Справа №: 1-46/2012
Провадження №: 1/906/25/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2012 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Вигода Долинського району Івано-Франківської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого -
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Злочин скоєно при наступних обставинах.
24.11.2011 року близько 22 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та з метою заволодіння чужим майном, на АДРЕСА_2 умисно наніс ОСОБА_5 , з яким розпивав спиртні напитки, удар ліктем по голові, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_4 , продовжуючи наносити потерпілому удари ногами по тілу, чим спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці повік обох очей, садна на слизовій оболонці верхньої губи зліва, відкрито викрав в останнього 300 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 2396,91 гривень, та 200 гривень,заволодівши коштами потерпілого на загальну суму 2596,91 гривень, чим заподіяв ОСОБА_5 майнових збитків.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, вказавши, що 24 листопада 2011 року близько 19 години зайшов у магазин "Олександра" в с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, де зустрів знайомих йому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та хлопця по кличці " ОСОБА_8 ", які разом сиділи за столиком та розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_9 запропонував йому присісти до них за столик, то в цей час до магазину зайшов ОСОБА_5 і ОСОБА_10 останньому також запропонував присісти до них.
Розпивали спиртне, ОСОБА_9 сильно сп`янів і пішов додому, а ОСОБА_5 купив ще одну пляшку горілки, яку вони розпили. Під час розмови ОСОБА_5 витягував гроші, які він побачив, і коли ОСОБА_5 сильно сп`янів і пішов додому, він з метою викрасти в ОСОБА_5 гроші, непомітно для останнього пішов слідом. Було вже близько 22 години.
Пройшовши Вигодську лікарню, він підбіг до ОСОБА_5 , вдарив останнього ззаду ліктем по голові, від чого потерпілий впав на землю, а він наніс останньому ще кілька ударів ногами по тулубу, нагнувся і вирвав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 гроші, оскільки бачив, як потерпілий їх ховав до тієї кишені і побіг в протилежному напрямку.
Підбіг до моста через річку Мізунка, зупинився,подивився, що викрав 300 доларів США купюрами по 100 доларів та ще якісь дрібні гроші в гривнях і пішов додому. Вчинив злочин через те, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.
Вдома нічого нікому не розповідав, а наступного дня поїхав в місто Івано-Франківськ, де на ринку у невідомого чоловіка обміняв викрадені 300 доларів США на гривні, за що отримав 2400 гривень, які частково витратив в м.Івано-Франківську, а частково вже в м.Долина та в смт.Вигода на свої потреби, купляючи спиртні напої, продукти харчування та інші речі.
Кається у вчиненому, відшкодував завдані потерпілому збитки в повному обсязі, просить суворо не карати його.
За клопотанням підсудного суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудний визнає свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати потерпілого та свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.2 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та його особу: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину,позитивно характеризуються за місцем проживання, відшкодував потерпілому завдані злочином збитки, останній просить суворо не карати підсудного, підсудний виховувався і проживає в сім`ї без батька.
Щире каяття підсудного, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання підсудного; обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставин, які пом`якшують покарання підсудного та його особи: підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, виховувався та проживає в сім`ї без батька, потерпілий просить суворо не карати підсудного, суд вважає за необхідним призначити підсудному покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах, установлених у санкції ч.2 ст.186 КК України та з застосуванням ст.75 КК України
звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Потерпілим по справі в ході досудового слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 2600 гривень матеріальних збитків, органом попереднього слідства потерпілий визнаний цивільним позивачем по даній справі; в ході судового розгляду справи підсудний відшкодував потерпілому завдані злочином збитки в повному обсязі, в зв`язку з чим потерпілий відмовився від своїх позовних вимог, тому суд вважає за необхідним позовні вимоги потерпілого залишити без розгляду.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.81 КПК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України та покарати позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки.
Застосувати ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 - підписку про невиїзд - залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: чоловічу куртку сіро-коричневого кольору (а.с. 91) повернути потерпілому по справі ОСОБА_5 , як законному власнику; поліетиленовий пакет з двома розбитими пляшками горілки марки «Древньогалицька» (а.с. 94) знищити.
Апеляція на вирок суду може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з часу його проголошення через Долинський районний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.
Суддя: