Справа № 11а-570
2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Категорія: ст. 186 ч.2 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року
Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Яременка О.Д. Суддів: Вовка А.С., Приколоти Ю.А., З участю: прокурора
Ходачкевича Ю.І., засудженого ОСОБА_1

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1

на вирок
Самарського міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2007 Р-. -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1,

який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бориславі Львівської області, українця, громадянина
України, з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

1.) 26 квітня
2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст.186 ч.2 КК
України на 4 роки
позбавлення волі, звільненого
від відбування покарання з
випробуванням та з іспитовим строком 2 роки; 2.) 17 серпня
2005 року Трускавецьким міським судом Львівської області за ст.186
ч.2 КК України на 5 років
позбавлення волі, звільненого
від відбування покарання з
випробуванням та з іспитовим строком 2 роки; 3.) 19 червня
2006 року Бориславським міським судом Львівської області за ст.186
ч.2 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, засуджено до позбавлення
волі:

·
за
ст.185 ч.3 КК України
- на 3 роки,

·
за
ст.186 ч.2 КК України
- на 4 роки,

·
за
ст.304 КК України
- на 1 рік б місяців,

а на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань - на 5 років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_1
визначено шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком
невідбутої частини покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської
області від 19 травня 2006 року - 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1
залишено без зміни - взяття під варту.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_1
обчислюється з 29 серпня 2006 року.

Цим же
вироком засуджено неповнолітнього ОСОБА_1,
вирок відносно якого в апеляційному порядку не оскаржувався.

Згідно з
вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_1 повторно 10
серпня 2006 року о 15 годині 45 хвилин в селі Воютичі Самбірського району
Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через
відчинені двері проник в приміщення будинку АДРЕСА_2, звідки таємно викрав та
привласнив мобільний телефон „Нокія-3100" вартістю 500 грн. із стартовим
пакетом до нього „Київ стар"
вартістю 25 грн., а також гроші в сумі 300 грн., чим завдав потерпілій
матеріальну шкоду на загальну суму 825 грн.

Крім
цього, ОСОБА_1 повторно
17 серпня 2006 року о 15 годині в АДРЕСА_2за попередньою змовою в групі з
неповнолітнім ОСОБА_1, під
виглядом осіб, які займаються жебракуванням, маючи умисел на крадіжку чужого
майна, шляхом вільного доступу проникли в приміщення житлового будинку ОСОБА_2,
в якому неповнолітній ОСОБА_1
відволікав увагу потерпілої, а
ОСОБА_1 таємно викрав та привласнив шкіряний гаманець вартістю 20
грн., в якому знаходилось 620 грн. та шматяний гаманець за 10 грн., чим спричинили
потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 650 грн.

При
цьому, ОСОБА_1, достовірно
знаючи, що ОСОБА_1 є
неповнолітнім, 17 серпня 2006 року в АДРЕСА_2 схилив його до вчинення крадіжки
з будинку ОСОБА_2, яку вони вчинили разом за ініціативою ОСОБА_1

Крім
цього, ОСОБА_1 повторно 26 серпня 2006 року приблизно о 8 годині в м. Дрогобичі
Львівської області на вулиці Стрийській біля церкви „Спаса" з метою
пограбування наніс ОСОБА_3 удар долонею в обличчя та вирвав з її рук жіночу
сумочку вартістю 45 грн., в якій знаходилась парасоля за 52 грн, два мобільні
телефони марки „Самсунг" вартістю відповідно 270 грн. та 470 грн., гроші в
сумі 200 грн. та інші речі та зірвав із шиї потерпілої золотий ланцюжок з
золотою підвіскою вартістю 484 грн. Всього ОСОБА_1 у ОСОБА_3 було викрадено майна на загальну суму 1684 грн.
14 коп.

На вирок
подано апеляцію засудженим ОСОБА_1
В апеляції він, не оспорюючи своєї вини у вчиненні злочинів та їх
кваліфікацію, просить врахувати, що їхня сім'я є багатодітною, перебуває в скрутному
матеріальному становищі, він є старшим із дітей, на якому лежить турбота за
них. Крім того, він перебуває в громадянському шлюбі і має малолітню дитину.

На підставі
наведеного ОСОБА_1 просить
змінити вирок суду першої інстанції - застосувати до нього ст.69 КК України, на
підставі якої пом'якшити йому призначене судом покарання за вчинені злочини.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_1 на підтримання
апеляції, думку прокурора про необхідність залишення вироку суду першої
інстанції без зміни, розглянувши матеріали справи та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_1
міру покарання за вчинені злочини, в якості обставини, що пом"якшує
його покарання, врахував те, що він у вчиненому щиро розкаявся. Судом було
враховано особу підсудного та відомо, що його сім"я є багатодітною і він є
старшим із дітей.

Одночасно судом було взято до уваги, що ОСОБА_1 тричі був судимий за злочини проти власності, заподіяну
шкоду повністю не відшкодував.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_1 міру покарання
за вчинені злочини в межах санкцій інкримінованих йому статей КК України.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів не вбачає
обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів і які б
послужили підставою для застосування до нього ст. 69 КК України, тобто для
призначення ОСОБА_1 покарання
за вчинені злочини нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях
інкримінованих йому статей КК України, про що він просить в апеляції.

ОСОБА_1 вчинив
три злочини, раніше тричі був судимий і висновків для себе із цього не зробив.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції
призначив ОСОБА_1 покарання
за вчинені злочини, яке відповідає ступеню тяжкості злочинів, особі засудженого
і є справедливим, не вбачає підстав для пом'якшення йому покарання і вважає
необхідним відмовити ОСОБА_1
в задоволенні поданої ним апеляції.

Керуючись
ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області
від 02 квітня 2007 року про засудження ОСОБА_1 - без
зміни.