№-1-67/08
В И Р О К

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

14 квітня 2008 року. Володимирецький районний суд Рівненської області під
головуванням судді Іванків О.В.

при секретарі Басик Г.Т.

за участю державного обвинувача Кругліцької В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 172 КК України, -

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України, а саме грубого порушення законодавства про працю, вчиненого
відносно матері, яка має дитину віком до 14-ти років, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1, будучи зареєстрований у
передбаченому законодавством порядку як суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа, відкрив торгову точку - магазин “Озерянка” в с.Озерці
Володимирецького району, де здійснював діяльність у вигляді роздрібної торгівлі
продуктовими та промисловими товарами. Бажаючи уникнути сплати страхових
внесків на державне пенсійне страхування та інших видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування, в порушення п.6 ст.24 Кодексу законів про
працю України, згідно якого при укладенні трудового договору з фізичною особою
є обов'язковим додержання його письмової форми, в порушення ст.24-1 Кодексу
законів про працю України згідно якої у разі укладання трудового договору між
працівником і фізичною особою, остання повинна у тижневий строк з моменту
фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем свого проживання, в порушення ст.48 Кодексу законів
про працю України, згідно якої на всіх працівників, які працюють у фізичної особи строком понад п'ять днів,
заводяться трудові книжки, у серпні 2007 року в с.Озерці Володимирецького
району вчинив грубе порушення
законодавства про працю, а саме не забезпечив належне оформлення трудових
відносин, без укладення трудового договору у письмовій формі та подальшої його
реєстрації у державній службі
зайнятості, а також не забезпечивши внесення записів у трудову книжку та сплати
страхових внесків, фактично прийняв на роботу та допустив до роботи продавцем
магазину “Озерянка” ОСОБА_2, яка має на утриманні трьох дітей віком до 14
років, про що було достовірно відомо ОСОБА_1, чим завдав істотної шкоди
останній, що виразилось в порушенні її права на зарахування фактично
відпрацьованого часу до страхового стажу та у позбавленні гарантій в порядку
загальнообов”язкового державного соціального страхування, ще є грубим
порушенням законодавства про працю.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1, винним себе визнав повністю, пояснив, що він зареєстрований як суб”єкт
підприємницької діяльності. У 2002 році він орендував у Рафалівського ДЛГ
приміщення під магазин в с.Озерці Володимирецького раойну, здійснював роздрібну
торгівлю. Спочатку працював один продавець, а потім у серпні 2007 року працювала ОСОБА_2, яка
отримувала заробітну плату в сумі 500
гривень. Трудові відносини з нею не
оформляв, письмовий трудовий договір не укладав, записи в трудову книжку не
вносив, страхові внески не сплачував. Розкаюється у вчиненому,
зобов”язується в подальшому аналогічних
порушень не вчиняти, просить суворо не
карати.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_2
суду пояснила, що вона працювала у підсудного продавцем в с.Озерці
Володимирецького району з серпня 2007 року. Заробітну плату отримувала в сумі
500 гривень. Ніякого письмово трудового договору останній з нею не укладав,
трудової книжки не заводив і відповідно записів в ній відносно неї не проводив. Страхових внесків за неї не
платив. Підтвердила, що має на утриманні трьох дітей віком до 14 років, про що
підсудному було відомо, оскільки він є її кумом. Проте претензій до підсудного не має, просила суворо не
карати.

Окрім наведених доказів вина
підсудного стверджується також: актом перевірки від 10.10.2007 року
№17-07-08/59, актом від 10.10.2007 року №17-07-08/49 та актом від13.02.2008
року №17-07-08/10 (а.с. 23-24, 25-28); листом-повідомленням Рівненської міської
ДПІ №6855 від 14.02.2008 року (а.с.22); листом-повідомленням управління
Пенсійного фонду України від 18.02.2008 року (а.с. 21 ).

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1, повністю доведена в
судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.172 КК України, як
грубе порушення законодавства про працю,
вчинене відносно жінки. яка є матір'ю дитини віком до 14-ти років.

При обранні міри покарання підсудному, суд
враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, що вчинив злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_1 вину визнав, розкаюється у вчиненому,
сприяв слідству, позитивно характеризується.

Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання в ізоляції від
суспільства, а тому приходить до висновку про можливість обрати йому покарання
у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст.172 КК України і призначити покарання у вигляді стягнення
штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - 850 (вісімсот п'ятдесяти) гривень.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку
в законну силу залишити без змін -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція
протягом 15 діб з дня проголошення до апеляційного суду Рівненської області
через районний суд.

Головуюча: