Справа № 462/6095/14-к
У Х В А Л А
22 травня 2015 року колегія суддів Залізничного районного суду м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 190, ч.1,2 ст. 205, ч.1,2 ст. 209 КК України, колегія суду,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 190, ч.1,2 ст. 205, ч.1,2 ст. 209 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою. При цьому наголосив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, а тому, ОСОБА_8 слід продовжити строк тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Окрім цього заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та захисника приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, колегія суддів враховує, що домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час. Однак, як вбачається із обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та реєстрації, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає. Загалом свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів. Крім цього, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику у судове засідання для допиту свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, та з урахуванням вимог ст.183 КПК України, беручи до уваги те, що термін обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 спливає та те, що з часу обрання запобіжного заходу по даний час вищевказані ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 217, 315-317, 334 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 190, ч.1,2 ст. 205, ч.1,2 ст. 209 КК України продовжити до 20 липня 2015 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити у Львівський СІЗО УДПтСУ у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Долучено орему думку судді ОСОБА_1

Головуючий-суддя: (підпис)

Судді: (підпис)

(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1 .