА_2 заявив клопотання про надання
судового доручення органу досудового слідства, про проведення упізнання
мобільного телефону свідком. Вказане клопотання, суд також вирішив на місці, не
виходячи до нарадчої кімнати, разом із питанням про примусовий привід свідків в
судове засідання. Однак, в матеріалах справи на а.с. 69, 70 т. 3 є постанови
суду, про вирішення вказаних вище клопотань.

Як
вбачається із апеляції засуджених та із протоколу судового засідання, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 неодноразово заявляли, що до них
органами досудового слідства застосовувалися недозволені методи слідства
(побиття, та фізична розправа), але в матеріалах справи немає жодного
документу, який би підтвердив факт перевірки судом вказаних заяв.

Крім
того, із матеріалів вбачається, що
12.04.2006 року судом було оголошено перерву до 16 години 26.04.2006 року.
Однак, не зрозуміло з яких підстав, судове засідання було продовжено 26.04.2006 року об 11 годині
13 хвилин. (а.с. 109 т.3), що також є грубим порушенням норм КПК України та
прав засуджених, оскільки не вбачається із матеріалів справи, що про
перенесення часу розгляду справи були належним чином повідомлені учасники
процесу.

На а.с.
119 т. 3 в судових дебатах, в порушення вимог КПК України, головуючий з»ясовує
думку учасників процесу щодо заявлених клопотань.

Враховуючи
вищенаведене, судове колегія вважає, що при розгляді справи судом першої
інстанції було порушено ст..ст. 296, 294, 297, 315-1, 317, 318 КПК України, що
свідчить про недопустимо низький рівень підготовки до розгляду справи і тягне за собою скасування вироку з підстав
істотного порушення
кримінально-процесуального закону, при цьому колегія суддів не входить в оцінку
доказів по справі.

Виходячи
з наведеного, судова колегія доходить висновку, що апеляції прокурора і
засуджених підлягають задоволенню, вирок
суду першої інстанції необхідно скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той-же
суд в іншому складі суду.

На підстав
викладеного та керуючись ст..ст.. 362-365 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію
Світловодського міжрайпрокурора Петренко Л.П. та апеляції засуджених ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 26 квітня 2006 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити, вказаний вирок суду
- скасувати, а кримінальну справу кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той-же
суд в іншому складі суду.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 тримання під вартою - залишити без змін.

Судді: