Справа № 351/2405/13-к
Провадження № 1-кп/351/115/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року
м. Снятин

Снятинський районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді -
Бородовського С.О. ,

з участю секретаря -
Маланчук С.Г. ,

прокурора
Семотюк Д.І. ,

потерпілого
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

захисника обвинуваченого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
кримінальне провадження №0000498 за
обвинуваченням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня,
одруженого, не працює, не судимий за ч. 1
ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1
ст. 122 КК України, тобто умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я за наступних обставин: 29/08/2013 р.
біля 19 години ОСОБА_2 на території
сільського пасовища в с. Запруття
Снятинського району під час суперечки
з потерпілим ОСОБА_1 умисно наніс удари
дерев`яною палицею в голову та ліву
кисть руки потерпілому. Внаслідок
таких дій потерпілому спричинено
закритий перелом діафізу 3, 4 пальця
лівої китиці, що відноситься до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
які викликали тривалий розлад здоров`я
і не є небезпечними для життя та рану
тім`яної ділянки голови, що відноситься
до легких тілесних ушкоджень, які
спричинили короткочасний розлад
здоров`я, а синяк лівої китиці до легких
тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 надав суду пояснення про те, що
він заподіяв потерпілому тілесні
ушкодження за обставин, вказаних в
обвинувальному акті, з причини
конфлікту з потерпілим, який виник на
побутовому ґрунті, пов`язаний з
порядком випасання худоби на пасовищі
та у зв`язку із ударами, які наніс йому
потерпілий. Однак не припинив з
потерпілим конфлікт і наніс йому удар
палицею по голові і руці, у зв`язку з
тим, що вважав за необхідне помститись.
Обвинувачений надав суду показання про
те, що під час вчинення злочину
перебував в стані алкогольного
сп`яніння, оскільки перед цим вживав
алкоголь, а також визнав свою вину, щиро
розкаюється у вчиненому, просив у
потерпілого вибачення за свої дії.

В судовому засіданні потерпілий
підтримав обвинувачення та надав
показання про те, що обвинувачений
вчинив з ним суперечку через випасання
худоби, відібрав у нього палицю, якою
наніс удари по руці і голові.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини
його вина доводиться наступними
доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що
між потерпілим та обвинуваченим був
конфлікт і, коли вона прийшла до місця
події, то потерпілий повідомив, що йому
розбили голову;

- показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що
між потерпілим та обвинуваченим виник
конфлікт на ґрунті випасання худоби, що
потерпілий наніс обвинуваченому удар
палицею, після цього обвинувачений
відібрав її у потерпілого і наніс йому
удар по голові;

- протоколом огляду від 20/09/2013 р., в якому
вказано, що на светрі та дерев`яній
палиці, довжиною 110 см знаходяться
плями речовини бурого кольору, схожі на
кров;

- висновку експерта № 170, відповідно до
якого у ОСОБА_1 виявлено закритий
перелом діафізу 3, 4 пальця лівої китиці,
що відноситься до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, які викликали
тривалий розлад здоров`я і не є
небезпечними для життя та рану тім`яної
ділянки голови, що відноситься до
легких тілесних ушкоджень, які
спричинили короткочасний розлад
здоров`я та синяк лівої китиці, який
відноситься до легких тілесних
ушкоджень.

Крім допитаних в судовому засіданні
свідків прокурор, потерпілий та
обвинувачений просили суд не викликати
інших свідків, не досліджувати їх
письмові показання, не досліджувати
речові докази на підставі п. 15 ч. 1 ст. 7
КПК України, що передбачає
змагальність сторін та свободу в
поданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Проаналізувавши вказані докази, суд
дійшов висновку, що вина
обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
доведена повністю і його діяння
необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК
України, оскільки він вчинив умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за
собою наслідків, передбачених у статті
121 цього Кодексу, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений
обвинуваченим злочин є злочином
середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують
обвинуваченому покарання є визнання
ним вини та щире каяття у вчиненні
злочину, обвинувачений раніше не
судимий та просив у потерпілого
вибачення.

Обставиною, що обтяжує обвинуваченому
покарання є вчинення злочину в стані
алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує
тяжкість вчиненого злочину та особу
обвинуваченого, який позитивно
характеризується за місцем свого
проживання, на обліку у
психоневрологічному та наркологічному
кабінетах не перебуває.

Таким чином з урахуванням тяжкості
злочину, особу винного та інших
обставин справи суд дійшов висновку
про можливість застосування ст. 75 КК
України при призначенні покарання
обвинуваченому.

Після завершення дослідження
письмових доказів потерпілий подав
суду клопотання про стягнення з
обвинуваченого на його користь
моральної шкоди та матеріальних
збитків, про яке надав пояснення, що
воно є його цивільним позовом. Дане
клопотання заперечили прокурор,
обвинувачений та його захисник.

Відповідно до п. 1 ст. 128 КПК України
особа, якій кримінальним
правопорушенням або іншим суспільно
небезпечним діянням завдано майнової
та/або моральної шкоди, має право під
час кримінального провадження до
початку судового розгляду пред'явити
цивільний позов до підозрюваного,
обвинуваченого або до фізичної чи
юридичної особи, яка за законом несе
цивільну відповідальність за шкоду,
завдану діяннями підозрюваного,
обвинуваченого або неосудної особи,
яка вчинила суспільно небезпечне
діяння.

Таким чином цивільний позов
потерпілого підлягає залишенню без
розгляду.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ч. 1 ст. 122 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України та призначити йому покарання у
виді обмеженням волі на строк один рік;

на підставі ст. 75 КК України звільнити
на ОСОБА_2 від відбування покарання за
цим вироком з випробуванням на строк 1
(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти
ОСОБА_2 такі обов'язки не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції;

цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
залишити без розгляду;

речовий доказ светр, вилучений
постановою слідчого СВ Снятинського РВ
УМВС від 20/09/2013 року повернути
потерпілому ОСОБА_1 після набрання
вироком законної сили;

речовий доказ дерев`яну палицю
вилучений постановою слідчого СВ
Снятинського РВ УМВС від 20/09/2013 року
знищити після набрання вироком
законної сили;

Апеляційну скарга на вирок може бути
подано до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом
тридцяти днів з дня його проголошення
через Снятинський районний суд. Вирок
набирає законну силу після закінчення
строку подання на нього апеляційної
скарги. Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку чи ухвали суду. Копія
вироку негайно після його проголошення
вручається обвинуваченому та
прокурору.

Суд роз'яснює обвинуваченому,
захиснику, його законному
представнику, потерпілому, його
представнику право подати клопотання
про помилування, право ознайомитися із
журналом судового засідання і подати
на нього письмові зауваження.

Потерпілому роз`яснюється його
право звернутися до суду з цивільним
позовом, в порядку встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду
Бородовський С.О.