Код суду 233 Справа № 233/401/15-к
Вирок
Іменем України
17 лютого 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, працює лікарем-терапевтом дільничним у комунальному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія №4, проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.368,ч.4ст.368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту від 30 січня 2015 року під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, і соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань № 532/274/136-ос/1406 від 3 листопада 2004 року, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю, вагітністю та пологами.
Згідно Наказу № 01-2/179 від 3 січня 2012 року головного лікаря Комунального закладу «Центру первинної медико-санітарної допомоги» (далі за текстом КЗ «ЦПМСД») Костянтинівської міської ради, що розташований за адресою: Донецька область м.Костянтинівка, проспект Ломоносова,101, ОСОБА_4 призначений на посаду лікаря-терапевта дільничного амбулаторії №4.
Відповідно до посадової інструкції лікаря-терапевта дільничного амбулаторії №4, затвердженої головним лікарем КЗ«ЦПМСД» Костянтинівської міської ради ОСОБА_7 3 січня 2013 року, останній зобов`язаний: п.2.18 - забезпечувати чітке та правильне ведення медичної документації; п.2.53 - контролювати заповнення медичними сестрами медичної документації; п.4.1 - несе відповідальність за свою діяльність у відповідності до чинного законодавства та нормативно-правових актів, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію терапевтичної допомоги населенню.
Таким чином ОСОБА_4 , будучи службовою особою, повинен був неухильно виконувати свої службові обов`язки згідно посадової інструкції, з якою перед призначенням на посаду був ознайомлений, та вимоги діючого законодавства.
Проте ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, обіймаючи посаду лікаря-терапевта дільничного, використовуючи своє службове становище, отримував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів від осіб, які звертались до нього з метою отримання листка непрацездатності при наступних обставинах.
Так, 23 березня 2014 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, до лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_4 , який знаходився на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету №8, розташованого в КЗ "ЦПМСД" амбулаторії №4 м.Костянтинівка Донецької області, звернувся раніше не знайомий йому ОСОБА_8 з проханням про надання останньому листка непрацездатності на ім`я ОСОБА_9 . ОСОБА_4 відповів згодою та пояснив, що зможе допомогти ОСОБА_8 , за умови передачі йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 175 гривень за надання листка непрацездатності з 24.03.2014 року по 28.03.2014 року. У цей же день, приблизно о 11 годині 05 хвилин, ОСОБА_8 , за вчинення вказаних дій ОСОБА_4 , передав останньому грошові кошти в сумі 175 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.368 КК України (в редакції статті від 18.04.2013 року), як умисні дії, що виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особидії з використанням службового становища.
Крім цього, 2 квітня 2014 року, приблизно о 12 годині 05 хвилин, до лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_4 , який знаходився на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету №8 розташованого в КЗ "ЦПМСД" амбулаторії №4 м.Костянтинівка Донецької області, звернулась раніше не знайома йому ОСОБА_10 з проханням про надання останній листка непрацездатності. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відповів згодою та пояснив, що зможе допомогти ОСОБА_10 за умови передачі йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 150 гривень за надання листка непрацездатності з 03.04.2014 року по 05.04.2014 року. У цей же день, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , за вчинення вказаних дій ОСОБА_4 передала останньому грошові кошти в сумі 150 гривень.
Крім цього, 24 квітня 2014 року, приблизно о 9 годині 55 хвилин, до лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_4 , який знаходився на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету №8, розташованого в КЗ "ЦПМСД" амбулаторії №4 м.Костянтинівка Донецької області, звернулась раніше не знайома йому ОСОБА_11 з проханням про надання листка непрацездатності на ім`я ОСОБА_12 . ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відповів згодою та пояснив, що зможе допомогти ОСОБА_11 за умови передачі йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 215 гривень, за надання листка непрацездатності з 24.04.2014 року по 30.04.2014 року. У цей же день, приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_11 за вчинення вказаних дій ОСОБА_4 передала останньому грошові кошти в сумі 180 гривень.
Також 24 квітня 2014 року, приблизно о 11 годині 55 хвилин, до лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_4 , який знаходився на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету №8, розташованого в КЗ "ЦПМСД" амбулаторії №4 м.Костянтинівка Донецької області, звернувся раніше не знайомий йому ОСОБА_13 з проханням про надання останньому листка непрацездатності. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відповів згодою та пояснив, що зможе допомогти ОСОБА_13 за умови передачі йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 215 гривень за надання листка непрацездатності з 24.04.2014 року по 30.04.2014 року. У цей же день, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_13 , за вчинення вказаних дій ОСОБА_4 передав останньому грошові кошти в сумі 215 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.368 КК України (в редакції статті від 18.04.2013 року), як умисні дії, що виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, скоєні повторно.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2ст.368,ч.4ст.368 КК України в обсязі підозри. Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання: за ч.2ст.368 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік; за ч.4ст.368 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ч.1ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1ч.3ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1ч.4ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30 січня 2015 року про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 30 січня 2015 року між старшим прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.368,ч.4ст.368 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання: за ч.2ст.368 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік; за ч.4ст.368 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази зберігаються в матеріалах іншої справи, судових витрат немає.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя