Справа № 591/221/14-к Провадження № 1-кс/591/51/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ташкент, Узбекістан, зареєстрованої - в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, не працюючої, заміжньої, не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,
Оскільки підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків у справі, продовжити займатись злочинною діяльністю, а також має зв`язки за кордоном, а покарання за злочин передбачено у вигляді позбавлення волі, просив обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з мотивів наведених в ньому.
Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 від слідства не ухилялась і не має на меті вчиняти такі дії, а прокурором не доведено обґрунтованості застосування запобіжного заходу
Заслухавши думку прокурора та захисника, пояснення підозрюваної, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що до ЄРДР 14 січня 2014 року внесено відомості за фактом втягнення гр-ками ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у зайняття проституцією ОСОБА_8 протягом грудня 2013 року січня 2014 року.
15 січня 2014 року по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Підтвердженим суд вважає і ту обставину, що підозрювана ОСОБА_5 хоча і зареєстрована за адресою, наведеною слідчим, проте фактично проживає та перебуває в АДРЕСА_2 , що підтверджено показами свідка і не спростовано прокурором.
Під час розгляду клопотання суд повинен встановити, чи доводять надані стороною провадження докази обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (Рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).
На думку суду, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наданими суду матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатньої інформації щодо наведених обставин, зокрема, зі змістовних та конкретизованих показів підозрюваної та потерпілої.
Доведеними слід вважати наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана впродовж певного проміжку часу проживала і проживає за кордоном, має соціальні зв`язки в іноземній державні (перебуває в шлюбі з іноземцем), вона може бути обізнана стосовно неправомірної діяльності та причетних до неї осіб, що є предметом розслідування кримінального провадження, а отже здатна незаконно впливати на свідків та інших учасників провадження.
Наявність можливості у ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду зумовлена наявністю у неї зв`язків за кордоном, чого не заперечила і сама підозрювана, а також її перебування в інших країнах в зв`язку з особистими обставинами.
Отже, застосування запобіжного заходу в цій ситуації на час розгляду клопотання є необхідним.
Проте, суд вважає недоведеною прокурором ту обставину, що запобігти наведеним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таких висновків суд дійшов тому, що фактично в основу такого твердження прокурором покладено лише наявність у ОСОБА_9 неї чоловіка за кордоном і її проживання в іноземній державі, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній.
Проте з цим погодитись неможна, оскільки визначення особою свого місця проживання гарантоване Конституцією України (ст. 33) і це не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, про що наголошувалось в рішеннях Європейського суду (Рішення «Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року).
Крім того, прокурором та слідчим взагалі не розглядалась та не досліджувалась можливість запобігти наведеним ризикам шляхом застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, з покладенням на підозрювану обов`язку здати документ, що дає право на виїзд за кордон (які вже фактично вилучені слідчим, що підтвердили в судовому засіданні сторони). Стосовно цього також неодноразово наголошувалось в практиці Європейського суду (рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» рішення від 01 червня 2006 року).
Що стосується тяжкості інкримінованого в провину злочину та покарання, яке загрожує підозрюваній так само як і обраний спосіб захисту підозрюваного, то з приводу цього зверталась увага Європейськім судом з прав людини і зазначалось, що ці обставини не можуть покладатись в основу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу (наприклад в наведеному вище рішенні «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року).
Інших доказів, на обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, суду прокурором надано не було, а отже на думку суду, з огляду на встановлені Європейським судом з прав людини вимоги, стосовно необхідності доведення прокурором обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (зокрема рішення по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року) є невиправданим таке втручання в права особи, як обрання їй запобіжного заходу вигляді домашнього арешту.
Вважаючи недоведеними прокурором обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зважає і на ті обставини, що прокурором не надано жодного доказу на ухилення підозрюваної раніше від явки до органів досудового розслідування чи суду.
Тому суд вважає, що запобігти в достатній спосіб ризикам, доведеним прокурором, можливо шляхом встановлення обмежень, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також згідно ч. 4 ст. 194 КПК України шляхом обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки саме цей захід є належним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, з огляду на її соціальні зв`язки (наявність зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання в м. Суми), вік, відсутність попередніх судимостей, позитивні характеристики за місцем реєстрації.
Отже, наведене в сукупності переконливо свідчить про те, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а отже, частково задовольнивши клопотання слідчого, застосуванню до підозрюваної підлягає запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 181, 193-197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 09 березня 2014 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:
1. Не відлучатися з м. Суми без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
2. Прибувати до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.
3. Утриматися від спілкування з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
4. Повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, навчання або роботи.
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади документ(и), що дає право на в`їзд та виїзд з України.
6. Носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що, у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити, що відмова від носіння електронного засобу контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії, є невиконанням обов`язків, покладених на підозрювану судом.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме в провадженні суду на прокурора.
Ухвалу для виконання в частині покладеного на підозрювану обов`язку стосовно носіння електронного засобу контролю направити до Сумського МВ УМВС України в Сумській області.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що не були присутні під час її оголошення з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1