Справа № 135/197/15-к
Провадження у справі № 1-кп/135/21/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000190 від 15 жовтня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.03.2004 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік;

25.05.2005 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік;

15.09.2006 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309, 71 КК України до трьох років 1 місяця позбавлення волі;

28.01.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України до двох місяців арешту;

13.12.2010 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту;

18.10.2011 Ладижинським міським судом Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296, 75,76 КК України до трьох років позбавлення волі із звільнення від відбування покарання з випробуванням на два роки. 22.09.2012 постановою Ладижинського міського суду Вінницької області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання за вироком суду від 18.10.2011,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
14.10.2014, близько 18.00 години ОСОБА_3 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, маючи умисел на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, наніс декілька ударів руками та ногами по голові ОСОБА_6 та відкрито викрав один мішок нечищених горіхів вагою близько 20 кілограм, що належав потерпілому ОСОБА_6 , вартість якого становить 20 (двадцать) гривень за кілограм, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 400 (чотириста гривень).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 14 жовтня 2014 року, близько 18.00 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де вживав спиртні напої разом із останнім та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вирішив заволодіти майном ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, свідомо розуміючи, що інші присутні у квартирі бачать протиправний характер його дій наніс декілька ударів руками та ногами по голові ОСОБА_6 та відкрито викрав належним йому один мішок нечищених горіхів, вагою близько 20 кг., вартість якого 400 грн не оспорював. Після чого з привласненим майном втік з квартири, але у подальшому привласнене майно продав невідомій особі за 300 грн. У вчинену щиро розкаюється, обіцяє, що у подальшому подібне не повториться.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 14 жовтня 2014 року, близько 18.00 години умисно відкрито повторно із погрозою застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, викрав чуже майно на загальну суму 400 грн, яке належало потерпілому ОСОБА_6 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності і вчинив злочин, будучи умовно-достроково звільненим від покарання, натомість належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, за місцем проживання відсутні матеріали компрометуючого характеру, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів (вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України).

Беручи до уваги тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину та перелічені дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки визнає за неможливе його виправлення в умовах без ізоляції від суспільства. Таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, оскільки він вчинив новий злочин після постановлення вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2011 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений умовно-достроково - невідбута частина становить вісім місяців та 27 днів.
Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки і шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2011 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та дев`ять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя