УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.08.2007
року колегія
суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого -
судді - Ноздрякова В.М. суддів Бовтрук В.М., Коваль С.М. за участю прокурора -
Карпука Ю.А. представника потерпілої - ОСОБА_1 представника цивільного
відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за апеляцією представника потерпілої ОСОБА_4. - адвоката ОСОБА_1, на постанову Дарницького районного
суду м. Києва від 21 червня 2007 року.

встановила:

Цією постановою

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Надрічне Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина
України, який проживає в АДРЕСА_1 раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України і
справу щодо нього закрито.

Судом постановлено цивільний позов заступника прокурора
Дарницького району м. Києва задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь
Київської міської клінічної лікарні №1 - 1060 грн.97 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4. задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4. 9110
грн. 76 коп. матеріальних збитків, 4000 грн. моральних збитків.

Згідно з постановою суду ОСОБА_3. 18.12.2006 року
приблизно о 19 год. 50 хв., керуючи
технічно справним автомобілем "Деу Ланос" д.з. НОМЕР_1, на
підставі дозволу вказаного
в свідоцтві про
реєстрацію

транспортного засобу, який
належить ОСОБА_5, рухаючись по вулиці Тростянецькій зі сторони вул. Ревуцького
в напрямку вул. Вербицького в м. Києві в крайній лівій смузі, наблизившись до
нерегульованого пішохідного переходу типу "зебра», який розташований біля
будинку № 2, здійснив повну зупинку перед ним.

Однак, перед початком руху від вказаного пішохідного
переходу проявив неуважність та необережність під час керування транспортним
засобом, внаслідок чого порушив вимоги п. 10.1, 18.4 Правил дорожнього руху
України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія
ОСОБА_3 виявилось в тому, що він розпочинаючи рух від вказаного пішохідного
переходу, перед яким також в крайній правій та середній смугах попутного руху
зупинились транспортні засоби, надаючи перевагу в русі пішоходам, не впевнився
в безпеці та відсутності пішоходів на пішохідному переході, внаслідок чого
правою передньою частиною автомобіля вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_4., яка
перетинала проїзну частину справа наліво по ходу руху транспортних засобів та
мала перевагу в русі.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться в
причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме в
заподіянні потерпілій ОСОБА_4.
тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 49/Е від 19.02.2007 року в
результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4. були спричинені тілесні ушкодження, які за ступенем
тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не
є небезпечними для життя, але потягли за особою тривалий розлад здоров'я на
строк не більше 21 дня.

В апеляції представник потерпілої ОСОБА_4. -
адвокат ОСОБА_1, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій
засудженого, просить постанову суду змінити, визнати цивільним відповідачем у
справі ОСОБА_5, накласти арешт на майно відповідачів, а саме - квартиру та
автомобіль, стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь
потерпілої ОСОБА_4. у
відшкодування заподіяної моральної шкоди 100 000 грн.

На вказану апеляцію ОСОБА_3. подав заперечення, в яких просить постанову
суду залишити без змін, а апеляцію - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, представника потерпілої та
потерпілу, які підтримали подану апеляцію, прокурора, представника цивільного
відповідача та ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляції та просили
постанову суду залишити без змін, провівши судові дебати, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «д» ст.1, ст.ст. 6,
9 Закону України « Про амністію» від 09 червня 2007 року, а кримінальна справа
щодо нього закрита, що в апеляції не оспорюється.

Разом з тим,
апеляція представника потерпілого в частині неправильності вирішення судом 1-ї
інстанції заявленого потерпілою цивільного позову, є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Так, частково задовольняючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4. про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, суд взагалі не мотивував свої висновки про
часткове задоволення позову потерпілої та не зазначив у постанові мотивів
визначення саме такого розміру відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, не можна вважати прийняте судом рішення в частині
вирішення цивільного позову законним і обгрунтованим, а тому постанова суду в
цій частині підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд
в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію представника потерпілої ОСОБА_4. адвоката
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21
червня 2007 року щодо ОСОБА_3 в частині вирішення цивільного позову скасувати,
а справу в цій частині направити в той же суд на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства.

В решті цю постанову суду залишити без змін.