19.06.2015
Справа № 642/4405/15-к
Провадження № 1кс/642/1685/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл. ОСОБА_3 , представника ТОВ «Колінс» ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл. ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме нежитлової будівлі літ. «А-4» загальною площею 952,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Як вбачається з наданих матеріалів, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001553 від 24.12.2014 року, зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 26 грудня 2007 року між ФОП « ОСОБА_6 » та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №CM-SME703/212/2007 для споживчих цілей на суму 1,340 млн. грн. під заставу нежитлової будівлі літ. «А», загальною площею 952,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_6 і була оцінена працівниками банку на суму більше 5 млн. грн. Після укладання договору, на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 надійшли кошти, які він витратив на власні цілі. 22 травня 2008 року між ФОП « ОСОБА_6 » та ЗАТ «ОТП Банк» укладено ще один кредитний договір №CM-SME703/184/2008 на суму 225 тис. грн., які після переведення на відповідний розрахунковий рахунок, ОСОБА_6 витратив на власні цілі.

В 2013 році у зв`язку з неможливістю виконання взятих на себе зобов`язань ФОП « ОСОБА_6 » звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Постановою Господарського суду Харківської області від 30.09.2013 року по справі № 922/3359/13 ФОП « ОСОБА_6 » визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Харківської області по справі №922/3359/13 від 18.11.2013 року було змінено ліквідатора банкрута ФОП « ОСОБА_6 » на арбітражного керуючого ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_6 стало відомо, що 13.12.2013 року Господарським судом Харківської області винесено рішення про дозвіл на продаж іпотечного майна та зняття відповідної заборони. Того ж дня, на товарній біржі «Ресурс-Інформ», за адресою: АДРЕСА_2 , о 15 год. 00 хв., були проведені торги в формі аукціону, на яких нежитлове приміщення - будівля літ. «А», загальною площею 952,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було реалізовано за 308856 гривень. Переможцем торгів стала ОСОБА_8 .

В клопотанні зазначено, що проведення аукціону з продажу вказаної нежитлової будівлі суперечить нормам ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно якого публікація з оголошенням щодо проведення аукціону, обов`язково повинна бути розміщена най веб-сайті Міністерства Юстиції України не пізніше, ніж за 20 днів до моменту проведення. Також в протоколі торгів №1 від 13.12.2013 року, вказано веб-сайт торгової біржі «Ресурс-Інформ» замість веб-сайту МЮУ. Також ліквідатором ОСОБА_7 не проведена оцінка вказаної нежитлової будівлі, та не проводились біржові торги з продажу майна боржника по стартовій ціні, рівній сумі всіх кредиторських вимог. Продаж майна здійснено при відсутності затверджених Господарським судом кредиторських вимог, які на момент продажу були заявлені. В день проведення аукціону, ліквідатор ОСОБА_7 підписав нотаріальну заяву, про те, що переможець торгів ОСОБА_8 сплатила повну суму на рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «ОТП Банк», а також підписав акт передачі прав власності на нерухоме майно. На підставі наданих ліквідатором ОСОБА_7 документів, а саме: акта про передання права власності на куплене нерухоме майно від 13.12.2013 року та протоколу № 1 про проведення відкритих торгів у формі аукціону складеного Товарною біржею «Ресурс-Інформ» від 13.12.2013 року. Приватним нотаріусом ОСОБА_9 13.12.2013 року було видане свідоцтво, р.№ НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_8 на нежитлову будівлю літ. «А-4», загальною площею 952,2 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
В січні 2014 року рішенням Апеляційного господарського суду Харківської області, постанова про визнання ФОП « ОСОБА_6 » банкрутом скасована.
Під час досудового розслідування отримано тимчасовий доступ до оригіналів документів та інших носіїв інформації, що складають банківську таємницю, ФОП « ОСОБА_6 », ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк». Слідством встановлено що рух грошових коштів за рахунком № НОМЕР_1 відсутній.
Під час здійснення тимчасового доступу до оригіналів документів та інших носіїв інформації, що складають банківську таємницю ПАТ «Східно-Український банк Грант» МФО 351607, встановлено, що гарантійні внески учасників відкритих торгів від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в сумі по 30280грн. кожний, були здійснені 09.12.2013 року у приміщенні відділення №4 банку за адресою: м. Харків, вул. Ромена Ролана, 12 з різницею в часі між платежами в 3 хвилини.
Під час здійснення тимчасового доступу до оригіналів документів та інших носіїв інформації, що складають банківську таємницю АТ "Банк Золоті ворота", код МФО 301382 встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 відповідно до договору №787ЧК від 10.12.2013р. відкрито за 2 дні до проведення аукціону. Рахунок використовувався в період з 13.12.2013р. (день проведення аукціону) до 04.02.2014р. За час існування рахунку було здійснено лише дві транзакції: 13.12.2013р. надходження коштів в сумі 30280грн. в якості повернення гарантійного внеску за участь в аукціоні, та грошові кошти в сумі 308856грн. з кореспондентського рахунку ПАТ «Східно-Український банк Грант» від ОСОБА_11 в якості сплати за корпоративні права. Зазначені кошти були переведені в готівку шляхом видачі з банкоматів та каси АТ "Банк Золоті ворота".

Картковий рахунок № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 було відкрито 02.09.2013р., який використовувався в період з 30.09.2013р. по 28.11.2014 р. і на який надходили грошові кошти з рахунку ТБ «Ресурс Інформ». Призначення платежу повернення коштів за участь в аукціонах. Зазначені кошти були переведені в готівку шляхом видачі з банкоматів та каси АТ "Банк Золоті ворота". Згідно виписки з рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_10 неодноразово приймав участь у проведених ТБ «Ресурс Інформ» аукціонах.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.03.2015 року, об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «А-4», загальною площею 952,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_6 виданого 23.12.2013 року належить ТОВ «Колінс» , а право власності ОСОБА_8 на вказаний об`єкт припинено. Відповідно до інформації з ДП «Інформаційно-ресурсний центр», ТОВ «Колінс» зареєстровано за адресою: м. Харків, пров. Лопанський, буд. 3, засновником та керівником якого є ОСОБА_11 .
ТОВ «Колінс», , зареєстровано 13.12.2013р., тобто в день проведення аукціону з продажу майна банкрута ФОП « ОСОБА_6 ». 13.12.2013р. ОСОБА_8 провела збори засновників, на яких було вирішено створити ТОВ «Колінс» та затверджено статут товариства, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_12 .
Відповідно до договору купівлі-продажу корпоративних прав та частки у статутному капіталі ТОВ «Колінс» від 24.12.2013 року ОСОБА_11 було продано корпоративні права ОСОБА_8 , яка надала згоду на державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Колінс» звернувшись з заявою до нотаріуса.
Орган досудового слідства вважає, що єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обгрунтування клопотання слідчий посилався на те, що незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може призвести до відчуження, пошкодження шляхом знищення чи реконструювання зазначеного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також тим, що вказане майно- нежитлова будівля літ. «А-4» відповідає критеріям, зазначеним у ч.2. ст.167 УПК України,

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, зазначив, що до міліції звернувся Глушаєв, який діяв в інтересах Смульського, який в подальшому був визнаний потерпілим, що невідомі особи заволоділи нежитловою будівлею за адресою АДРЕСА_1 . Відомості внесені в ЕРДР та встановлена попередня кваліфікація злочину - ч.4 ст.190 КК України. Майно Смульського - нежитлова будівля яка є предметом злочину, вибуло поза його волі і він не укладав будь-яких угод щодо нежитлової будівлі. Ліквідатор ОСОБА_13 міняв свої показання щодо оцінки майна, а працівники товарної біржі пояснили, що оцінки майна не було. Кримінальне провадження порушено в грудні 2014 року, він отримав його до свого провадження у січні 2015 року, однак на цей час підозра будь-кому не пред`явлена, цивільний позов не заявлений. Особа, якій планується повідомити про підозру, не є особою, яка є власником вказаного майна, і ТОВ «Колінс» не несе відповідальності за дії цієї особи.

Представник власника майна ТОВ «Колінс» заперечував проти задоволення клопотання, вважав його незаконним та спрямованим на обмеження товариства права володіння, розпорядження та користування майном, яким буде заблоковано діяльність підприємства та унеможливлено отримання прибутку. В контексті ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна можливо накласти виключно на майно, що належить підозрюваному, обвинуваченому, особам які в силу закону несуть відповідальність за шкоду, завдану діяннями інших осіб. Однак ТОВ «Колінс» не є жодною з цих осіб, а в даному кримінальному провадженні взагалі відсутні особи, які б мали статус підозрюваного чи обвинуваченого. Окрім того, на вказане майно не можливо накласти арешт за умовами ч.2 ст.170 КПК України, оскільки воно не відповідає жодному із критеріїв, зазначених у ч.2 ст.167 КПК України. Досудове слідство ведеться за ч.4 ст.190 КК України, щодо протиправного заволодіння невстановленими особами вказаною нежитловою будівлею, що належала ФОП ОСОБА_6 проте, події викладені в клопотанні не складають об`єктивну сторону зазначеного злочину, оскільки майно вибуло з володіння ОСОБА_6 внаслідок проведення аукціону при процедурі банкрутства, а не було передано ним добровільно будь-яким особам в результаті обману чи зловживання довірою. Тому неможливо говорити, що нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення - шахрайства. Окрім того, слідчий не може довести доцільність та мету накладення арешту. Крім того, рішенням Ленінського райсуду від 06.11.2014р. та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.11.2014р. ТОВ «Колінс» визнано добросовісним набувачем.
Суд, вислухавши слідчого, представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України не допускається застосування заходів кримінального провадження якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.1,2 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу
Як вбачається з наданих матеріалів в ЄРДР за №0001553 від 24.12.2014 року, зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України про вчинення в грудні 2013р. невстановленими особами, які зловживали довірою, заволоділи майном ФОП ОСОБА_6 , а саме нежитловою будівлею літ. «А-4» загальною площею 952,2 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , під час ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_6 , чим спричинили останьому матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 04.03.2015р., нежитлова будівля літ. «А-4» загальною площею 952,2 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ТОВ «Колінс».

ТОВ «Колінс», або його засновники чи посадові особи, згідно до наданих копій матеріалів кримінального провадження не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Досудове слідство по кримінальному провадженню триває з 24.12.2014р., тобто більше ніж пів року і за цей час, згідно матеріалів поданих разом із клопотанням, жодній особі підозру у вчиненні кримінального правопорушення не пред`явлено.
Таким чином, ТОВ «Колінс» в даному кримінальному провадженню не є тією особою, на майно якої можливо накласти арешт відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України і не може нести відповідальність за осіб яким не повідомлено про підозру.

В клопотанні слідчий зазначає, що нежитлова будівля літ. «А-4» в АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, проте, не вказано, якому саме з чотирьох пунктів ч.2 ст.167 КПК України відповідає вказана будівля.

Окрім того, в матеріалах наданих до суду відсутні данні щодо прийняття процесуального рішення відносно цивільного відповідача і цивільного позову ФОП ОСОБА_6 . У судовому засіданні слідчим зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Всі перелічені обставини у своїй сукупності не дають підстав вважати, що потреби досудового розслідування відповідають вимогам п.п. 2, 3 ч.3 ст. 132 КПК України, тобто слідчим не доведено, що вони виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Також, слідчим не надано до суду (ч.5 ст.132 КПК України) всіх доказів обставин, на які він посилається щодо дій ТОВ «Колінс» стосовно ФОП ОСОБА_6 , а також щодо права власності останього на нежитлову будівлю літ. «А-4» в АДРЕСА_1 , до реалізації цього майна з публічних торгів.

Виходячи з змісту та в контексті ст.170 КПК України щодо осіб які не є підозрюваними (яким в порядку ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку ст.291 КПК України) або особи які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Таким чином, з огляду на наведене, слідчий суддя визнає клопотання слідчого про накладення арешту передчасним і не вбачає правових підстав у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 171-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл. ОСОБА_3 про накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «А-4» загальною площею 952,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1