АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/65/15 Справа № 200/3001/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду місто Дніпропетровськ від 26 лютого 2015 року, якою частково задоволено заяву ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу та повернення речових доказів,

за участю

прокурора - ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулася із апеляцією на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 26 лютого 2015 року, в якій просила оскаржувану нею ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині відмови в поверненні речових доказів та постановити нову ухвалу, якою її заяву задовольнити у повному обсязі.
Вимоги своєї апеляційної скарги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що оскаржувана нею ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону, оскільки їй не було вручено копії постанови суду від 04 вересня 2013 року, якою було уточнено постанову того ж суду від тієї ж дати.
Окрім того, ОСОБА_5 у своїй апеляції зазначає, що вона є власником нерухомого майна, тому правовстановлюючі документи повинні бути повернуті саме їй.
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції заява ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу та повернення речових доказів задоволена частково скасовано раніше застосований до неї запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, а поверненні речових доказів правовстановлюючих документів відмовлено.
В обґрунтування свого рішення в частині відмови в поверненні речових доказів суд першої інстанції послався на те, що постановою місцевого суду від 04 вересня 2013 року було закрите кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та звільнено її від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності. Тією ж постановою було вирішено долю речових доказів, тому повторно це питання не може бути розглянутим по суті.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи ОСОБА_5 , яка вимоги своєї апеляції підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, думку прокурора, який вважав, що підстави для задоволення вимог апеляції відсутні, тому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до норм ст. 365 КПК України 1960 року вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.
Оскільки ОСОБА_5 оскаржує ухвалу суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні її заяви про повернення речових доказів, іншими особами апеляції не подавалися, колегія суддів перевіряє оскаржувану ухвалу суду першої інстанції лише в частині повернення речових доказів.
Нормами ч. 1 ст. 281 КПК України 1960 року надано суду право своєю постановою закрити кримінальну справу за наявності для того передбачених законом підстав.
При цьому відповідно до норм ст. 81 того ж Кодексу питання про речові докази вирішується вироком суду або ухвалою чи постановою суду про закриття кримінального провадження.
Із копії постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 04 вересня 2013 року, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження за заявою ОСОБА_5 (а. с. 10-16) вбачається, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрита, а обвинувачена ОСОБА_5 звільнена від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Цією ж постановою суду вирішено долю речових доказів правовстановлюючі документи (технічні паспорти на нежилі приміщення та їх копії, договори купівлі-продажу, акти прийому-передачі нежилих приміщень, копії реєстраційних посвідчень, свідоцтва про право власності на нежилі приміщення та ін.) вирішено зберігати при матеріалах кримінальної справи.
Іншою постановою того ж суду від тієї ж дати (04 вересня 2013 року) було уточнено резолютивну частину вказаної вище постанови в частині вирішення долю речових доказів оригінали технічних паспортів на нежилі приміщення та оригінали інвентарних справ було вирішено повернути до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а всі інші документи (які в оригіналах, а які в копіях) мають зберігатися при матеріалах кримінальної справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційного суду, судом при закритті кримінальної справи було вирішено питання про долю речових доказів.
За викладених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що повторно одне і те саме питання судом не може вирішуватися.
Доводи заяви ОСОБА_5 та її ж апеляції зводяться до її незгоди з рішенням суду про те, що правовстановлюючі документи не були повернуті саме їй ОСОБА_5 .
Посилання ОСОБА_5 на те, що вона не отримувала копії постанови суду від 04 вересня 2013 року, якою було внесено уточнення в постанову того ж суду про закриття кримінальної справи, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки ці обставини можуть бути однією із підстав для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, а не для повторного розгляду судом питання, яке тим же судом вже було розглянуте по суті.
Оскільки, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду місто Дніпропетровськ від 26 лютого 2015 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом місяця з моменту її проголошення

Судді: