Справа №: 1-58/10
В И Р О К

Іменем України

"12" травня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі : головуючого судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.

за участі прокурора Василенка Д.О.,

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілих ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з освітою 8 класів, військовозобовязаного, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого в АДРЕСА_1, не маючого судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого в сел.Димитрове м.Олександрії Кіровоградської області, вул.Димитрова,60, судимого:

26 червня 2003р. Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3 КК України 1960 р., ч.3 ст.289 КК України 2001 р. з застосуванням ст.69, ст. 70 КК України 2001р. до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

звільненого 8 квітня 2005 року згідно постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 6 квітня 2005 року умовно-достроково на 5 місяців 21 день;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.296, ч.3 ст.357 КК України, -

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, обмежено військовозобовязаного, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого в сел.Димитрове м.Олександрії Кіровоградської області, вул.Димитрова,60, судимого:

26 червня 2003р. Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3 КК України 1960р. з застосуванням ст.42 КК України 1960 р., ст.75,76 КК України 2001 р. до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

23 вересня 2004р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України з застосуванням ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

звільненого 6 червня 2008р. після відбуття покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю, групою осіб, підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_9 - ще й незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом за таких обставин:

24 лютого 2009р. близько 20год. ОСОБА_8 та ОСОБА_9, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшли до квартири №1, що знаходиться на першому поверсі будинку № 34 по вул.Крупської сел.Димитрове м. Олександрії, з метою побачення з ОСОБА_11. Дізнавшись від її дочки ОСОБА_12, що та в квартирі не проживає, викликали співмешканця ОСОБА_12 ОСОБА_5, якого ОСОБА_8 став просити пригостити їх пляшкою горілки. Коли ОСОБА_5 відмовив, ОСОБА_8 запропонував продовжити розмову на вулиці. Вслід за ОСОБА_5 на подвіря вийшов і його брат ОСОБА_6, який перебував в квартирі в якості гостя разом із своєю співмешканкою, а також з ОСОБА_12 та двома малолітніми дітьми.

Використовуючи малозначний привід, діючи у групі, із хуліганських спонукань, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства: ОСОБА_9В умисно наніс удар пляшкою по голові ОСОБА_6, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в області лоба справа, а ОСОБА_8- умисно наніс удар по тулубу ОСОБА_5, завдавши йому фізичного болю, проявивши при цьому особливу зухвалість. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернулися до житла, залишивши на подвірї ОСОБА_9 та ОСОБА_8

Підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжували бешкетувати, не полишаючи подвіря будинку, висловлювалися брутально на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_5. При цьому ОСОБА_8, діючи з особливою зухвалістю, за допомогою деревяної палиці розбив скло та пошкодив раму вікна квартири вартістю 485 грн., внаслідок чого на підлогу впав та отримав пошкодження телевізор «Томсон» вартістю 760 грн., а покриття на підлогу вартістю 410грн. загорілося.

Зрештою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли з двору, а згодом повернулися і стали гучно стукати у вхідні двері оселі, а потім ОСОБА_8 через пошкоджене вікно намагався потрапити до квартири, однак його дії були припинені ОСОБА_10, який прибув до квартири разом із своїм братом ОСОБА_9 та ОСОБА_8

19 березня 2009 р. близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_10, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою заволодіння скутером «Viper-Active» вартістю 3578 грн. 46 коп., на якому вони пересувалися в якості пасажирів, неподалік від колишньої автобази ДХК «Олександріявугілля», що знаходилась по вул. Коваленка,35 м.Олександрії, діючи за попередньою змовою, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоровя, наказали водієві скутера ОСОБА_7 зупинитися та напали на нього, завдаючи удари руками та ногами по різним частинам тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани, саден та синців на тілі, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

ОСОБА_7 намагався оборонятися, діставши з кишені свого одягу ніж господарсько-побутового призначення та розмахуючи ним, а коли випустив його, то ним заволодів ОСОБА_9 та погрожуючи ножем, став вимагати передачі ключа від скутера та документів. Побоюючись за свою безпеку, ОСОБА_7 віддав ОСОБА_9 власний паспорт та технічний талон на скутер «Viper-Active», після чого ОСОБА_9 сів за кермо скутера і разом з ОСОБА_10 залишили місце пригоди.

Підсудний ОСОБА_8 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому злочині, а підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не визнали її ні по жодному з епізодів обвинувачення.

Підсудний ОСОБА_8 показав, що 20 лютого 2009 р. до нього додому прийшов ОСОБА_9, з яким випили по 100 г горілки, але він, підсудний, вже до цього вживав алкогольні напої. Під час розмови він запропонував ОСОБА_9 піти разом з ним до ОСОБА_12, де мала перебувати її матір, а його колишня співмешканка, та помиритися з останньою. Близько 20 год. того ж дня він постукав у двері квартири ОСОБА_12, яка відчинила йому і повідомила, що матері немає вдома. До нього вийшли співмешканець ОСОБА_4 ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_6, які теж були випивши. Завязалася розмова. Він, ОСОБА_8, запропонував вийти надвір. Коли виходили на подвіря, ОСОБА_5 забіг до квартири, а ОСОБА_9 розмовляв з ОСОБА_6. З підїзду з битою вибіг ОСОБА_5 і вдарив його нею у лівий бік. Брати зайшли до квартири. Від обурення він виламав в палісаднику палицю, стукав у вікно, викликаючи їх, але вони не виходили. Тоді він розбив скло і кинув у вікно палицю. Після цього він разом з ОСОБА_9 пішов додому. По дорозі зясувалося, що у ОСОБА_9 під час боротьби, з ким саме він не знає, розбито телефон .

Підсудний ОСОБА_9 показав, що 24 лютого 2009 р. він прийшов до ОСОБА_8 в гості, випили з ним по 100 г горілки. ОСОБА_8 запропонував піти додому до ОСОБА_12, щоб помиритися з її матірю, яка була його співмешканкою. Коли двері квартири відчинила ОСОБА_12, то повідомила, що матері немає вдома. Вслід за ОСОБА_12 вийшли брати ОСОБА_5 Артур та Тарас. Разом пішли на вулицю. ОСОБА_8 розмовляв з ОСОБА_5, а він з ОСОБА_6 стояли в стороні. Артур забіг в квартиру, повернувся з битою, ударив ОСОБА_8 в бік, а потім підбіг до нього і наніс удар і йому. Після цього брати повернулися до квартири. ОСОБА_8 виламав палицю та закинув її у вікно квартири. Він разом з ОСОБА_8 пішли з двору. По дорозі він, ОСОБА_9, зателефонував своєму братові ОСОБА_10 та розповів, що його, ОСОБА_9, телефон пошкоджено. Разом з братом та ОСОБА_8 повернулися до квартири ОСОБА_12. Розмова відбувалася через вікно. ОСОБА_12 сказала, що вони відремонтують телефон. Наступного дня його викликав дільничний інспектор міліції, якому він все розповів про події, що відбулися напередодні.

19 березня 2009 р. разом з братом ОСОБА_10 та раніше незнайомим ОСОБА_7, який був за кермом мопеда, рухалися бік с. Мартоіванівка. Під час руху він весь час просив ОСОБА_7 дати можливість покерувати мопедом, але той відмовляв. Потім вони зупинилися, щоб відправити природні потреби. Після цього він знову повторив прохання на адресу ОСОБА_7, але останній став кричати, дістав з кишені ніж та почав ним розмахувати. Брат схопив ОСОБА_7 за руку, прохаючи кинути ніж. ОСОБА_7 відмовлявся це зробити, а тому брат його вдарив. ОСОБА_13 заспокоївся. Після цього він дістав ключ від скутера, добровільно передав йому та сказав, що він може проїхатися. Він разом з братом сів на мопед, і вони рушили. ОСОБА_13 відмовився їхати з ними. Під час руху він, ОСОБА_9, не справився з керуванням та врізався в паркан.

Показання на досудовому слідстві він давав в хворобливому стані, протоколи допиту він підписував, не прочитавши їх зміст, оскільки слідчий не давав йому цього зробити.

Підсудний ОСОБА_10 показав, що 19 березня 2009 р. він з братом прибув на автобусі до м. Олександрії, щоб привітати з днем народження чоловіка сестри. Вийшли на зупинці «Райпобуткомбінат». Випили пива. Там випадково зустрілися з ОСОБА_13, який погодився на мопеді відвезти їх на лікеро-горілчаний завод, де вони мали намір задешево придбати горілку. Під час руху ОСОБА_9 просив помінятися місцями, тобто дати можливість покерувати мопедом самому, однак ОСОБА_13, посилаючись на те, що ОСОБА_9 пяний, відмовив. По дорозі вони зупинились, щоб відправити природні потреби, де саме, сказати не може, оскільки погано орієнтується на місцевості. Потім він почув, що між братом та ОСОБА_13 назріває конфлікт. Повернувши голову, він побачив, що ОСОБА_13 махає ножем в бік брата. Він зрозумів, що ОСОБА_13 порізав братові руку, і наблизився до них. ОСОБА_13 замахнувся вдруге, і тоді він схопив його за руку і вдарив його. Після цього ОСОБА_13 заспокоївся і сам запропонував скористатися мопедом. При цьому дістав ключі і віддав їх братові. Той попрямував до мопеда. Спершу йому не вдалося завести мопед. ОСОБА_13 допоміг йому це зробити. Врешті решт, вони сіли на мопед, яким керував брат. Подолавши невелику відстань, брат не справився з керуванням, врізався в паркан, отримавши тілесні ушкодження та пошкодивши мопед. Він доправив брата до сестри, якого вночі забрали до лікарні, а сам заснув. Вранці його розбудили працівники міліції та відвезли до відділку, де він давав пояснення з приводу пригоди. Ці пояснення він підписав, не читаючи, оскільки почерк працівника міліції був нерозбірливим. Пізніше його допитував слідчий, який упереджено проводив слідчі дії, притримуючись тільки однієї версії, позбавляючи його можливості відстоювати свої права.

Винність підсудних підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

За епізодом хуліганства

показаннями потерпілої ОСОБА_12І про те, що 24 лютого 2009 р., коли вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_5, його братом ОСОБА_6, дружиною останнього та двома малолітніми дітьми знаходились вдома, близько 20 год. в двері хтось постукав. Коли відчинила, то побачила, що на порозі стоїть ОСОБА_8, який раніше співмешкав з її матірю . Він запитав, чи знаходиться мати вдома, на що вона, ОСОБА_12, відповіла, що матері немає. ОСОБА_14 запитав ОСОБА_5. Вона покликала останнього. Він вийшов у підїзд, потім повернувся й почав взуватися. Вслід за ОСОБА_5 вийшов його брат ОСОБА_6. Вона почула, що між ними відбувається якась сварка. Потім брати повернулися до квартири й зачинили двері. В ОСОБА_6 на лобі була гуля і зчесане обличчя. Вона чула, як на вулиці кричали ОСОБА_14 та ОСОБА_9 та кликали її чоловіка. Потім ОСОБА_14 розбив вікно. ОСОБА_5 схопив биту і вони разом з ОСОБА_6 вибігли на вулицю, ОСОБА_15 - ОСОБА_16 пішла за ними, Після цього до квартири повернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_15, а згодом повернулася ОСОБА_16, яка повідомила, що бачила, як ОСОБА_14 виламав велику палицю, і тут скло з вікна повністю висипалось. Деякий час ОСОБА_14 та ОСОБА_9 були відсутні, а потім повернулися разом з ОСОБА_10, який предявляв претензії з приводу пошкодження мобільного телефону його брата ОСОБА_9. ОСОБА_14 бив ногами в двері, намагався вдертися до квартири через розбите вікно, палицею зіштовхнув з місця телевізор, який зачепив електроплиту, внаслідок чого загорілося покриття на підлогу. ОСОБА_14 та ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного спяніння;

показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 24 лютого 2009 р. він разом зі своєю сімєю знаходився вдома. Там же в якості гостей знаходились його брат ОСОБА_15 з дружиною та їх дитиною. Близько 20 год. дружина сказала йому, що його кличе ОСОБА_9 Він вийшов у підїзд й побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_14, які були в нетверезому стані. ОСОБА_9 сказав, щоб він ставив йому пляшку горілки. Тоді він запитав: «За які заслуги ?» Хлопці запропонували вийти на вулицю поговорити. Тоді він повернувся до квартири, щоб перевзутися, згодом вийшов на вулицю. За ним вийшов і його брат ОСОБА_15, який залишився підїзді з ОСОБА_9, а він з ОСОБА_14 вийшов на вулицю. В розмові ОСОБА_9 почав його ображати. Він намагався його заспокоїти, але той не слухав. Тут на вулицю вийшов брат ОСОБА_15, а ззаду нього йшов ОСОБА_9, від якого брат отримав удар. Тарас впав, на нього зверху впав ОСОБА_9, і вони почали боротися. Він, ОСОБА_5, допоміг брату звільнитися від ОСОБА_9 Коли відволікався на брата, від ОСОБА_14 отримав удар в плече, відчувши фізичний біль. Після цього вони з братом повернулися до квартири. Невдовзі почув, як розбилося вікно. Він схопив биту й вискочив на вулицю. За ним вибіг брат та його дружина. Він, ОСОБА_5, розмахував битою. обороняючись від бешкетників, вдарив нею ОСОБА_9 Знову всі разом повернулися до квартири, ОСОБА_15 брата сказала, що бачила, як ОСОБА_14 виламав величезну палицю. Поки вони, стоячи в передпокої обговорювали події, що сталися, як роздався гуркіт. Через вікно в кімнату, в якій знаходилися діти, залетіла палиця. Телевізор впав на підлогу, зачепивши електроплиту, зайнялося покриття на підлогу. Перелякані діти плакали. І ОСОБА_9, і ОСОБА_8 супроводжували свої дії брутальною лайкою. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кудись пішли, повернувшись приблизно через 30 хв., і почали стукати у двері. Чув, як ОСОБА_8 говорив, що хоче показати, як треба стукати, і бив ногами об двері, намагався вдертися до квартири через розбите вікно, але ОСОБА_10, який прийшов разом з ними, радив ОСОБА_8 так не вчиняти. ОСОБА_9 предявив йому ОСОБА_5, претензії щодо пошкодженого мобільного телефону;

показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 24 лютого 2009 р. близько 20 год. в двері квартири, де проживає його брат ОСОБА_5, хтось постукав. Двері відчинила дружина брата й покликала ОСОБА_5. Той вийшов, через 3-4 хвилини повернувся й попросив вийти і його, ОСОБА_6. Коли він, ОСОБА_6, вийшов, то в підїзді побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Брат пішов з ОСОБА_8 на вулицю, а він з ОСОБА_9 залишився у підїзді, запитавши у останнього, в чім проблеми. Вони трішки посперечалися, а потім він вийшов на вулицю і стояв неподалік від брата та ОСОБА_9. Згодом почув, як відчинилися двері , і раптом він отримав ззаду удар по голові. ОСОБА_9 збив його з ніг , і вони стали боротися. Брат звільнив його від ОСОБА_9, і вони повернулися до квартири. ОСОБА_9 кричав йому вслід, що він винен йому пляшку горілки, яку розбив об його голову. ОСОБА_8, вимагав повернення їх на вулицю. Далі розбилося скло вікна. Брат схопив биту й вибіг на вулицю. Розмахуючи битою, він зачепив нею по нозі ОСОБА_8 і вдарив ОСОБА_9, після цього всі розбіглися. ОСОБА_15, яка виходила на вулицю разом з ними, повідомила, що бачила, як ОСОБА_8 виламав палицю і біг до підїзду. Згодом посипалося скло вікна. ОСОБА_8 палицею штовхав телевізор, який впав на електроплитку, внаслідок чого зайнялося покриття на підлогу. Через вікно дружина брата зверталася до ОСОБА_8, намагаючись його заспокоїти. Вона ж зателефонувала дільничному інспекторові міліції.

Приблизно через 40 хв. почувся стукіт у двері. Це прийшли ОСОБА_9, його брат ОСОБА_10 та ОСОБА_8. Він чув, як останній говорив ОСОБА_10., що той не вміє стукати, і ногою почав вибивати двері. Розмова продовжувалась у дворі. ОСОБА_8 зачепив штору, що висіла над розбитим вікном, та хотів її зірвати. ОСОБА_10 його заспокоїв і заявив, що начебто ОСОБА_5 пошкодив мобільний телефон його брата ОСОБА_9, коли вдарив його битою. Вони їм запропонували відкласти цю розмову на майбутнє. В квартирі, де взимку було відсутню вікно, неможливо було залишатися. Тому брат з дружиною та їх дитиною декілька днів проживали у нього вдома;

показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що він проживає на другому поверсі жилого будинку, а на першому його сусідка ОСОБА_12 Переважно в цьому будинку мешкають пенсіонери. Восени минулого року він знаходився вдома і чув в дворі будинку якийсь крик, нецензурну лайку та брязкіт битого скла. Хотів вийти на подвіря та подивитися, що трапилося, однак його не пустила сестра. Наступного дня побачив, що вікна в квартирі ОСОБА_12 майже не існувало - воно було вщент розбите;

даними протоколу огляду місця події - квартири № 1 в жилому будинку № 4 , що знаходиться по вул. Крупської сел. Димитрове м. Александрії, від 25 лютого 2009 р., які свідчать про те, що на протилежному боці від дверей кімнати розміром 4,5м х 3 м розташоване вікно, в якому відсутня рама. Уламки рами та скла знаходяться на підлозі кімнати та на землі під вікном. На підлозі кімнати також лежить телевізор «Томсон», який має тріщини, перед екраном якого лежить електроплитка. На покритті підлоги виявлені сліди горіння (т.1 а.с. 12);

висновком судово-медичної експертизи від 20 березня 2009 р. про наявні тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6, а саме, про те, що у нього виявлені пухлина і підшкірна гематома в ділянці шкіри лоба, які виникли від дії тупого предмету і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень ( т.1, а.с. 57-58).

За епізодом розбою, вчиненого відносно потерпілого ОСОБА_13, заволодіння його паспортом та технічним талоном до скутера

показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що навесні (якого року не памятає) близько 19 год. він на своєму скутері прямував додому. По дорозі зупинився, щоб скупитися на ринку, що знаходиться неподалік від Райпобуткомбінату. Коли він пакував придбаний товар, до нього підійшли двоє хлопців, які були напідпитку, і попросили їх підвезти, пообіцявши за це заплатити 10 грн. Він погодився.. Поїхали в бік с.Мартоіванівка. Коли повернули за міст, хтось із хлопців попросив зупинитися, але в цьому місці не було жилих будинків і було темно, тому він продовжив рух. Потім хлопці почали його смикати за руки, і щоб не впасти, він зупинився. Тільки-но він зупинився, вони почали його бити. Одного з них він повалив і впав сам, а потім дістав ножа і сказав: «Не підходь!», але його це не зупинило. Щоб не поранити хлопця та не поранитись самому, він відкинув ніж. Хтось із них підняв ніж. Після цього хтось із них почав вимагати ключі від скутера та документи. Після завданих ударів він змушений був підкоритись. Він дістав з кишені паспорт, в якому знаходився талон на скутер,та ключі і віддав тому з них, хто їх вимагав.. Хлопці рушили на скутері, а він пішов, орієнтуючись на світло. Опинився на території автобази. Звідти він викликав працівників міліції, але тим вже було відомо, що якісь хлопці на скутері здійснили наїзд на паркан. Він поїхав на місце пригоди й впізнав свій скутер, який було пошкоджено. В міліції йому повернули паспорт. Припускає, що документи могли опинилися в багажнику скутера випадково, бо їх туди поклав оператор на заправній станції; коли він маючи брудні руки, просив їх дістати, щоб розрахуватися коштами, які знаходилися при документах;

показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що 19 березня 2009 р. близько 21 год. 20 хв. - 21 год.30 хв., коли знаходилася вдома, почула удар об паркан. Вибігла на вулицю і відчула, як в її бік летить якийсь предмет, пізніше зясувалося, що це була каністра з бензином. Злякавшись, вона вскочила до хати і за телефонувала сусідам ОСОБА_18. Вони прийшли до неї , і тоді вона разом з ними почали зясовувати, що трапилось. Виявилося, що дві плити її паркану були зовсім розбиті, а на них лежало заднє колесо скутера. До них підійшов ОСОБА_19, який запропонував закотити скутер у двір. Скутер закотили до двору. Вона зателефонувала своєму синові ОСОБА_20, який викликав міліцію. На місці пригоди вони знайшли вязану шапочку, блейзер, годинник, ніж та ключі. Син поклав ці речі на стіл, Їх забрали працівники міліції Пізніше зявилися працівники міліції разом з хлопцем, який був побитий;

показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що до нього близько 22 год.(дати він не памятає) зателефонувала сусідка ОСОБА_16 та схвильованим голосом повідомила, що у неї в дворі щось робиться: гримить та тріщить. Він з дружиною прийшов до двору ОСОБА_16 і побачив пошкоджений паркан, на якому лежав розбитий скутер. Там же знайшли буханець хліба та картуз. Разом з дружиною вони повернулися додому. Приблизно через годину він знову прийшов до двору сусідки. Там вже знаходився її син ОСОБА_20, який обстежуючи ліхтарем місце аварії, знайшов ключі та годинник. Після цього він, свідок, знову повернувся додому, а коли сусідка йому зателефонувала, підійшов до її двору. Там він. побачив працівників міліції та молодого чоловіка, який був брудний та побитий,

оголошеними показаннями свідка ОСОБА_20, який описав обстановку, яку спостерігав, коли приїхав до двору своєї матері ОСОБА_16, та виявив на місці події чужі речі, які мати занесла до кухні (т.1, а.с. 211);

даними протоколу огляду місця події від 19 березня 2009 р., які свідчать про те, що паркан домоволодіння № 26 по вул. Жовтнева с. Мартоіванівка пошкоджено. В гаражі домоволодіння знаходиться мопед синього кольору , які на передній частині має ушкодження. В жилому будинку на столі виявлені вязана шапка синього кольору, кепка чорного кольору, чоловічий ручний годинник, розкладний ніж, чохол для ключів, в якому на ланцюжку кріпиться металічний ключ. Окремі предмети зображені на фототаблицях до протоколу огляду( т. 1, а.с.111-113);

даними протоколів предявлення особи для впізнання ОСОБА_7, який з поміж трьох осіб чоловічої статі, які були предявлені йому, впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 як осіб, які заволоділи його скутером та спричинили тілесні ушкодження (т.1,а.с.156, 157);

даними протоколу предявлення потерпілому для впізнання предметів - складних ножів з руківям коричневого кольору, серед яких він впізнав власний за його загальним виглядом, кольором, формі та довжині (т.1, а.с. 158);

даними протоколу відтворення обстановки та обставин події по за участі потерпілого ОСОБА_7 про обставини події, що відбулася 19 березня 2009 р.

(т.2. а.с. 5-7);

висновками судово-медичної експертизи про локалізацію, механізм утворення та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_7 (т.1, а.с. 175-176. 188-189), зокрема, що вони мали характер легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоровя;

розпискою ОСОБА_7 про отримання ним від слідчого речових доказів, в тому числі і документів паспорта та технічного талона;

висновками амбулаторних судово-психіатричних експертиз щодо осудності підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10В.( т.2, а.с.134-135, 171-172).

Отже, суд вважає, що винність підсудних повністю доведена, а їх дії кваліфікує:

підсудного ОСОБА_8 - за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, повязаною з пошкодженням майна потерпілої ОСОБА_12 та завданням удару ОСОБА_5, який викликав фізичний біль у останнього, вчинене групою осіб, оскільки ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_9, зневажаючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, що проявилася у пошкодженні чужого майна та спричиненні фізичного болю потерпілому ОСОБА_5, із хуліганських спонукань грубо порушив громадський порядок;

підсудного ОСОБА_9 за ч.2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявилася в спричиненні потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, які діяли спільно та спиралися один на одного, усвідомлюючи , що вони вчиняють злочин;

за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу( розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки ОСОБА_9, попередньо домовившись з ОСОБА_10, з метою заволодіння майном потерпілого напав на нього, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя, після чого заволодів його скутером,

за ч.3 ст. 357 КК України як заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом талоном до скутера, який підтверджує право власності особи на майно;

підсудного ОСОБА_10 за ч.2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки він попередньо домовившись з ОСОБА_9 про спільне вчинення злочину, з метою заволодіння чужим майном, діючи спільно з підсудним ОСОБА_9, застосовуючи при цьому насильство шляхом нанесення ударів, напав на потерпілого та спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровя, заволодівши його майном.

Характер дій підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчить про те, що вони діяли узгоджено, їх дії були спрямовані на заволодіння майном. Як показав потерпілий ОСОБА_7, підсудні зупинили його в безлюдному місці, один з підсудних зіштовхнув його зі скутера, разом почали бити, намагаючись подолати опір потерпілого у заволодінні належним йому майном. Потерпілий при цьому діяв в межах необхідної оборони, захищаючи своє майно, життя та здоровя з боку нападників.

Суд не приймає до уваги доводи підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що потерпілий добровільно передав їм скутер, оскільки ситуація, в якій він опинився, отримані тілесні ушкодження позбавляли його можливості продовжувати опір: підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом насильства подавили волю потерпілого і примусили його передати належне йому майно.

Потерпілий ОСОБА_7 до події злочину не був знайомий з підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_10, на досудовому слідстві давав послідовні показання щодо події злочину, які ще були свіжі у памяті, відтворював їх під час відповідної слідчої дії, шкоду, спричинену внаслідок злочинних дій, йому відшкодовано, причин оговорювати обвинувачених потерпілий не мав. Останню обставину визнав і сам підсудний ОСОБА_9

Суд також не має підстав сумніватися в показаннях потерпілих ОСОБА_12, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо вчинення хуліганства ОСОБА_9, та ОСОБА_8, оскільки вони обєктивно підтверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, дії підсудного ОСОБА_9 щодо пошкодження майна потерпілої ОСОБА_12 не знаходяться причинно-наслідковому звязку, оскільки під час дослідження доказів в судовому засіданні встановлено, що такі дії вчинив безпосередньо підсудний ОСОБА_8 Тому пошкодження майна потерпілої як одну із ознак особливої зухвалості, яка характеризує хуліганство, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_9

Доводи підсудних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, що на досудовому слідстві вони давали показання під тиском з боку працівників правоохоронних органів, не знайшли свого підтвердження. Зазначена обставина перевірялась і їй надана належна правова оцінка шляхом винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників міліції, які здійснювали затримання, оперативні та слідчі дії.

Разом з тим, докази того, що підсудний ОСОБА_10 вчиняв дії, направлені на заволодіння паспортом та технічним талоном до скутера потерпілого ОСОБА_7, що вони охоплювалися його умислом, відсутні. Ініціатива в заволодінні цими документами належала підсудному ОСОБА_9, про що свідчать як його показання під час відтворення обстановки та обставин події ( т.1, а.с.180-181), так і показання потерпілого ОСОБА_7 впродовж досудового слідства, зокрема, про те, що документи відібрав той, хто сидів на скутері позаду нього (т.1, а.с. 144). Суд встановив, що цією особою був саме підсудний ОСОБА_9

Виходячи з цього, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, не доведена і його необхідно виправдати за цим епізодом обвинувачення.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує, що підсудний ОСОБА_9 вчинив декілька умисних злочинів, серед яких тяжкий, середньої та невеликої тяжкості, підсудний ОСОБА_10 один умисний тяжкий злочин, а підсудний ОСОБА_8І умисний злочин середньої тяжкості. Всі злочини являються закінченими. .

Підсудні ніде не працюють. За місцем свого проживання ОСОБА_8 характеризується негативно. На ОСОБА_9 скарг від мешканців селища, в якому він проживає, не надходило. ОСОБА_10 за місцем попереднього відбування покарання порушень вимог встановленого режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, а за місцем проживання характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями.

Обставинами, які помякшують покарання підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10, суд визнає добровільне відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_7, а ОСОБА_8- щире каяття. .

Обставиною, яка обтяжує покарання усіх підсудних, суд визнає вчинення ними злочинів в стані алкогольного спяніння, а відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ще й рецидив злочину.

З урахуванням викладеного та виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення підсудних та попередження нових злочинів є покарання в межах санкцій статей доведеного обвинувачення: щодо підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - у виді позбавлення волі, а щодо підсудного ОСОБА_8 у виді обмеження волі.

На підставі ст. 1166 ЦК України цивільний позов ОСОБА_12 на суму 1655 грн. підлягає задоволенню повністю відповідно до заявлених вимог та наявних доказів. Майнову шкоду на зазначену суму має відшкодувати підсудний ОСОБА_8, який безпосередньо її спричинив шляхом пошкодження майна потерпілої.

Речові докази по справі : деревяну палицю необхідно знищити, биту для гри в бейсбол - залишити потерпілому ОСОБА_5, а скутер, гарантійний талон до нього, бейсболу, ніж розкладний, ключ від скутера з ланцюжком, чохлом та лезом від ножа, технічний талон на скутер, паспорт залишити потерпілому ОСОБА_7.

Шапка та наручний годинник підлягають поверненню їх власнику підсудному ОСОБА_10

Судових витрат, повязаних з обвинуваченням підсудних, немає.

Керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.

ОСОБА_9 визнати винним та призначити покарання :

за ч.2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є власністю засудженого,

за ч.2 ст. 296 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі.

за ч.3 ст. 357 КК України - 2 місяці арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 7 (семи) років 6(шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є власністю засудженого.

ОСОБА_10 визнати винним та призначити покарання:

за ч.2 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є власністю засудженого.

ОСОБА_10 за ч.3 ст. 357 КК України виправдати в звязку з недоведеністю у вчиненні злочину.

Строк відбуття покарання обчислювати : ОСОБА_9 та , ОСОБА_10 з 20 березня 2009 р., а ОСОБА_8 - з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 в порядку відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_12 1655 ( одну тисячу шістсот пятдесят пять) гривень.

Речові докази шапку та наручний годинник, що зберігаються в Олександрійському МВ УМВС в Кіровоградській області, повернути засудженому ОСОБА_10 за належністю.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_7С, залишити останньому за належністю.

Деревяну палицю, яка знаходиться на зберіганні в Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області,- знищити, а биту, яка знаходиться там же, повернути ОСОБА_5.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно засуджених залишити без змін: відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тримання під вартою, а відносно ОСОБА_8 підписку про невиїзд.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку., а засудженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в той строк з моменту отримання ними копії вироку.

Головуючи