Справа № 667/7735/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Херсон

Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю скаржника адвоката ОСОБА_3 , особи в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0003093 від 15.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-4 КК України,
встановив:
Скаржник, діючи на підставі ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в інтересах свого підзахисного ОСОБА_4 , звернувся до суду із розглядуваною скаргою, якою просив зобов`язати орган досудового розслідування повернути ОСОБА_4 свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Скаргу мотивував тим, що 15.08.2014 року за місцем роботи ОСОБА_4 , що за адресою м. Херсон, бульвар Мирний, 3 слідчим Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_6 було проведено обшук, під час якого було вилучено зокрема свідоцтво на право здійснення першим діяльності арбітражного керуючого. Разом із тим, 09.09.2014 року за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування про обмеження ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, а саме у здійсненні діяльності арбітражного керуючого, судом у задоволенні такого клопотання було відмовлено, через що, того ж дня ОСОБА_4 подав клопотання про повернення посвідчення арбітражного керуючого та вищезгаданого свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого. 09.09.2014 року згадане клопотання слідчим було частково задоволено, а саме ОСОБА_4 повернуто лише посвідчення арбітражного керуючого, при цьому щодо повернення свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого слідчим було відмовлено з тих підстав, що вказаний документ упаковано, та він зберігається у кімнаті зберігання речових доказів. Вважають дії органу досудового розслідування незаконними, а саме таким що не відповідають вимогам КПК України та прямо порушують приписи Конституції України.

У судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 та його підзахисний ОСОБА_4 , в інтересах якого подану скаргу, розглядувану скаргу повністю підтримали із викладених у ній підстав, та просили її задовольнити.

Прокурор, позицію якого у удовому засіданні повністю підтримав слідчий, вважав скаргу такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що майно, про яке йдеться у розглядуваній скарзі вилучено органами досудового слідства саме як доказ в рамках розглядуваного судом кримінального провадження, яке згодом із вказаним статусом було долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх поданими сторонами доказами, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з витягу з кримінального провадження, сформованого 15.08.2014 року, в провадженні Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене о ЄРДР за № 0003093 за ч. 3 ст. 368-4 КК України, фабула якого є наступною: ОСОБА_4 , який є арбітражним керуючим, який здійснює професійну діяльність, пов`язану із використанням публічних послуг отримав неправомірну вигоду в сумі 5 000,00 гривень за вчинення дій із використанням наданих йому повноважень в інтересах ОСОБА_7 , а саме за залишення у ОСОБА_7 автомобіля «Хюндай» моделі «Н1» д.н. НОМЕР_1 під час проведення аукціонних торгів, а також за гарантію виграшу даних торгів.

В рамках вказаного кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 09.09.2014 року заявив клопотання щодо повернення йому посвідчення арбітражного керуючого ОСОБА_8 № НОМЕР_2 , виданого Міністерством юстиції України 24.04.2014 року а також свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_4 № 865 виданого Міністерством юстиції України 24.04.2013 року.

Постановою слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_6 , вищезгадане клопотання задоволено частково, а саме в частині повернення підозрюваному посвідчення арбітражного керуючого ОСОБА_4 № 865 виданого Міністерством юстиції України 24.04.2013 року. В задоволенні решти клопотання відмовлено, через те, що свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_4 , № 865 видане Міністерством юстиції України 24.04.2014 року є об`єктом дослідження експертизи № 1271-х від 20.08.2014 року, яке запаковано в один пакет разом із іншими об`єктами дослідження, та передано до кімнати зберігання речових доказів Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в херсонській області.

Так, дійсно, відповідно до ст. 150 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором під час досудового розслідування має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом. У випадку тимчасового вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді із відповідним клопотанням не пізніше двох днів з моменту тимчасового вилучення.

Разом із тим, згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є зокрема, речові докази, документи, висновки експертів.

За приписами ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 98 цього ж Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За приписами ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу.

Як вбачається із дослідженої судом експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.08.2014 року за № 1271-х, свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, видане на ім`я ОСОБА_4 було предметом дослідження вказаної експертизи, та яке, після експертизи, постановою слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_6 від 01.09.2014 року разом із іншими предметами дослідження вказаної експертизи, було визнано речовими доказами в рамках розглядуваного судом кримінального провадження, та здано до камери зберігання речових доказів Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області.

Таким чином, враховуючи процесуальний статус документу, який просять повернути у розглядуваній судом скарзі, суд приходить до переконання про те, що розглядувана скарга задоволенню не підлягає, а питання про повернення вказаного у скарзі документу повинно бути вирішено в порядку встановленому КПК України, тобто при вирішенні справи по суті.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підзахисного ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна, в рамках кримінального провадження № 0003093 від 15.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-4 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1