Справа № 1-11 / 2008 рік
В И Р О К

іменем України

10 жовтня 2008 року судова колегія судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської
області в складі:

головуючого -
судді - Григор'євої В.Ф.

судді - Демченка О.В.

народних засідателів
- ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_28

при секретарі
- Гой Н.Г.

за участю прокурора -
Басюка С.В.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця смт. Мена Чернігівської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше
судимого: 07.06.2000 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за
ст. 141 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з
конфіскацією майна, 03.03.2007 року звільненого з місць позбавлення волі по
відбуттю строку покарання, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст.395, 309 ч.1, 187 ч.3 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с.Нова Прага, Олександрівського району, Кіровоградської
області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не
одруженого, раніше не судимого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

В період з жовтня 2007 року по 26 квітня 2007 року підсудний ОСОБА_6 вчинив ряд злочинів: порушення
правил адміністративного нагляду, а
саме: самовільне залишення місця
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, незаконне придбання, зберігання, перевезення
та виготовлення наркотичних засобів без
мети збуту, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством,
небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за
попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло та підсудний
ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному
з насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло
та заподіянням тяжких тілесних
ушкоджень, а також умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті
іншій людині - ОСОБА_4, 1949 року народження, вчиненому з корисливих мотивів, за наступних обставин.

ОСОБА_6, будучи раніше засудженим: 07.06.2000 року Козелецьким
районним судом Чернігівської області за
ст.141ч.3 КК України ( в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна та 03.03.2007 року звільнившись з місць позбавлення волі по
відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив ряд злочинів.

1.
Так, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 24
січня 2007 року за ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком на 2
роки. 03.03.2007 року ОСОБА_6,
звільнившись з місць позбавлення волі,
був попереджений про кримінальну
відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду. Проте, ОСОБА_6, з метою ухилення від
адміністративного нагляду, з жовтня 2007 року і до часу його затримання - 26
квітня 2008 року, самовільно залишив місце проживання - АДРЕСА_1.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_6 свою вину у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю та показав,
що він проживав з батьком - пенсіонером і матір'ю. Десь в березні 2007 року,
після звільнення з місць позбавлення волі, він познайомився з ОСОБА_7, з яким у них були дружні
відносини. Він раніше був двічі
засуджений Козелецьким районним судом Чернігівської області. Останній раз
звільнився 03.03.2007 року. Постановою
Ленінського районного суду м. Полтави від 24.01.07 року йому було
встановлено адміністративний нагляд строком
на 2 роки. Йому були роз'яснені працівниками міліції правила адміністративного
нагляду. Також він був попереджений про
кримінальну відповідальність за
невиконання правил адміністративного
нагляду. На протязі перших 3-4 місяців після звільнення він проходив реєстрацію
у відповідних органах внутрішніх справ. Потім він перестав проходити
реєстрацію, бо поїхав в м. Київ на заробітки. Він поїхав до м. Києва не для
того, щоб порушувати правила
адміністративного нагляду. На той момент він не усвідомлював, що цей виїзд буде
вважатися порушенням цих правил. Таким чином він порушив правила
адміністративного нагляду, бо без
дозволу відповідних органів виїхав з
постійного місця проживання.

Крім
визнання повністю вини підсудним ОСОБА_6, його вина у вчиненні інкримінованого
йому даного злочину повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених
в судовому засіданні доказів.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_8
підтвердив, що ОСОБА_6 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення
від адміністративного нагляду і показав, що він працює дільничним інспектором
міліції Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області. Обох підсудних
він знає. За постановою Ленінського
районного суду м. Полтави від
24.01.2007 року ОСОБА_6 був встановлений
адміністративний нагляд строком на 2 роки. 03.03.2007 року ОСОБА_6 звільнився з
місць позбавлення волі і приїхав до свого місця мешкання в селище Десна. Він
роз'яснив ОСОБА_6 правила адміністративного нагляду і попередив про кримінальну відповідальність за недотримання цих правил. Декілька місяців
після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 правил не порушував. Потім
став порушувати ці правила адміністративного нагляду, а саме під час
відвідування його за визначеним місцем проживання після 20 години вечора
ОСОБА_6 неодноразово був відсутній за місцем свого проживання. Опитувалися його
сусіди, але вони не знали, де він знаходиться. Потім було встановлено, що десь з жовтня 2007 року він виїхав до м.
Києва.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
показав, що він працює заступником начальника Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області. До його функціональних обов'язків входить перевіряти справи і осіб, яким встановлений
адміністративний нагляд. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 24.01.2007 року ОСОБА_6 був встановлений адміністративний нагляд
на строк два роки. Спочатку він дотримувався правил
адміністративного нагляду, а потім почали надходити рапорти від
дільничного інспектора, що ОСОБА_6 став порушувати правила адміністративного
нагляду. Були повідомлення, що ОСОБА_6 виїхав до м. Києва, але ж конкретної
адреси стосовно його нового місця перебування при цьому не повідомлялось. ОСОБА_6 порушив правила адміністративного нагляду, оскільки самовільно залишив місце
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Також вина підсудного ОСОБА_6 підтверджується наступними
доказами по справі.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 24 січня 2007 року, з
якої вбачається, що ОСОБА_6 було встановлено адміністративний нагляд строком на
2 роки з обмеженнями відповідно до ст.10 Закону України „Про адміністративний
нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі” (т.2 а.с.87).

Рапортами дільничного інспектора міліції підтверджується, що ОСОБА_6 з
жовтня 2007 року без дозволу керівництва Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області залишив місце проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду, чим порушив правила адміністративного нагляду (т. 2
а.с.92-102).

Оцінюючи досліджені по справі по даному епізоду та перевірені судом докази
у їх сукупності, судова колегія вважає, що пред'явлене обвинувачення підсудному
ОСОБА_6 у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду повністю підтверджується наведеними доказами, які
повністю узгоджуються між собою.

Вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину доведена в повному
обсязі.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 органами досудового слідства правильно
кваліфіковані за ст.395 КК України, які виразилися у самовільному залишенні
місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

2. Влітку 2007 року ОСОБА_6,
знаходячись неподалік с.Карпилівка
Козелецького району Чернігівської області, на узбіччі автодороги „Десна-Остер” знайшов
рослини дикоростучої коноплі, з
яких нарвав листя та верхівки, які автобусом перевіз до свого місця проживання
за адресою : АДРЕСА_1, де їх висушив та подрібнив і продовжував зберігати для
особистого вживання.

17 жовтня 2007 року, в денний
час, ОСОБА_6 перевіз на автобусі вказану висушену рослинну масу зеленого
кольору, зберігаючи її при собі, з місця свого проживання до міста Остер
Чернігівської області.

Однак, в цей же день, близько 16 години, ОСОБА_6 був затриманий працівниками
міліції на вулиці 8-го Березня в м.Остер, поблизу Остерського будівельного
технікуму, які виявили та вилучили
речовину рослинного походження, яка згідно
висновку експерта №1035 від 20.11.2007 року, є особливо небезпечним наркотичним
засобом - канабісом. Маса канабісу (марихуани) висушеного 5.5 г, 33.0 г, 2.6 г
відповідно. Загальна вага канабісу ( марихуани) висушеного 41.1 г.

Згідно з „Переліком наркотичних
засобів, психотропних речовин і прекурсорів”, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 року №770 (із змінами), марихуана (канабіс)
віднесена до наркотичних засобів (
таблиця 1 список 1).

Підсудний ОСОБА_6, як в ході
досудового слідства так і в судовому засіданні, свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України визнав повністю та показав, що наркотичні
засоби вживає з 2007 року - з часу його звільнення з місць позбавлення волі.
Вживає наркотичні засоби періодично і лише коноплю. Він точно не пам'ятає, чи влітку 2007 року чи
в жовтні 2007 року він їхав в м. Остер і на узбіччі дороги біля села Карпилівка
нарвав рослини дикорастущої коноплі. Він хотів їх привезти додому за місцем
свого проживання, але не довіз, так як його 17.10.07 року затримали працівники
міліції в м. Остер біля приміщення
Остерського будівельного технікуму. Він
послався на дату 17.10.07 року, оскільки в матеріалах справи є протокол його затримання в цей день. Він в
один і той же день нарвав цієї коноплі і
віз її додому і в цей же день його
затримали працівники міліції. Після чого пройшли до райвідділу міліції. Коли
вони знаходилися в кабінеті начальника міліції, то в присутності понятих у
нього вилучили коноплю. У нього один раз вилучали наркотичні засоби. Рослини
коноплі знаходилися у нього в сумці. Яка була вага рослин коноплі він не знає і не може цього визначити. Рослини
коноплі він нарвав для особистого вживання. Із трьох пакетів, які описані в
протоколі, у нього був лише один маленький
пакетик. Йому інкримінують ст. 309 ч.1 КК України, тому він і сказав, що
визнає себе винним повністю по даній статті, а про кількість вилученого він
тоді не знав, що це має якесь значення,
адже він юридично не грамотний.

Потім у судовому засіданні при оголошенні протоколів допиту ОСОБА_6 в
якості підозрюваного, обвинуваченого, він по даному епізоду повністю підтвердив
свої показання, які давав в ході досудового слідства, тобто, що влітку 2007
року, він на узбіччі дороги біля села Карпилівка нарвав рослини дикорастущої
коноплі, перевіз додому, де їх подрібнив, а 17.10.07 року його затримали
працівники міліції у вказаному місці з нею.

Крім
визнання повністю вини підсудним ОСОБА_6, його вина у вчиненні інкримінованого
йому даного злочину повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених
в судовому засіданні доказів.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 підтвердив, що
17.10.2007 року, о 16 годині, він стояв біля приміщення Остерського
будівельного технікуму. Він бачив, як до ОСОБА_6 підійшли працівники міліції.
Це було десь на відстані 40 метрів від нього. ОСОБА_6 затримали, а його
попросили бути понятим. Другим понятим був ОСОБА_11. Вони всі разом пішли у відділення міліції. В кабінеті у відділенні
міліції провели обшук ОСОБА_6 і вилучили
зілля. Воно було в пакетах, але чи розгортали ці пакети, він не пам'ятає. В
протоколі вилучення все записано правильно. ОСОБА_6 казав, що цю рослинну масу він зберігав для особистих
потреб.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_11, даних ним
в ході досудового слідства, підтверджується, що
17.10.07 року близько 16 години поблизу Остерського технікуму він був
запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні поверхневого
огляду ОСОБА_6. При проведенні огляду в сумці, яка була у ОСОБА_6 , працівники
міліції виявили та вилучили: прозорий поліетиленовий пакет білого кольору з
подрібненою рослинною масою темно-зеленого кольору з характерним запахом
коноплі; паперовий пакет, який виготовлений з аркуша учнівського зошиту в
клітинку, в якому знаходилася подрібнена рослинна маса темно-зеленого кольору з
характерним запахом коноплі, прозорий поліетиленовий пакет зеленого кольору
з подрібненою рослинною масою
темно-зеленого кольору з характерним запахом коноплі. ОСОБА_6 пояснив, що дану рослинну речовину
він зберігав для власних потреб, без мети збуту (т.1а.с.189).

Також вина підсудного ОСОБА_6 підтверджується наступними
доказами по справі.

Протоколом огляду, виявлення та вилучення від 17.10.2007 року, яким
підтверджується, що у ОСОБА_6 у сумці
була виявлена та вилучена подрібнена
рослинна маса з характерним запахом коноплі у 3 пакетиках (т.1 а.с. 168 ).

Висновком судово-хімічної експертизи від 20.11.2007року №1035(х)
підтверджується, що надані на дослідження речовини рослинного походження,
вилучені у ОСОБА_6, зеленого кольору, висушені, мають ботанічні ознаки рослини
коноплі, містять тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним
засобом - канабісом (марихуаною), загальною вагою 41.1 г (т. 1 а.с. 180 -183).

Оцінюючи досліджені по справі по даному епізоду та
перевірені судом докази у їх сукупності, судова колегія вважає, що пред'явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_6 повністю
доведене вказаними доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Вина підсудного ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину
доведена в повному обсязі.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 органом досудового
слідства правильно кваліфіковані за ст. 309 ч.1 КК України, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні,
перевезенні та виготовленні наркотичних
засобів без мети збуту.

3. 04 грудня 2007
року, близько 3 години, ОСОБА_6 за
попередньою змовою з ОСОБА_7 по раніше
розробленому плану скоєння розбою, тобто нападу з метою заволодінння чужим
майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
та проникненням до житла, прибули до квартири ОСОБА_4 Петрівни, яка розташована
в смт.Десна Козелецького району Чернігівської області по вул. Довженка, 46 кв.25, де під виглядом
придбання спиртних напоїв, проникли до житла останньої та реалізуючи свій
злочинний намір, діючи узгоджено між собою, шляхом нанесення ударів в обличчя
повалили потерпілу ОСОБА_4 на підлогу, спричинивши останній тілесні ушкодженя у
вигляді : одне садно в лівій лобній
області, крововилив в м'які покрови голови з внутрішнього боку, крововилив в
м'які тканини голови з внутрішнього боку в потиличній області, які відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_6 утримував ОСОБА_4, а
ОСОБА_7 за допомогою електричного шнура та ременя зв'язав їй руки і ноги та
кляпом закрив ротову порожнину. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою
змовою між собою, в ході обшуку житла ОСОБА_4 заволоділи: мобільним телефоном
„Самсунг”-х-460 вартістю 350 гривень, в якому знаходився стартовий пакет
оператора мобільного зв'язку „Джинс” вартістю 20 гривень, виробами з жовтого
металу: ланцюжком вартістю 300 гривень, хрестиком вартістю 100 гривень,
сережками вартістю 500 гривень та грошовими коштами в сумі 500 гривень, а
всього на загальну суму 1770 гривень.

В ході розбійного нападу, ОСОБА_7, виходячи за межі домовленості з ОСОБА_6,
примушуючи потерпілу вказати на інші цінності, з метою умисного вбивства,
тобто, умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_4, з корисливих мотивів, поклав подушку під
обличчя потерпілій та руками почав здавлювати подушку, тим самим душити
потерпілу, закриваючи при цьому протягом тривалого часу дихальні шляхи,
внаслідок чого настала смерть потерпілої.

Після вчинення злочину, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця події з викраденим
зникли.

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_4 настала внаслідок
механічної асфіксії, шляхом закриття дихальних шляхів (носу, роту).

Підсудний ОСОБА_6, як в ході досудового
слідства так і в судовому засіданні, свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України визнав повністю та показав, що він вже не
пам'ятає, хто з них конкретно запропонував скоїти цей злочин. ІНФОРМАЦІЯ_3 він
зустрівся з ОСОБА_7 в м. Києві. В ході розмови з ОСОБА_7, він дізнався, що той
знає квартиру в смт Десна, де можуть знаходитись великі гроші і що він покаже,
де знаходиться цей будинок і квартира. З самого початку між ними була
домовленість обікрасти квартиру ОСОБА_4 і забрати у неї гроші. ОСОБА_7 казав,
що ця квартира знаходиться на першому поверсі і розповів про обстановку в цій
квартирі. ОСОБА_7 раніше служив і жив в смт Десна і тому знав, хто проживає в
цій квартирі. Він же до цього сім
років не був в селищі. До
ІНФОРМАЦІЯ_3 він не знав потерпілої
ОСОБА_4 і не бачив її. Також не знав, де
вона конкретно мешкає. Він зателефонував знайомому на ім'я ОСОБА_12, який
знаходився в той час в м. Києві. Він знав, що у ОСОБА_12 є власний автомобіль і
попросив його під'їхати в обумовлене місце. ОСОБА_12 під'їхав на зупинку метро
„ Контрактова площа”. Вони з ОСОБА_7 вже чекали його. Він попросив ОСОБА_12
звозити їх в смт Десна і сказав, що потім він з ним за цю поїздку розрахується,
заправить його машину бензином. ОСОБА_12 погодився і вони на його автомобілі
„ВАЗ 2199” поїхали в смт Десна. При
в'їзді в смт Десна вони зупинились. Він попросив ОСОБА_12 почекати 30 хвилин
максимум, поки він з ОСОБА_7 сходять в селище і вирішать свої питання, тим
більше проїзд в селище був за перепустками. ОСОБА_12 залишився у машині чекати.
Вони з ОСОБА_7 вийшли з машини і пішли
далі в смт Десна. Будинок, де мешкала ОСОБА_4, вказував ОСОБА_7. Він казав, що
у неї можуть бути гроші в сумі десь 10 - 15 тисяч доларів США, які вони хотіли у неї
забрати. Перед поїздкою вони взяли з
собою перчатки. У нього були шкіряні перчатки, а у ОСОБА_7 бавовняні, з тканини
з пупиришками. Вони їх наділи, щоб не можна було виявити відбитків їх пальців.
Коли підходили до будинку, де мешкала ОСОБА_4, то він ще сумнівався і казав
ОСОБА_7, що вона не відчинить двері, але ОСОБА_7 казав, що він постукає у двері
її квартири і скаже, що вони прийшли купити пляшку горілки. Він буде стояти
збоку. І якщо вона відчинить двері, то першим в квартиру зайде він, а ОСОБА_7
зайде за ним і зачинить двері. В подальшому так і було. ОСОБА_7 постукав в
квартиру потерпілої і сказав, що потрібно купити пляшку горілки. Була десь
перша година ночі чи півдругої ночі. Вона відразу відкрила їм двері в квартиру.
При цьому вона ввімкнула світло у прихожій і великій кімнаті. Потерпіла була
одягнута в халат.

Він першим зайшов в прихожу квартири і
штовхнув в груди господарку квартири, але вона не впала і втрималася на ногах.
За ним зайшов ОСОБА_7 і зачинив двері квартири. Вони взяли її за руки і ноги і
поклали на диван. Вони вирішили зв'язати потерпілу для того, щоб безперешкодно
ходити по квартирі і обшукувати її. Чия це була ініціатива він не пам'ятає. Він
тримав її за плечі рукою і також затуляв їй рот, щоб вона не кричала. ОСОБА_7
зв'язував їй руки і ноги якоюсь мотузкою, яку знайшли в квартирі, а не скетчем,
на його думку. Потім він розтуляв їй рот, коли ОСОБА_7 засовував їй в рот кляп,
так як вона намагалася кричати. Потім
ОСОБА_7 цей кляп виймав з роту потерпілої, оскільки питав у неї, де гроші. Вона
відповідала, що грошей у неї немає. Більше ніяких тілесних ушкоджень він
потерпілій не наносив. ОСОБА_7 її також не бив. Потім вони почали шукати гроші.

В квартирі було 2 кімнати: зал і
спальня, була кухня і прихожа. Потерпіла лежала на дивані в залі. В залі
знаходився ОСОБА_7 і шукав там гроші. Він шукав гроші в спальні і на кухні.
Всіх дій ОСОБА_7 він не бачив.

Він не знайшов грошей ні в
спальні, ні на кухні. ОСОБА_7 знайшов гроші в сумі 500 гривень металевими
монетами і мобільний телефон „Самсунг”, стартовий пакет до нього, золотий
ланцюжок, вартістю десь 300 гривень. Всі ці речі він бачив у нього. ОСОБА_7 все
це потім забрав з собою. Золотих
хрестика і сережок він взагалі не бачив. З собою у нього був маленький
ліхтарик, яким він підсвічував, коли шукав гроші в спальні і на кухні, так як
світло там не вмикав. Світло горіло лише у прихожій і у великій кімнаті.

Він ще не закінчив шукати, коли його
покликав у велику кімнату ОСОБА_7 Коли він зайшов, то ОСОБА_7 сказав, що
потерпіла втратила свідомість або мертва.

Він підійшов до потерпілої і
перевернув її на спину, так як вона лежала на животі. Він почав слухати серце,
а потім спробував зробити їй масаж серця. Попросив, щоб ОСОБА_7 приніс води.
Той приніс воду, яку вони вилили їй на голову, але потерпіла до свідомості не
приходила. Після цього вони накрили її простирадлом і пішли з її квартири. В
квартирі вони пробули десь годину. Далі вони прийшли на те місце, де їх чекав ОСОБА_12. Далі вони
сіли в машину і поїхали до Києва. Вони приїхали в м. Київ, коли ще було темно
на вулиці. Водій поїхав. Він з ОСОБА_7
прийшли в квартиру, яку він
знімав і лягли спати. Частину грошей, які були викрадені з квартири потерпілої
вони віддали водію за те, що він їх возив. Залишок грошей поділили порівну.
Через декілька днів він дізнався від ОСОБА_7, що ця жінка померла і як її
звуть. Вони не хотіли вбивати цю жінку і її смерть для них була несподіванкою.
Якщо б вона залишилась живою, то не змогла б їх впізнати, оскільки вони були в
саморобних масках, які зробили ще в м. Києві з рукава його кофти. На час
вчинення даного злочину він не був в стані наркотичного сп'яніння.

Що стосується позовів, заявлених
потерпілими, то вирішення їх залишає на
розсуд суду. Він жалкує, що так трапилося, але змінити в даному випадку нічого
вже не можна.

Підсудний ОСОБА_7, як в ході досудового
слідства так і в судовому засіданні, свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п. 6 КК України визнав повністю
та показав, що він проживав з матір'ю і старшим братом, які живуть в
Кіровоградській області. Він мешкав і працював в м. Києві. Раніше судимим не
був. З весни 2007 року він знайомий з ОСОБА_6, з яким у нього були дружні
відносини. 04.12.2007 року ОСОБА_6
заїхав до нього на квартиру, яку він наймав в м. Києві. В квартирі, крім нього,
знаходилися ОСОБА_13 і його дружина. Вони вийшли з квартири покурити і між ними виникла
розмова про те, щоб вчинити крадіжку з якої - небудь квартири, де могли бути
гроші. Він знав таку квартиру в селищі Десна, оскільки раніше жив на квартирі
по сусідству з потерпілою ОСОБА_4 і знав з розмов сусідів, що вона продає
горілку, але горілки у неї він не
купував і прізвища її не знав, з нею
ніколи не спілкувався, хоча бачив її в селищі. І тому запропонував йому поїхати
в цю квартиру. ОСОБА_6 погодився і на
автомобілі „ВАЗ 2199”, яким керував
знайомий ОСОБА_6, вони поїхали в селище Десна. Перед селищем Десна вони
зупинили автомобіль і домовилися з водієм, щоб той деякий час їх почекає між
в'їздом на другий і третій КПП, поки вони сходять і вирішать свої справи. Коли
вони їхали в селище Десна, то брали з
собою рукавички. Приблизно о третій годині ночі вони прийшли до будинку, де
проживала ОСОБА_4 Перед тим, як заходити в квартиру потерпілої, ОСОБА_6 вдягнув
маску, а він не вдягав маску, а просто нахилив голову. Він постукав в двері її
квартири. При цьому він сказав їй, що їм потрібно купити пляшку горілки. Вона
відчинила їм двері. ОСОБА_6 зайшов першим до її квартири і відштовхнув її. За
ним зайшов він і зачинив за собою двері в квартиру. Вони її принесли в зал і поклали на диван
обличчям вниз. ОСОБА_6 тримав її, а він зв'язав їй руки і ноги. Ні він, ні
ОСОБА_6 потерпілу не били. Після цього вони вдвох стали шукати гроші в її
квартирі, якими хотіли заволодіти. Вони думали взяти у неї приблизно 10-15
тисяч доларів США. Ця сума була названа в процесі розмови. Хто йому сказав про
таку суму грошей у потерпілої він не пам'ятає. Хоча вони знали, що потерпіла
мешкала одна і була пенсіонеркою. Змови на її вбивство у них не було. Спочатку
вони потерпілу поклали на диван на подушку. Коли обшукали квартиру і не виявили
в ній грошей, то вирішили ще подивитися в дивані. Тому потерпілу переклали на підлогу і подушку
теж скинули на підлогу. Не знайшовши грошей, він вийняв кляп з рота потерпілої
і почав запитувати про гроші. Вона відповідала, що грошей в неї немає. Вона
намагалася кричати. Тому він взяв подушку і поклав їй під обличчя, руками взяв за потилицю і почав її голову
вдавлювати в цю подушку, щоб вона не кричала. Хотів її таким чином налякати.
Подушку від її обличчя він відпустив, коли побачив, як вона „дригнула” ногами і
ніби сповзла вниз. В цей момент ОСОБА_6 не було в кімнаті і він цього не бачив,
бо знаходився на кухні. Через деякий час, він помітив, що потерпіла не подає
ознак життя і покликав ОСОБА_6 Останній зайшов в кімнату. Вони її перевернули
на спину і ОСОБА_6 намагався зробити їй масаж серця. Вони лили воду на неї, але
вона до свідомості не приходила. В квартирі потерпілої вони були десь на
протязі однієї години. Він не знімав з
потерпілої ювелірних виробів, а знайшов їх
в серванті, вони лежали в чашці. Він не пам'ятає, чи були на
потерпілій ланцюжок і сережки. Коли вони
виходили з її квартири, то потерпілу залишили лежати на підлозі. Вона лежала на
спині, але чи були у неї зв'язані руки і ноги він цього не пам'ятає. Вийшовши з
квартири, вони пішли до автомобіля, який їх чекав і повернулися до м. Києва. З
тих грошей, що вони взяли в квартирі потерпілої, частину заплатили водію
автомобіля, який їх возив. Решту грошей витратили спільно на власні потреби.
Мобільний телефон, який він взяв у ОСОБА_4, він заклав в ломбарді у м.
Києві. Ювелірні вироби, які він забрав у
потерпілої викинув, оскільки на них не було проби, яка завжди стоїть на золотих
речах і він вважав, що це не золото.

Вирішення питання щодо цивільних
позовів він залишає на розсуд суду.

Крім
визнання повністю вини підсудним ОСОБА_6 за ст. 187 ч.3 КК України, а підсудним
ОСОБА_7 за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України, їх вина у вчиненні вказаних
злочинів, повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому
засіданні доказів.

Так,
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_4 - її
мати. Вона проживала одна в селищі Десна за адресою: АДРЕСА_3. Її мати була доброю жінкою, вона
спілкувалась з багатьма людьми в селищі. Вона до матері ходила не часто, бо
працює, але до неї часто бігала її
донька. Останній раз вона бачила матір 03.12.2007 року в першій половині дня.
Вона приходила до неї додому. 04.12.2007
року, о 04 годині 30 хвилин, вона дізналась про смерть матері від її сусідок
ОСОБА_14 і ОСОБА_15. Вони прийшли до неї додому
і сказали, що вбили її матір. Після цього вони зателефонували її сестрі,
яка знаходилась на той час в м. Мукачеві. Потім вона пішла на квартиру до
матері. В квартирі були працівники прокуратури і міліції, і в саму квартиру їй
не дозволили зайти, щоб так сказати, не було зайвих слідів. Тому матір вона не бачила, а бачила тільки її ноги, коли вона лежала на підлозі. Пізніше
при огляді квартири вона побачила, що в квартирі був безпорядок. Все було
перекидано, речі розкидані на підлогу із шафи, дивана, крісел, крім посуди і
кришталю. Було виявлено, що немає мобільного телефону, а про ювелірні
вироби вона зразу не могла сказати,
адже вона матір не бачила зразу, а та
носила ці ювелірні вироби. Мобільний
телефон у неї був не новий, а ювелірні вироби
були на ній - це золотий ланцюжок і золоті сережки з Італії. Вона їх купила в Італії,
коли була там. Її мати носила золоті
сережки і ланцюжок увесь час, після того, як вона їх привезла з Італії.
Основний дохід матері - це пенсія десь приблизно біля 400 гривень, а
точної суми назвати не може. Її матір
поховали на цвинтарі, який знаходиться в с. Виповзов. Вона заявила цивільний
позов про стягнення з обох підсудних 30 000 гривень на відшкодування моральної
шкоди. Цю суму вона мотивує тим, що підсудні позбавили її матері, смерть матері
підірвала її здоров'я. Вона після цього захворіла і тривалий час перебувала на
лікуванні, оскільки для неї це був нервовий стрес. Матеріальна шкода, пов'язана
з витратами на саме поховання - це 2115 грн; поминки, а саме вартість оренди
залу, в якому поминали її матір - 250 грн і вартість поминального обіду в день
похорон - 4902 грн, а також на 40 днів -
вартість поминального обіду 2724 грн., оренда залу - 250 грн.
і затрачена загальна сума, яка
підтверджується відповідними документами
складає 10 241 грн. Всі ці витрати вона несла разом зі своєю сестрою. Ії мати була доброю жінкою, вона спілкувалась
з багатьма людьми в селищі, в свій час проходила військову службу і тому на її
похорон прийшло багато людей.

Також, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що
ОСОБА_4 - її мати. 13.11.07 року чи 14.11.07 року вона виїхала з селища Десна в м. Мукачевому. ІНФОРМАЦІЯ_3,
в ранковий час, їй зателефонували і повідомили, що померла мати. 05.12.2007
року, вранці, вона приїхала в селище Десна. Пізніше від працівників міліції
вона дізналась про обставини справи.
Було виявлено, що зник мобільний
телефон, сережки, ланцюжок, хрестик і гроші, але сума грошей не велика.
Вона знає, що гроші лежали в маленькому гаманці в шафі. Стосовно суми
матеріальної шкоди, то вона повністю підтримує все те, що сказала її сестра,
хоча насправді було витрачено більше, але вони зараз не можуть надати відповідних чеків і документів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що потерпіла
ОСОБА_4 - це її сусідка. Вона мешкала
одна в квартирі АДРЕСА_3. ОСОБА_4 була доброю жінкою, емоційною, раніше теж
була військовослужбовцем. У неї були завжди
нормальні стосунки із співробітниками і сусідами теж. Вона не була
конфліктною жінкою і тому дуже жаль, що її не стало. ІНФОРМАЦІЯ_3, в нічний
час, вона прокинулася від незрозумілого стуку чи удару. Через деякий час вона знову почула стук, але він був для неї
незрозумілим і глухим. Вона подивилася на годинник - була 2 година 50 хвилин. Вона не чула ні шуму, ні
крику, чула лише двічі стук. Вранці, о 05 годині 30 хвилин, до неї у вікно
постукала сусідка ОСОБА_15 і сказала, що
у них в будинку горе і що померла ОСОБА_14. Вона побачила, що біля будинку
стоїть карета швидкої медичної допомоги і свого співробітника, який працював
начмедом у військовій частині. Він сказав, що ОСОБА_16 вбили. Після цього вони пішли в квартиру до ОСОБА_4,
яка проживала в двокімнатній квартирі. В квартиру заходила вона, ОСОБА_15 і
начмед. Він ще попередив їх з ОСОБА_15, щоб вони не ходили по квартирі і нічого в ній не чіпали, бо
повинні приїхати працівники міліції. В
квартирі був безлад, всі шафи були відкриті і речі, одяг, білизна були
розкидані по підлозі. ОСОБА_4 лежала на підлозі, на купі якогось одягу. Вона
лежала на спині, голова у неї була на
бік, як нібито спить на одязі. Нога на
нозі і ноги були зв'язані якимсь ремінцем. Вона була одягнута в халат.
Тілесних ушкоджень вона на ній тоді не бачила.

Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що
19.02.08 року він разом з ОСОБА_18 були понятими при проведенні відтворення
обстановки і обставин події за участю
ОСОБА_7 Спочатку у відділенні міліції ОСОБА_7 розповідав, як вони з ОСОБА_6
вчинили злочин. Після цього вони на автомобілі поїхали на місце вчинення злочину. Тут ОСОБА_7
показував, як вони з ОСОБА_6 заходили в квартиру і вчинили злочин. Проводилась
відеозйомка даної слідчої дії. Після її проведення вони знову повернулись у
відділення міліції, де продивилися цей відеозапис, прочитали протокол і підписали його. Під час проведення цієї
слідчої дії ОСОБА_7 розповідав все в добровільному порядку і з боку
працівників міліції на нього не було
ніякого тиску.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 30.04.08 року він разом з ОСОБА_20 були
понятими при проведенні відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_6 Також були присутні
працівники міліції, захисник. ОСОБА_6 розповідав, як вони з ОСОБА_7 стукали в квартиру ОСОБА_4 Вона їм відчинила
двері і вони зайшли до її в квартиру. В квартирі ОСОБА_4 вони шукали гроші, а
саме ОСОБА_6 шукав гроші в другій кімнаті, а потім в кухні, а ОСОБА_7 шукав
гроші в тій кімнаті, де знаходилася
потерпіла. ОСОБА_6 казав, що він
потерпілу не вбивав, а її смерть настала від дій ОСОБА_7 Він в цей час
знаходився в другій кімнаті. ОСОБА_6 розповідав, що вони взяли в квартирі ОСОБА_4 гроші „мелочь”, мобільний
телефон і якийсь там ланцюжок, а що ще вони
брали він не пам'ятає. Показання ОСОБА_6 давав в добровільному порядку, ніякого
тиску на нього з боку працівників міліції не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_20 показав, що весною 2008 року він разом з ОСОБА_19 були понятими
при проведенні відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_6 Спочатку
цю слідчу дію починали проводити в кабінеті у дільничного інспектора у
відділенні міліції. При проведенні даної слідчої дії був присутній захисник.
ОСОБА_6 розповідав, як вони з ОСОБА_7
вчинили злочин відносно ОСОБА_4. Після його розповіді поїхали на цю
квартиру. В цій квартирі він повторив свою розповідь і показав, як вони з
ОСОБА_7 вчиняли цей злочин. Все це було
записано на відеозапис. Потім знову повернулись
у відділення міліції, де подивилися відеозапис. Після чого
прочитали протокол і підписали його.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він знайомий з ОСОБА_7 і ОСОБА_6 ОСОБА_7 раніше жив на протязі 3-4
місяців на квартирі у його матері ОСОБА_13
ОСОБА_6 знає з дитячих років, як мешканця смт Десна. Восени 2007 року,
він, його дружина і ОСОБА_7 мешкали в м. Києві. Втрьох наймали квартиру. В
кінці листопада 2007 року, до них на 7-8 днів в гості в м. Київ приїхав ОСОБА_6
В один із цих днів, до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 приїжджав якийсь хлопець. Вони
виходили з квартири курити і про щось
розмовляли між собою. Це було десь біля
24 години ночі. Після розмови десь біля першої години ночі вони кудись поїхали. Повернулися вони десь
біля п'ятої години ранку. Він їм
відчиняв двері квартири. В квартиру зайшли тільки ОСОБА_7 і ОСОБА_6 Незнайомого
хлопця вже з ними не було. На моє запитання, де вони так довго були, вони
відповіли, що їздили по своїм справам і лягли спати. Наступного дня вони всі знаходилися в
квартирі до вечора. У вечері всі вчотирьох - це він, його дружина, ОСОБА_7 і
ОСОБА_6 пішли в магазин купляти продукти харчування. Грошей у них було зовсім
мало, була якась „мелочь”. Але у хлопців був мобільний телефон, який вони
запропонували продати і на виручені гроші купити продукти харчування. Марки
телефону він не пам'ятає. На метро вони доїхали до станції „ Героїв Дніпра” і коли вийшли, то
ОСОБА_7 разом з його дружиною пішли до
магазину, на якому була вивіска ” Скупка, продаж та аксесуари мобільних телефонів”, але він не здав цей
телефон до цього магазину, бо як він
сказав, що беруть його тут дешево. Тут же на станції „Героїв Дніпра” знаходився
ломбард. ОСОБА_7 пішов до ломбарду з цим телефоном, а повернувшись з ломбарду
ОСОБА_7 сказав, що здав його десь за 50
гривень. Після цього вони пішли в магазин і купили продукти харчування, і повернулись
до квартири. Про походження цього телефону йому нічого не було відомо і він в
них про це не запитував.

Також, в судовому засіданні була
допитана свідок ОСОБА_13 , яка дала аналогічні показання за змістом,
показанням свідка ОСОБА_13 , підтвердивши, що ОСОБА_7 здав мобільний телефон в
ломбард.

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_21, даними в
ході досудового слідства підтверджується, що він проживає за вказаною адресою разом
із ОСОБА_22. 04 12.2007 року разом із
ОСОБА_22, він пішов додому до ОСОБА_4,
щоб позичити самогону, бо грошей у них не було. Приблизно о 4 годині 40 хвилин
ранку вони прийшли до квартири ОСОБА_4 і стали стукати у двері, але їм ніхто не
відчинив. Коли взявся за ручку дверей, двері відчинилися. Вони зайшли до
квартири, світло було включене. Вони
пройшли в коридор квартири і стали кликати ОСОБА_16, ніхто не
відкликався.Тоді він включив світло, що у коридорі, у кімнаті, на кухні речі
були розкидані, меблі стояли не на своїх місцях. Пройшовши до кімнати, на
підлозі на речах побачили ОСОБА_4,, яка лежала на спині. Ноги її були зв'язані, руки завернуті за спину, на голові було видно тілесні ушкодження.
Ознак життя вона не подавала. Після цього він та ОСОБА_22 пішли до ОСОБА_15 і
розповіли про побачене. Разом із нею вони повернулися до квартири ОСОБА_4 подивилася на обстановку в її квартирі і сказала, що потрібно викликати
швидку і міліцію, вони залишили квартиру ОСОБА_4 і пішли в готель і звідти викликали
швидку і міліцію (т.1. а.с. 47).

Також, оголошеними показаннями свідка ОСОБА_22, даними
нею в ході досудового слідства, які аналогічні за змістом показанням свідка
ОСОБА_21, підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3, близько 4
год 40 хв, вона разом зі ОСОБА_21 прийшли
додому до ОСОБА_4, щоб позичити горілки і виявили, що в кімнаті і коридорі були розкидані речі, а на підлозі кімнати лежала ОСОБА_4. Ноги її були зв'язані, ознак життя вона не подавала, її руки були завернуті за спину, на
тілі і обличчі було видно тілесні ушкодження. Вони зрозуміли, що ОСОБА_16
померла насильницькою смертю і вийшли із
квартири та повідомили спочатку ОСОБА_15 , яка сказала, що потрібно викликати
міліцію і швидку. Після цього вони разом
залишили квартиру ОСОБА_4 і з готелю
викликали по телефону, швидку допомогу і міліцію (т.1 а.с. 50).

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_23, даними
ним в ході досудового слідства, підтверджується, що приблизно 20.12.2007 року він разом
зі своїм братом пішли до ломбарду, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. 40
років Жовтня, 102/1, де придбали мобільний телефон марки „Самсунг”-х-460 за 140
гривень, про що йому видали чек (т.1 а.с. 70).

Також,
оголошеними показаннями свідка ОСОБА_24, даними ним в ході досудового
слідства, підтверджується, що 04.12.2007 року ним від імені кредитодавця ПТ ЗТ
„Скарбниця” та між позичальником ОСОБА_7
було укладено договір застави №32-1464807 від 04.12.2007 року приблизно
о 17 годині 01 хвилина. Предметом договору виступив мобільний телефон марки
„Самсунг”-х-460, за даний телефон вказаний громадянин отримав 65 гривень (т. 1
а.с. 82 ).

Оголошеними
показаннями свідка ОСОБА_25, даними ним в ході досудового слідства,
підтверджується, що 22.01.08 року згідно протоколу вилучення документів, що
свідчать про здачу мобільного телефону до ламбарду ПТ ЗТ „Скарбниця” в м.
Києві, а саме мобільного телефону марки „Самсунг”-х-460, ІМЕІ 44917,
який знаходився в ломбардному відділенні №14 м.Києва по вулиці 40-чя Жовтня
102/1, після чого був проданий. Цей договір застави по вказаному мобільному
телефону був укладений по ламбардному відділенню №1, що знаходиться в м. Києві
по вул. Героїв Дніпра 32, з ОСОБА_7 . Договір був укладений 04.12.2007 року.
Згідно анкетних даних вказана особа, яка зареєстрована у АДРЕСА_2. Оригінал
договору застави знаходиться в ломбардному відділенні №1 в м.Києві по
вул.Героїв Дніпра №32 (т.1 а.с. 85).

Також, оголошеними показаннями свідка ОСОБА_18, даними
ним в ході досудового слідства, підтверджується, що 19.02.2008 року він був
запрошений працівниками міліції на слідчу дію відтворення обстановки і обставин
події злочину за участю ОСОБА_7 в якості понятого. Він побачив та почув під час
слідчої дії, як ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6
скоїв злочин відносно ОСОБА_4 , що проживала за адресою АДРЕСА_3. ОСОБА_7
підтвердив та показав, як безпосередньо скоїв даний злочин разом з ОСОБА_6 Під
час переїзду ОСОБА_7 запропонував зупинити автомобіль біля будинку АДРЕСА_3,
так як злочин скоїв саме в цьому будинку. ОСОБА_7 на місці показав та розповів,
як в квартирі №25 скоїв злочин (т.1 а.с.157).

Також
вина підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами по справі:

- протоколом огляду місця події від
04.12.2007 року та ілюстративною
фототаблицею до нього, з яких вбачається, що в квартирі 25 по АДРЕСА_3 виявлено
труп господарки будинку ОСОБА_4, з тілесними ушкодженнями і в якої за допомогою
електричного шнура та ременя зв'язані руки і ноги. При цьому в квартирі була
змінена обстановка і речі власниці квартири знаходилися в хаотичному вигляді,
на яких і знаходилася потерпіла. ( т.1а.с. 4-9, 16-24 );

- висновком судово-медичної
експертизи від 09.01.2008року №241 підтверджується, що на трупі громадянки
ОСОБА_4,1949 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: одне садно
в лівій лобній області, крововилив в м'які покрови голови з внутрішнього боку, які спричинені
дією тупого твердого предмета і могло виникнути внаслідок нанесення удару
рукою; один синець з однією садниною на передній поверхні правого колінного
суглоба, один синець на правій гомілці, один синець з садниною на передній
поверхні лівого колінного суглоба, дані ушкодження причинені дією тупих твердих
предметів і могли бути спричинені при падінні потерпілої на коліна; крововилив
в м'які тканини голови з внутрішнього боку в потиличній області, яке причинено
дією тупого твердого предмета і могло бути заподіяне при падінні так і при
ударі об тупий твердий предмет; плямисті крововиливи в слизову оболонку нижньої
губи, один синець з садниною на носі, саднини під правим оком, синець в
підщелепній області причинені дією тупих твердих предметів і вірогідніше
всього, вони спричинені при закритті дихальних шляхів (носу, роту) рукою в якій
або на якій знаходився м'який предмет; смерть ОСОБА_4 настала приблизно через
10-15 хвилин після початку задушення-закриття дихальних шляхів (носу, роту)
внаслідок механічної асфіксії.

Ушкодження внаслідок закриття
дихальних шляхів (носу, роту) вірогідніше всього спричинені при знаходженні
потерпілої в горизонтальному положенні.

Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок закриття дихальних шляхів (носу, роту)
внаслідок механічної асфіксії ( т.2 а.с. 16-20
);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 12.07.2008 року № 166
підтверджується, що смерть громадянки ОСОБА_4 настала внаслідок механічної
асфіксії в результаті закриття дихальних шляхів (носу, роту). Настання смерті
при знаходженні потерпілої обличчям до одягу як з кляпом так і без нього в
ротовій порожнині малоймовірно ( т.2 а.с. 31- 32 );

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 25 липня 2008 року №
168 підтверджується, що тілесне
ушкодження у вигляді механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів
(носу, роту) у живих осіб кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою
небезпечності для життя. Тілесне ушкодження у вигляді механічної асфіксії як
наслідок закриття верхівки дихальних шляхів знаходиться в прямому причиному
зв'язку з настанням смерті ( т.2 а.с. 38 - 39);

- протоколом явки з повинною ОСОБА_7
від 18.02.2008 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 визнав себе винним у
вчиненні злочинів та повідомив про обставини їх вчинення (т.1а.с.93 - 94);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю
підозрюваного ОСОБА_7 із застосуванням відеозапису від 19.02.08 року і
перегляду його у судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_7 добровільно,
послідовно, детально розповів та показав на місці, як він з ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинили розбійний напад щодо потерпілої ОСОБА_4 за місцем її
мешкання за адресою: АДРЕСА_3 з метою заволодіння майном останньої та в цей же
час він вчинив умисне вбивство ОСОБА_4 з корисливих мотивів (т.1 а.с.123-126);

- протоколом відтворення обстановки
та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису
від 30.04.08 року і перегляду його в судовому засіданні, з яких вбачається, що
ОСОБА_6 добровільно, послідовно, детально розповів та показав на місці, як він
з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинили розбійний
напад щодо потерпілої ОСОБА_4 за місцем її мешкання за адресою: смт Десна,
Козелецького району, Чернігівської області, АДРЕСА_3 з метою заволодіння майном
останньої та в цей же час ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_4 з корисливих
мотивів (т.1 а.с.265-289);

- протоколом виявлення, огляду та
вилучення від 04.12.2008 року, з якого вбачається, що 04.12.2007 року вилучені
в приміщенні моргу Козелецької ЦРЛ з
трупу громадянки ОСОБА_4 жіночий ремінь
та електропровід білого кольору,
якими потерпіла була зв'язана (
т.1 а.с. 25);

-довідками магазину „Авіста+”
підтверджується, що вартість станом на 04.12.2008 року мобільного телефону б/у
марки „Самсунг Х-460” становить 350
гривень, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку
„Джинс” б/у становить 20 гривень, які були вилучені у ОСОБА_23 і належали потерпілій
ОСОБА_4 (т.1а.с.29-30);

речовими доказами:

- жіночим ременем та електропроводом білого кольору, які 04.12.2007 року
вилучені в приміщенні моргу Козелецької ЦРЛ
з трупу ОСОБА_4, якими вона була зв'язана ( т.1 а.с. 27-28);

-
мобільним телефоном „Самсунг Х-460”, вартістю 350 гривень, в якому
знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку „Джинс”, вартістю 20
гривень, які були виявлені та вилучені у
ОСОБА_23 і належали потерпілій ОСОБА_4 ( т.1 а.с. 67- 68);

- договором закладу майна до ломбарду№32-1464807 від
04.12.2007 року, з якого вбачається, що
цей договір уклав ОСОБА_7, заклавши
мобільний телефон „Самсунг Х-460”, який
належав потерпілій ОСОБА_4 (т.1 а.с.77, 80);

- 2 відеокасетами з відеозаписами відтворення обстановки і обставин
події від 19.02.2008 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - від 30.04.2008 року.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від
18.03.2008 року № 116 у ОСОБА_7 психічних розладів не виявлено ( т.2а.с.46-48).

Згідно висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 04.06.2008 року № 282 у ОСОБА_6 мали місце
клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості (Ф - 60.3 - за
Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), але він міг усвідомлювати
свої дії та керувати ними на період часу, до якого відносяться інкриміновані
йому діяння ( т.2 а.с.56 - 59 ).

Дослідивши докази по справі та перевіривши їх в
сукупності, судова колегія дійшла до висновку, що в судовому засіданні знайшло
підтвердження пред'явлене підсудним обвинувачення в повному
обсязі.

Вина підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні даних
злочинів доведена в повному обсязі.

На підставі зібраних доказів по справі,
які узгоджуються між собою, судова колегія погоджується з вказаними висновками
судово-медичних експертиз і кладе їх в основу вироку, як докази, які науково -
обґрунтовані і будь-яких сумнівів в правильності таких висновків у судової
колегії немає.

Показання підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході досудового
та судового слідства повністю
узгоджуються між собою та з показаннями свідків, протоколом огляду місця події,
висновками експертиз, речовими доказами у справі, тому судова колегія визнає їх
достовірними.

Судова колегія вважає, що в судовому засіданні встановлено, що 04 грудня
2007 року, близько 3 години, ОСОБА_6 за
попередньою змовою з ОСОБА_7 по раніше
розробленому плану вчинення розбою, проникли до квартири ОСОБА_4 та реалізували
свій злочинний намір, діючи узгоджено між собою.

Також показання підсудних в судовому засіданні
підтверджують, що ОСОБА_7 вчинив
умисне вбивство з корисливих мотивів потерпілої ОСОБА_4

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що під час судового
слідства доведено, що в ході розбійного нападу ОСОБА_7, вийшов за межі
домовленості з ОСОБА_6, примушуючи потерпілу вказати, де знаходяться гроші та
інші цінності, з метою умисного вбивства, тобто, умисного протиправного
спричинення смерті ОСОБА_4, з корисливих мотивів, поклав подушку під обличчя
потерпілій та руками почав здавлювати подушку, тим самим душити потерпілу,
закриваючи при цьому протягом тривалого часу дихальні шляхи, внаслідок чого
настала смерть потерпілої, що повністю узгоджується з висновками
судово-медичних експертиз.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.03
року № 2 „Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров'я особи”
при ексцесі виконавця, тобто коли один із співучасників вийшов за межі
домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив більш тяжкий або інший злочин ,
за цей злочин повинен відповідати лише його виконавець, а інші особи - за
злочини, вчинені ними в межах домовленості.

Згідно п. 10 вказаної
постанови Пленуму Верховного Суду України умисне вбивство кваліфікується за ст.
115 ч.2 п.6 КК України, як учинене з корисливих мотивів у разі, коли винний,
позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв'язку з цим матеріальні блага
для себе або інших осіб, зокрема заволодіння грошима. При цьому не має
значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок вбивства, а
також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину.

Таким чином, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за
ст.ст.115 ч.2 п.6, 187ч.4 КК України, як вчинення умисного вбивства під час
розбійного нападу.

Отже, вказаними обставинами
підтверджується, що підсудний ОСОБА_7
вчинив умисне вбивство потерпілої ОСОБА_4 з корисливих мотивів під час
розбійного нападу.

За таких обставин, умисні дії підсудного ОСОБА_6 органами
досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 187 ч.3 КК України, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з
насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло.

Також, умисні дії підсудного ОСОБА_7 органами досудового слідства правильно
кваліфіковані за ст. 187 ч.4 КК України, які виразились у нападі з метою
заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та
здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою
осіб, поєднаними з проникненням у житло та
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Органами
досудового слідства умисні дії підсудного ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за
ст. 115 ч.2 п.6 КК України, які виразились в умисному протиправному заподіянні
смерті ОСОБА_4, вчиненому з корисливих мотивів.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.ст.395, 309 ч.1, 187 ч.3 КК України.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.ст.187ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_6 судова колегія визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання
підсудного ОСОБА_6, судова колегія визнає: рецидив злочинів.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_7 судова колегія визнає: щире каяття, добровільне часткове
відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_7 судовою колегією не встановлено.

З обвинувального висновку необхідно виключити обставину, що обтяжує
покарання підсудним ОСОБА_6 та ОСОБА_7. : вчинення злочину за попередньою
змовою групою осіб, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою злочинів,
передбачених ст.ст. 187 ч.3, 187 ч.4 КК України.

Також з обвинувального висновку
необхідно виключити посилання на судимість ОСОБА_6 О.О за вироком Козелецького
районного суду Чернігівської області від 12.12.1997 року за ст.140 ч.2 КК
України ( в редакції 1960 року), оскільки в силу ст.89 КК України він є таким,
що немає судимості.

Вирішуючи питання про призначення підсудним покарання, судова колегія
керується вимогами ст.65 КК України та постановою Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.03 року (із змінами) „Про практику призначення судами
кримінального покарання” та виходить із принципів законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_6, судова колегія
враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного: його вік, раніше притягувався
до кримінальної відповідальності, за
місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем відбуття покарання
характеризується негативно, за місцем колишньої роботи характеризується
посередньо, його мати є інвалідом 3 групи, він та його мати є потерпілими
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а також наявність обставини, що
пом'якшує покарання: щире каяття та за наявності обставини, що обтяжує
покарання: рецидив злочинів і вважає виправлення підсудного можливим з
призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний
строк, з конфіскацією майна.

При вирішенні питання про
призначення покарання підсудному ОСОБА_7., судова колегія враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного: його вік, раніше не притягувався до кримінальної
відповідальності, за місцем мешкання характеризується посередньо, за місцем
колишнього навчання характеризується позитивно, за місцем проживання
посередньо, а також враховує наявність обставин, що пом'якшують покарання: щире
каяття, добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, за
відсутності обставин, що обтяжують покарання і вважає виправлення підсудного
можливим з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, але не на
максимальний строк, з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_6 необхідно рахувати з 26 квітня
2008 року - з дня фактичного затримання.

Строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_7. необхідно рахувати з 18
лютого 2008 року - з дня фактичного
затримання.

Запобіжний захід до підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком
законної сили, необхідно залишити без змін - взяття під варту.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили цивільні позови кожна на суму 50 000
грн:

- 20 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди;

- 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди. (т. 1 а.с. 35,41)

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як цивільні позивачи,
зменшили суму позовних вимог до підсудних на відшкодування матеріальної
шкоди з 20 000 грн кожна до 10
241грн на двох порівну і підтримали свої
позовні вимоги повністю в частині відшкодування моральної шкоди у вказаній сумі
і просили стягнути з підсудних зазначену суму у однаковому розмірі на
відшкодування моральної шкоди. Під час розгляду справи в суді підсудний ОСОБА_7
частково добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілим кожній по 2600 грн. Також потерпілі просили відшкодувати матеріальну шкоду з підсудного ОСОБА_6, проте вини останнього у
заподіянні матеріальної шкоди у
зв'язку похоронами потерпілої
немає, тому решту матеріальної шкоди необхідно стягнути з підсудного
ОСОБА_7, тобто кожній потерпілій
необхідно ще відшкодувати по 2520грн 50 коп.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, судова колегія приймає до
уваги наявність вини підсудних, ролі кожного у вчиненні злочинів, ставлення їх
до цього, завдання потерпілим моральних страждань, а також майновий стан
підсудних, реальну можливість її відшкодування і вважає необхідним позовні
вимоги до ОСОБА_6 задовольнити частково, а до ОСОБА_7 - повністю.

З ОСОБА_6 необхідно стягнути
на користь:

- потерпілої ОСОБА_4 - 10 000 грн на
відшкодування моральної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_5- 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди, в решті
позовних вимог відмовити.

З ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь:

- потерпілої ОСОБА_4 - 15 000 грн на
відшкодування моральної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_5- 15 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Підсудні
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили питання про
розмір відшкодування моральної шкоди на розсуд суду.

Згідно
зі ст. 93 КПК України необхідно стягнути з підсудного ОСОБА_6 на користь
держави 146 грн. 46 коп. судових витрат
за проведення судово-хімічної експертизи (
т.1 а.с. 182 ).

Згідно зі ст. 93 КПК України
необхідно стягнути з підсудних ОСОБА_6
ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в рівних частках з урахуванням
ступеню вини та їх майнового стану:

·
з ОСОБА_6 - на користь
держави 67грн. 12 коп. витрат за проведення
судово - дактилоскопічної експертизи ( т.2 а.с.4);

·
з ОСОБА_7
- на користь держави 67грн. 13 коп. витрат за проведення судово - дактилоскопічної експертизи ( т.2
а.с.4).

Згідно ст. 81 КПК України речові докази:

- жіночий ремінь та електропровід білого кольору, які
знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького РВ
УМВС України в Чернігівській області - необхідно знищити ( т.1 а.с. 27-28);

- мобільний телефон „Самсунг Х-460”, в якому
знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку „Джинс”, які
знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького РВ УМВС
України в Чернігівській області -
необхідно передати потерпілій
ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 67- 68);

- договір закладу майна до ломбарду№32-1464807 від
04.12.2007 року, який приєднаний до матеріалів справи, необхідно зберігати у
матеріалах справи (т.1 а.с.77);

- наркотичний засіб - канабіс, вагою 41,1г,
який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького
РВ УМВС України в Чернігівській області - необхідно знищити ( т.1 а.с.186 -
187);

- 2 відеокасети з
відеозаписами відтворення обстановки і обставин події від 19.02.2008 року за
участю підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 30.04.2008 року необхідно зберігати при кримінальній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, судова
колегія, -

З А С У Д И Л А :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.
ст. 395, 309 ч.1, 187 ч.3 КК України та
призначити покарання:

·
за ст. 395 КК України - 6 (шість) місяців арешту;

·
за ст. 309 ч.1 КК України - 2 (два) роки позбавлення
волі;

·
за ст. 187 ч.3 КК України - 7 ( сім) років
позбавлення волі із конфіскацією майна,
яке є його власністю.

На підставі
ст.70 КК України ОСОБА_6 остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати
з 26 квітня 2008 року - з дня
фактичного затримання.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити
без змін - взяття під варту.

ОСОБА_7 визнати винним
за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України
та призначити покарання:

·
за ст. 187 ч. 4 К К України - 8 (вісім ) років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке
є його власністю;

·
за ст. 115 ч.2 п.6 КК України - 12 ( дванадцять)
років позбавлення волі із конфіскацією
майна, яке є його власністю.

На підставі
ст.70 КК України ОСОБА_7 остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим у виді позбавлення волі на строк 12(дванадцять) років із
конфіскацією майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 18 лютого 2008 року - з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили
- залишити без змін - взяття під
варту.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь:

·
ОСОБА_4 - 2 520 (дві
тисячі п'ятсот двадцять) грн. 50 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди;

·
ОСОБА_5 - 2 520 (дві
тисячі п'ятсот двадцять) грн. 50 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6
на користь:

·
ОСОБА_4 - 10 000
(десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди;

·
ОСОБА_5 - 10 000
(десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_7 на користь:

·
ОСОБА_4 - 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди;

·
ОСОБА_5 - 15 000
(п'ятнадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 146 грн 46
коп судових витрат за проведення судово - хімічної експертизи.

Стягнути в рівних частках з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати:

·
з ОСОБА_6 - на користь
держави 67грн. 12 коп. витрат за проведення
судово - дактилоскопічної експертизи;

·
з ОСОБА_7
- на користь держави 67грн. 13 коп. витрат за проведення судово - дактилоскопічної експертизи.

Речові докази:

- жіночий ремінь та електропровід білого кольору, які знаходяться на
зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області - знищити;

- мобільний телефон „Самсунг Х-460”
та стартовий пакет оператора мобільного зв'язку „Джинс”, які знаходяться на
зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області - передати потерпілій ОСОБА_5;

- договір закладу майна до ломбарду№32-1464807 від
04.12.2007 року, який приєднаний до матеріалів справи, зберігати у матеріалах
справи;

- наркотичний засіб - канабіс, який
знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Козелецького РВ
УМВС України в Чернігівській області - знищити ;

- 2 відеокасети з відеозаписами
відтворення обстановки і обставин події від 19.02.2008 року за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 30.04.2008 року зберігати при кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений
учасниками процесу до Верховного Суду України,
через апеляційний суд Чернігівської області, протягом одного місяця з
моменту його проголошення, а засудженими:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебувають під вартою - в той же строк з моменту
вручення їм копії вироку.

Головуючий-суддя:
Григор'єва В.Ф.

Суддя:
Демченко О.В.

Народні засідателі:

ОСОБА_26 ОСОБА_27 ОСОБА_28