Справа № 137/417/15-к
Провадження №11-кп/772/397/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_6

- дистанційною участю, засудженого ОСОБА_7 ,

розглянув 24 квітня 2015 р. у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 11 березня 2015, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення, щодо

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого

16.06.2002 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3,75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік; 23.05.2007 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 296 ч.1 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 14.07.2012 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік;

засудженого 25.03.2011 року Козятинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 186 ч.2,71 КК України до шести років позбавлення волі

в с т а н о в и в :

Ухвалою Літинського районного суду від 11 березня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Підставою для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_7 суд вказав те, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин і відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення після фактичного відбування 2/3 частини строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин. Однак відбувши 2/3 строку покарання засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, що підтверджується негативною характеристикою Літинської ВК №123 та довідкою про стягнення та заохочення, в якій крім наявних заохочень, вказані дисциплінарні стягнення, останнє з яких накладено 30.01.2015 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати як незаконне та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що його клопотання розглядалось судом першої інстанції дистанційно, він знаходився в установі де відбуває покарання і йому службовими особами установи не було вручено пам`ятку про його процесуальні права, а у ході судового розгляду не роз`яснив їх і головуючий суддя. Крім того ОСОБА_7 вважає, що порушено його право на захист, оскільки судом йому не було призначено захисника.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвала Літинського районного суду від 11 березня 2015 року є законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 ні у своїй заяві про умовно дострокового звільнення, ні під час судового засідання 11.03.2015 року не заявляв клопотання про призначення йому захисника, що суперечить його посиланням у апеляційній скарзі про те, що порушено його право на захист.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд клопотання ОСОБА_7 відбувався дистанційно за допомогою відео конференцзвязку. ОСОБА_7 відбуває покарання у Літинській ВК 123, яка знаходиться на території, що перебуває під юрисдикцією Літинського районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 336 КПК України, якщо особа яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання; якщо ж особа яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно,тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовими особами такої установи.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що судом першої інстанції було направлено ОСОБА_7 пам`ятку про права та обов`язки для вручення останньому в установі виконання покарань.

З відеозапису судового засідання від 11.03.2015 року видно, що головуючим суддею не було з`ясовано у ОСОБА_7 чи була вручена йому пам`ятка про його процесуальні права службовою особою виправної установи та не з`ясовано чи зрозумілі йому його процесуальні права та не роз`яснено їх ОСОБА_7 у разі необхідності у судовому засіданні. Відсутній і у журналі судового засідання відповідний запис про роз`яснення процесуальних прав ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права та обов`язки.

За змістом ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями кримінально процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що забезпечують права та законні інтереси учасників кримінального провадження.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Виходячи з викладених мотивів, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта у цій частині є обґрунтованими, допущені порушення вимог кримінального процесуального закону істотні, що є підставою для скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407 ч.1 п.6, 419 КПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Літинського районного суду від 11 березня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від покарання, скасувати і призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

З оригіналом вірно: