У х в а л а

3 липня 2015 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_4. розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено у відкритті касаційного провадження за їх касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року на підставі частини четвертої статті 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з тієї підстави, що касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2015 року, якою їм було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У заяві про перегляд Верховним Судом України зазначеного судового рішення, заявники посилаються на пункти 1, 2 частини 1 статті 445 КПК, порушення їх конституційного права на захист і справедливий розгляд справи судом касаційної інстанції та невмотивованість цього судового рішення. Просять скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2015 року та постановити нове рішення.

Проте, як убачається зі змісту заяви, її подано без додержання вимог статей 448, 449 КПК України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд Верховним Судом України судового рішення, зазначаються, зокрема, обгрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 цього Кодексу, та вимоги особи, яка її подає.

Стаття 445 КПК встановлює вичерпний перелік підстав такого перегляду, який розширеному тлумаченню не підлягає.

У своїй заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, не наводять обгрунтування жодної із зазначених підстав, у тому числі і передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень).

Заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, також не містить конкретизованої вимоги, яка б узгоджувалась з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень.

Крім того, всупереч положенням статті 449 КПК України заявники не долучили до заяви належно завірену копію судового рішення, про перегляд якого подано заяву та копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального та кримінального процесуального законів.

У рішенні від 17 жовтня 2013 року, яке, на думку заявників, має визнаватись порівнюваним, касаційний суд, констатувавши порушення процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій, скасував постановлені у кримінальній справі судові рішення про залишення без задоволення скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Черкаської області про відмову в порушенні кримінальної справи і направив справу на новий судовий розгляд. Постановляючи зазначене рішення, касаційний суд керувався нормами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, відповідно до положень якого, судові рішення у справах за скаргами на постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи, згідно частини другої статті 383 КПК 1960 року, були предметом перегляду суду касаційної інстанції у тому разі, якщо вони перешкоджали подальшому провадженню у справі.

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 445 КПК України, заявниками не надано.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Відповідно до частини 2 статті 450 КПК України, у разі, якщо заяву подано без додержання вимог статей 448 і 449 КПК України, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви, та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Заява повертається заявнику, якщо він не усуне її недоліки протягом установленого строку.

На підставі наведеного та керуючись статтями 448, 449, 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

про зазначені недоліки заяви повідомити ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та надати їм строк для їх усунення до 3 серпня 2015 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4.