Справа № 421/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Верозуб О.А.,

при секретарі Янковій Л.П.,

з участю прокурора Кайданович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоград-Волинський кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, безробітної, неодруженої, раніше несудимої,

за ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2011 року, близько 20 години, ОСОБА_1, знаходячись в спальній кімнаті своєї подруги ОСОБА_2, в будинку, який розташований по вул. Ватутіна 8, м. Новоград-Волинський, скориставшись відсутністю останньої, вирішила таємно викраєш пластикову картку «ПриватБанку» ОСОБА_2, щоб в подальшому зняти з неї гроші. Здійснюючи свій злочинний намір, направлений на викрадення майна ОСОБА_2, ОСОБА_1 впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає вони залишаться непоміченими, з сумочки дістала гаманця ОСОБА_2, в якому виявила пластикову картку «ПриватБанку», яку викрала. В цей же день, ОСОБА_1 через банкомат зняла за допомогою пластикової картки «ПриватБанку» з рахунку ОСОБА_2 гроші в сумі 4000 грн. і викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні за ст. 185 ч КК України визнала повністю і пояснила, що знімала кімнату в будинку з хазяйкою. Вдома вона не проживала, так як посварилася з батьком, а її мати померла 5 років тому. На життя заробляла підробітками в кафе-барах, як обслуговуючий персонал. З ОСОБА_2 вона знайома близько п'яти років, підтримує з нею дружні стосунки і вони спілкуються між собою. В червні 2011 року вона у своєї іншої подруги ОСОБА_3 позичила 3000 грн., щоб купити собі одяг, а гроші зобов'язалась повернути в вересні 2011 року. Так, 05.09.2011 року, близько 20 години, вона прийшла в гості до своєї подруги ОСОБА_2, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. У неї в будинку вони певний час спілкувались між собою та коли ОСОБА_2 вийшла з кімнати, вона не пам'ятає чому, помітила, що біля ліжка ОСОБА_2, на стільці, лежала її жіноча сумочка чорного кольору. В цей момент вона, згадавши, що їй терміново потрібні гроші для того, щоб повернути борг ОСОБА_3, вирішила з сумки ОСОБА_2 викрасти її банківську картку, щоб в подальшому зняти з неї гроші. З цією метою, впевнившись що за нею ніхто не слідкує, вона підійшла до сумочки, вийняла з неї гаманець коричневого кольору, з якого забрала банківську картку синього кольору «ПриватБанку» і поклала гаманець та сумку на місце. Коли повернулась ОСОБА_2, то ш вона нічого не сказала та через 30 хв. пішла від неї. Близько 21 години, цього ж дня, вона пішла до банкомату «ПриватБанку», що на вході до Новоград-Волинського ТМО по вул. Медведева та зняла з картки ОСОБА_2 гроші в сумі 4000 грн. номіналом по 100 грн. Пін-код картки ОСОБА_4 їй був відомий, а саме «0000», бо вона була неодноразово присутня під час того, як ОСОБА_4 знімала гроші в банкоматі та бачила, як вона його вводила. Наступного дня, 06.09.2011 року, близько 9 години, вона прийшла до ОСОБА_2 додому, щоб повернути її картку. Зайшовши в будинок, вони знову в спальній кімнаті ОСОБА_2 спілкувались між собою та коли ОСОБА_2 відлучилась з кімнати вона в її сумочку, в гаманець, підкинула картку. Сумочка знаходилась на тому самому місці та через 30 хвилин вона пішла від ОСОБА_2 Викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, 3000 грн. повернула борг ОСОБА_3 06.09.2011 року, а залишену 1000 грн. витратила на продукти харчування, які купувала на ринку «Урожай». 22.09.2011 року поблизу кафе-бару «Транзит» вона зустрілась з ОСОБА_2 і зізналась їй, що вона викрала її картку та зняла з неї гроші в сумі 4000 грн. Після цього вона повернула ОСОБА_2 викрадені 4000 грн. У скоєному щиро кається.

Судом не досліджувалися докази, які не оспорюються ніким із учасників судового розгляду справи, зокрема, пояснення потерпілої, свідка та інші письмові докази по справі.

Проаналізувавши всі досліджені по справі докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність підсудної ОСОБА_1 JI.A. та її дії кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні виду і міри покарання підсудній суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, які пом'якшують і обтяжують покарання та думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні підсудної.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудної ОСОБА_1 є щире каяття, з'явлення із зізнанням та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Суд враховує те, що підсудна скоїла злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.

Як особа ОСОБА_1 JI.A. за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудима, не працює, потерпіла не наполягає на суворому покаранні підсудної.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає підсудній ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити її покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в закону силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Речовий доказ по справі - пластикову карту «Приватбанк» повернути потерпілій ОСОБА_2

Т.Л.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя О.А. Верозуб