Справа № 11-39/08 Головуючий в 1 інстанції Ющук О.С.
Категорія: ст. 186 ч. 2
КК України Доповідач в апеляційній інстанції Хомицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 25 січня 2008 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого
судді - Фідрі О.М.,

суддів - Опейди В.О., Хомицького А.М.,

за участю прокурора
- Старчука В.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду
від 24 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка і мешканка АДРЕСА_1, українка, громадянка України, з середньою
освітою, не одружена, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною,
раніше судима вироком Луцького міськрайонного суду від 16.09.2004
року за ст.ст. 185 ч.3, 317 ч. 1, 70, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі,
звільнена з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки,

засуджена за ст.
186 ч. 2 КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України
за сукупністю вироків, шляхом приєднання
до покарання, призначеного за даним вироком, частково не відбутого
покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 16.09.2004 року - один
місяць, остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 4 (чотирьох)
років 1 (одного) місяця
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженій
ОСОБА_1 залишено попередній - підписку про невиїзд, оскільки остання має на
утриманні малолітню дитину.

Розглядаючи справу в
апеляційному порядку, колегія суддів судової палати ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 17 травня 2006 року,
близько 20 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2, повторно відкрито заволоділа
мобільним телефоном ОСОБА_2 марки «Самсунг С-100» з сім карткою мобільного
оператора «ЮМС», завдавши потерпілому шкоду всього на загальну суму 530 грн.

В поданій на вирок апеляції
засуджена ОСОБА_1 просить вирок відносно неї скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи. Зазначає про свою невинуватість у вчиненні даного злочину,
що стверджується показаннями свідка ОСОБА_3, яких суд до уваги не взяв.

Заслухавши доповідача, який
виклав суть вироку і доводи апеляції, міркування прокурора про залишення вироку
без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати дійшла
висновку, що апеляція засудженої ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Висновки суду про винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який вона засуджена, підтверджуються зібраними
по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які обґрунтовано
покладені в основу вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в
ході судового слідства ствердно вказав на засуджену, як на особу, яка відкрито
викрала його мобільний телефон (а.с.75-76).
Аналогічно вказував потерпілий на засуджену і в ході досудового слідства під час очних
ставок із ОСОБА_3 (а.с.20) та ОСОБА_1
(а.с.21).

Свідок ОСОБА_4 як на
досудовому слідстві, так і в суді також послідовно стверджувала, що саме
ОСОБА_1 відкрито викрала мобільний телефон в потерпілого (а.с.7-8, 98).

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтвердив свої показання під час досудового слідства, що засуджена
ОСОБА_1 на початку другої половини травня пропонувала йому придбати мобільний
телефон «Самсунг С-100» (а.с.12, 22, 84).

За таких обставин, враховуючи
те, що показання потерпілого, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними і узгоджуються між собою, суд
першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги і поклав в основу вироку.

Фактично цими ж доказами повністю спростована версія засудженої та
показання ОСОБА_3 про непричетність ОСОБА_1 до інкримінованого їй злочину.

Враховуючи наведене суд вірно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 186
ч.2 КК України.

Призначаючи
їй покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 71
КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до
категорії тяжких, особи засудженої, яка раніше судима за вчинення корисливого
злочину, злочин вчинила у період іспитового строку призначеного за попереднім
вироком, обґрунтовано прийшов до переконання про неможливість виправлення і
перевиховання ОСОБА_1 без ізоляції від
суспільства.

Фактично враховано судом і
те, що злочин ОСОБА_1 вчинила, будучи вагітною, а на час розгляду справи на її
утриманні знаходилась малолітня дитина.

А тому, обране їй покарання є
необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, підстав
для скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, про що
ставиться питання в апеляції, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада
2007 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а її апеляцію - без
задоволення.

Головуючий підпис Фідря О.М.

Судді підпис підпис Опейда В.О., Хомицький А.М..

Оригіналу відповідає:

Голова судової палати

в кримінальних справах

апеляційного суду Волинської
області А.М. Хомицький