Справа № 164/693/15-к
п/с 1-кп/164/56/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи зобов`язаний у відповідності до виконавчого листа Маневицького районного суду Волинської області № 2-537 від 10 грудня 2007 року сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 січня 2003 року до її повноліття, знаючи про свій обов`язок і рішення суду, на протязі тривалого часу, а саме з 26 жовтня 2012 року від сплати аліментів злісно ухиляється. Так, ОСОБА_5 , будучи зареєстрований та постійно проживаючи в с. Старосілля Маневицького району, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, починаючи з 26 жовтня 2012 року по даний час на роботу не влаштовувався та на облік в Маневицький районний центр зайнятості не ставав. Проживаючи окремо від своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_6 та будучи її батьком, всупереч ст. 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, умисно її життям не цікавиться, вихованням не займається та матеріально не забезпечує. Під час викликів в ВДВС Маневицького РУЮ із боржником було проведено профілактичні бесіди про недопустимість ухилення від сплати аліментів, недопущення зростання заборгованості по їх несплаті, настання за вказані протиправні дії кримінальної відповідальності. Проте, ОСОБА_5 , знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання наслідків, на вказані профілактичні бесіди та письмові попередження, зокрема 2 вересня 2013 року, 12 травня 2014 року, 9 лютого 2015 року, не відреагував, будь яких добровільних дій, спрямованих на працевлаштування, зменшення заборгованості по аліментах і виконання судового рішення не вчинив, та аліменти, в установленому судом розмірі добровільно, не сплачує, внаслідок чого заборгованість по несплачених аліментах за період з 26 жовтня 2012 року по 1 червня 2015 року склала 13 525 гривень 10 копійок, що сукупно складає суму виплат більше як за шість місяців відповідних платежів, а в загальному заборгованість становить 19 683 гривні 51 копійка.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив, що знав про рішення суду, згідно якого мав сплачувати аліменти і неодноразово був попереджений працівниками виконавчої служби про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, проте на попередження ВДВС Маневицького РУЮ не реагував. Зазначив, що в подальшому буде намагатись матеріально допомагати дочці та цікавитись її життям.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 життям дитини не цікавиться та не утримує її матеріально. Крім того, він неодноразово попереджався відділом ДВС Маневицького РУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, однак ігнорував ці попередження. Просила обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідивши доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він своїми умисними діями злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 164 КК України, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та особу винного, його задовільну характеристику за місцем проживання, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе при призначенні йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності.
Речові докази, судові витрати та цивільний позов у даній справі відсутні, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Початок відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази, судові витрати та цивільний позов у даній справі відсутні, запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1