Справа № 686/1041/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Деражня, Хмельницької області, проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 , маючи паспорт громадянина Російської Федерації, вважаючи себе громадянином даної країни, 21 жовтня 2014 року близько 11 год., 30 хв., звернувся до завідуючої Хмельницьким районним сектором УДМС України в Хмельницькій області ОСОБА_7 , для одержання посвідки на постійне проживання в Україні. Остання, зателефонувала ОСОБА_5 , якого попросила під`їхати та надати допомогу ОСОБА_6 .
Цього ж дня, близько 12 год., 30 хв., ОСОБА_5 , в службовому кабінеті Хмельницького РС УДМС України в Хмельницькій області, що по пров. Коцюбинського, 35, м. Хмельницький, надав ОСОБА_6 , перелік документів які необхідно передати йому для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні. Надалі, ОСОБА_6 , вийшов в коридор, де чекав ОСОБА_5 , останній перевірив та встановив, що у ОСОБА_6 , є паспорт громадянина України, а тому він не має права на одержання посвідки на постійне проживання в Україні.
ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, шляхом обману, вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 , обіцяючи посприяти останньому у вирішенні питання отримання посвідки на постійне проживання в Україні хоча, ніякої можливості це зробити він не мав, достовірно знав, що ОСОБА_6 , не має права на отримання посвідки та і не збирався допомагати ОСОБА_6 , у вирішенні вказаного питання.
Реалізовуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом шахрайства, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , вийшов на вулицю, де біля приміщення Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області повідомив останньому про те, що він може допомогти сформувати справу для отримання посвідки та сприяти її якнайшвидшій видачі за грошову винагороду в сумі 500 доларів США на що ОСОБА_6 , погодився. Обвинувачений надав ОСОБА_6 , свій номер телефону вказавши, після зібрання документів та грошей зателефонувати йому.
24 жовтня 2014 року близько 14 год., 40 хв., ОСОБА_5 , по телефону попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_6 , приїхав власним автомобілем «Нива Шевроле» д.р.н. НОМЕР_1 , на автостоянку по вул. Старокостянтинівське шосе, 5 м. Хмельницький.
Під час зустрічі, в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , не має права на отримання посвідки на постійне проживання в Україні крім того, знаючи, що він з 23.10.2014 року звільнений, з посади головного спеціаліста Хмельницького РС УДМС України в Хмельницькій області, перебуваючи на водійському сидінні отримав від ОСОБА_8 , який сидів на передньому сидінні, 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.10.2014 року становило 6 475 грн., 18 коп., які заховав у попільничку на передній панелі салону автомобіля та був затриманий працівниками прокуратури та правоохоронних органів.
Винність обвинуваченого у вчиненні шахрайства підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та досліджених під час його розгляду доказів.
Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що перебуваючи у відпустці, на прохання керівника районного сектору, зустрівся з ОСОБА_6 , для надання допомоги у збиранні документів для отримання посвідки на постійне проживання в Україні. Надалі встановив, що ОСОБА_6 , є громадянином України, а тому не має права на отримання такої посвідки. Показав, що вийшли з ОСОБА_6 , на вулицю, де він оцінивши останнього, як людину, що не освідчена в питаннях оформлення таких документів, запропонував, за 500 доларів США, свою допомогу у зібранні документів, формуванні справи, сприянні у отриманні посвідки. ОСОБА_6 , погодився сплатити 150 доларів США однак, він наполіг на 500 доларах США, на що той погодився. Надав ОСОБА_6 , номер свого мобільного телефону і сказав йому зателефонувати після того, як він збере документи. При цьому, показав, що був звільнений з займаної посади з 23.10.2014 року, а тому достовірно знав, що не зможе допомогти ОСОБА_6 , та і не збирався цього робити. Через декілька днів ОСОБА_6 , зателефонував до нього, вони домовились про зустріч на автостоянці базару на вул. Старокостянтинівське шосе. Показав, що зустріч відбулась в салоні його автомобіля, де ОСОБА_6 , передав йому документи та 500 доларів США.
З показів ОСОБА_6 , встановлено, що дійсно у вказаний час та місці він звернувся до керівника районного сектору з питанням оформлення посвідки на постійне проживання в Україні так як, мав постійну роботу у Російській Федерації, паспорт громадянина Росії та вважав себе громадянином цієї держави. Керівник сектору пояснила, що не компетентна в таких питання, зателефонувала до свого підлеглого, який погодився під`їхати та надати таку допомогу. Надалі йому стало відомо, що це був ОСОБА_5 , який повідомив йому перелік необхідних документів, сказав зачекати в коридорі, через деякий час вийшов з кабінету і вони пройшли на вулицю, де ОСОБА_5 , повідомив про те, що за 500 доларів США допоможе швидше сформувати справу та отримати посвідку. Показав, що заперечив та запропонував 150 доларів США, обвинувачений не погодився і він був змушений погодитись на вказану ним суму. Через декілька днів зателефонував до ОСОБА_5 , домовився з ним про зустріч, під час якої передав документи та 500 доларів США, які обвинувачений забрав.
Свідок ОСОБА_7 , підтвердила, що на її прохання ОСОБА_5 , надавав ОСОБА_6 , допомогу в збиранні документів для оформлення посвідки ОСОБА_6 .
Згідно протоколу огляду, помітки та вручення грошових коштів від 24 жовтня 2014 року ( т. 1 а.п. 23- 24) було проведено огляд, помітка та вручення ОСОБА_6 , 500 доларів США , з додатком ксерокопіями купюр (т. 1 а.п. 25-26).
Факт отримання саме 500 доларів США, купюри яких було надано ОСОБА_6 , працівниками правоохоронних органів у зв`язку з перевіркою заяви про злочин з приводу вимагання неправомірної вигоди, були виявленні в автомобільній попільничці на пластиковій панелі посередині в ході проведення огляду автомобіля «Нива Шевроле» д.р.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом огляду від 24.10.2014 року ( т. 1 а.п. 27-32) та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення огляду (т.1 а.п. 38).
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 368 КК України кримінальну відповідальність за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, можуть нести лише службові особи.
Згідно наказу начальника управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 125 о/с від 22.10.2014 року (т. 1 а.п. 113) ОСОБА_5 , з 23.10.2014 року звільнено з посади головного спеціаліста Хмельницького РС УДМС України в Хмельницькій області, за угодою сторін. На час розгляду провадження в суді наказ є чинний.
Факт звільнення ОСОБА_5 , з займаної посади підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Тобто, на день отримання ОСОБА_5 , неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США від ОСОБА_6 , обвинувачений був звільнений з займаної посади та не являвся службовою особою, яка має нести кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, з пояснень обвинуваченого встановлено, що він навіть перебуваючи на посаді головного спеціаліста 21.10.2014 року, достовірно знав про те, що ОСОБА_6 , не має права на отримання посвідки, знав, що буде подавати заяву про звільнення та вимагав передати кошти для власного збагачення. При цьому, як пояснив ОСОБА_6 , обвинувачений запевнив його, що зможе за грошову винагороду в розмірі 500 доларів США допомогти йому в отриманні посвідки, про те, що він звільнений з відділу Хмельницького РС УДМС України в Хмельницькій області йому нічого не було відомо.
Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна.
За таких обставин суд рахує, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, на ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.
Обставин, що обтяжують покарання під час розгляду провадження не встановлено.
ОСОБА_5 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав вину у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину, дружина перебуває в стані вагітності, позитивно характеризується за місцем проживання, що пом`якшує йому покарання.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з призначенням іспитового строку.
Судові витрати за проведення експертизи в розмірі 4031 грн., 14 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого
Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 368 - 370, 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню домашній арешт.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз 4031 (чотири тисячі тридцять одну) грн., 14 коп.
Арешт накладений на вилучені в ході огляду 24 жовтня 2014 року грошові кошти, документи, речі, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.10.2014 року (т.1 а.п. 88-89) - зняти. Грошові кошти, документи, речі передати ОСОБА_5 ..
- грошові кошти в сумі 500 доларів США повернути ОСОБА_6 ; особову справу ОСОБА_5 , передати у сектор кадрового забезпечення УДМС України в Хмельницькій області; змиви з рук, латексні рукавички знищити, інші залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Хмельницький міськрайонний суд до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: