УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року. м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого -
Гандзюка В.П., суддів -Ладики Я.І., Томенчука Б.М., з участю прокурора Гуцуляка
В.К., захисника Семенківа С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 та його
захис­ника на вирок Галицького районного суду від 27 червня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та ме­шканець с
Кремидів Галицького району, який має се­редню освіту, непрацює,
неодружений, вироком від 22.02.2006 судимий за ст. 307 ч.1 КК України на 3 ро­ки
позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК Укра­їни з іспитовим строком на 1
рік, громадянин України,

засуджений за
ст. 162 ч.1 КК України на 850 грн. штрафу;

за ст. 296 ч.4
КК України на три роки позбавлення волі;

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено
покарання -три роки позбавлення волі та штраф 850 грн.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання
визначено три роки і два місяці позбавлення волі та штраф у розмірі 850 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено тримання під
вартою і строк відбуття покарання рахується з 13 листопада 2006 року.

Справа №
11-386/2007 р. Головуючий у 1-й ін. І. Мельник

Категорія ст. 296 ч.4 КК України Доповідач В. Гандзюк

Постановлено стягнути
із засудженого в користь потерпілого ОСОБА_2 372 грн. матеріальної та 1500 грн.
моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1
визнаний винним в тому, що він 19 вересня 2006 року в стані алкогольного
сп'яніння незаконно проник в житло мешканця с Кремидів Засідька, де заволодів грошима в сумі 240 грн.

Крім цього, 27 жовтня 2006 року ОСОБА_1 знаходячись в
стані алкого­льного сп'яніння, з хуліганських спонукань , проявляючи особливу
зухвалість, в присутності сторонніх осіб на автобусній зупинці в с Кремидів
Галицького району почав чіплятися до свого односельчанина ОСОБА_2., в процесі якого
застосовуючи ніж, наніс йому ножове поранення в ділянку лівого плеча та
спричинив потерпілому різану рану, що відноситься до легких тілесних ушко­джень.

В апеляціях засуджений та його захисник заперечили
доведеність вини за­судженого у вчиненні хуліганських дій із застосуванням ножа
і просять суд ви­рок суду скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали
доводи апеляцій, прокурора, який заперечив апеляції, перевіривши матеріали
справи та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів вважає, що
вони до задоволення не підлягають.

Доведеність вини засудженого та правильність кваліфікації його дій за ст.
162 ч.1 КК України в апеляційному порядку не оскаржується.

Що стосується висновків суду першої інстанції про доведеність вини засу­дженого
у вчиненні хуліганства із застосуванням предмета, спеціально присто­сованого
для нанесення тілесних ушкоджень (ножа, який не є холодною збро­єю), то вони є
правильними, оскільки підтверджені належно здобутими та до­слідженими в
судовому засіданні доказами.

Обставини хуліганських дій з боку засудженого підтвердив
потерпілий ОСОБА_2. і свідки ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5

Будучи очевидцями події, вони ствердили те, що під час
бійки ОСОБА_1., витягнув
ніж та погрожував ним. Після припинення бійки вони бачили що з плеча ОСОБА_2
текла кров.

Свідок ОСОБА_3. також ствердив в суді, що ОСОБА_1 напередодні події
показував йому викидний ніж, якого за його словами він купив в магазині. Че­рез
два дні цей же ніж був знайдений неподалік від місця злочину. Як видно із
матеріалів справи свідок перебував із засудженим в нормальних стосунках, а тому
жодних підстав піддавати ці показання сумніву немає.

Згідно висновку судово - трасологічної експертизи ніж, який долучений до
справи як речовий доказ, є складним кишеньковим універсальним ножем з ков-

заючим клинком всередині
руків'я загального призначення, і виготовлений промисловим способом.

Таким чином, судом спростовано покликання засудженого на те, що він не мав
ножа та його не застосовував.

Не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає
доказам і припущення апелянтів, що тілесне ушкодження потерпілий міг отримати
внаслідок падіння та удару в розбите скло пляшки.

Призначене
покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, так як суд в достатній мірі
врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який в період
іспитового строку вчинив нові злочини.

Таким чином, апеляційних підстав для скасування вироку
колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 та його захисника залишити без задоволення, а
вирок Галицького районного суду від 27 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без
змін.