справа № 619/1384/15-к провадження 1-кп/619/189/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горонда Мукачевського району Закарпатської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
В 2014 році впродовж деякого часу, ОСОБА_5 виконував господарчі роботи у домоволодінні АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 та її чоловіку ОСОБА_8 , за що отримував платню від останніх. За час роботи ОСОБА_5 стало відомо, що господарі домоволодіння мають добре матеріальне становище, а також розпоряджаються значними сумами грошей.
На початку 2015 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а також відсутності іншої можливості заробити гроші, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна вирішив вчинити крадіжку. Об`єктом для вчинення зазначеного злочину ОСОБА_5 обрав домоволодіння АДРЕСА_3 , оскільки йому було відомо про добрий матеріальний стан і розпорядок дня господарів домоволодіння.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_8 шляхом крадіжки, 12.01.2015 року ОСОБА_5 приїхав до с. Вільшани Дергачівського району Харківської області та близько 22 год. таємно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де сховався у підсобному приміщенні і, з метою підібрання зручного для вчинення злочину часу, очікував до ранку наступного дня коли господарі домоволодіння поїдуть у своїх справах.
13.01.2015 року приблизно о 07 год. помилково вважаючи, що члени родини, які мешкають у домоволодінні АДРЕСА_3 поїхали по своїх справах, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, для забезпечення можливості проникнення до приміщення будинку підібрав металевий прут, який знаходився на території домоволодіння, підійшов до дверей будинку і виявив, що вони відкриті. Проникнувши, шляхом вільного доступу до приміщення будинку, ОСОБА_5 став обшукувати приміщення будинку з метою виявлення та викрадення матеріальних цінностей і грошей.
Під час вказаних дій до кімнати будинку, в якій знаходився ОСОБА_5 , увійшла господарка домоволодіння ОСОБА_9 . Розуміючи, що його злочинні дії викриті, ОСОБА_5 вирішив не припиняти їх і закінчити реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном. Усвідомлюючи при цьому, що ОСОБА_9 може вчинити йому опір та покликати сторонніх осіб на допомогу, ОСОБА_5 вирішив вбити її, вважаючи, що в інший спосіб заволодіти майном, що належить їй та ОСОБА_8 , він не зможе. Таким чином, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 із корисних спонукань, та заволодіння її та ОСОБА_8 майном шляхом розбійного нападу.
Реалізуючи раптово виниклий умисел, ОСОБА_5 металевим прутом, що знаходився у нього у руці, наніс ОСОБА_9 п`ять ударів по голові та кінцівкам, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи № 17/15ДТ від 02.03.2015 року наступні тілесні ушкодження: голови: забиті рани у лобній області праворуч, у лобно-тім`яній області праворуч, у потилочній області справа, синці біля очних областей, множинні переломи кісток черепа, крововилив під оболонки і в речовину головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; - кінцівок: садна на тильній поверхні правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок отриманої тупої травми голови, ОСОБА_9 померла на місці. Зазначені тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку між отриманими ушкодженнями та причиною смерті.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденими речами зник, обернувши зазначене майно на власну користь та розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, але скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, від дачі пояснень відмовився.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, колегія суддів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежилася дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаним з проникненням до житла та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, колегія суддів кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України, а також в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, колегія суддів кваліфікує за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обставин, які обтяжують його покарання у відповідності до ст. 67 КК України, колегією суддів не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, так як судимість за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 10.01.2012 року погашена, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога за місцем реєстрації та проживання не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, які згідно статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а також особу обвинуваченого.
Враховуючи пом`якшуючу покарання обставину в сукупності з даними про особу обвинуваченого, судова колегія вважає, що вони істотно не знижують ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів. За таких обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, в зв`язку з тим, що його виправлення з метою перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, та вважає доцільним призначити обвинуваченому міру покарання передбачену санкцією статті, яка пов`язана з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_8 визнав у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, яка отримала матеріальну та моральну шкоду від злочину, має право пред`явити до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, судова колегія,
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна;
за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 січня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Самсунг SМ-G 350 Е», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , - залишити останньому.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4174 грн. 92 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3