АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження: 11кп/791/473/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2
суддів: при секретарі: за участю прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2015 року відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мігея Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.
Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято під варту із залу суду.
Вирішено питання про речові докази і судові витрати .
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він у невстановлений досудовим слідством час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та 20.10.2014 р. близько 11.40 год., знаходячись біля будинку № 86 по вул. Іліча у м. Херсоні збув ОСОБА_8 шляхом продажу за 150 грн. речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта №2100 від 20.10.2014 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою у висушеному стані - 1,8 г.

Крім того ОСОБА_7 у невстановлений досудовим слідством час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та 25.10.2014 р. близько 12.20 год., знаходячись у приміщення кафе по вул. Благоєва , 4 у м. Херсоні збув ОСОБА_8 шляхом продажу за 100 грн. речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта №1709-х від 25.10.2014 р. містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 0,92 г.,

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту , а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на суворість призначеного судом покарання з огляду на те, що він повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітню дитину , позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його матір, що хворіє на онкологічне захворювання, потребує догляду. Просить вирок скасувати та призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що додаткове покарання у виді конфіскації ? частини майно обвинуваченого є надто м`яким, та призначене без врахування, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин із корисливих мотивів, вину визнав, проте фактично не розкаявся. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за с 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, зазначити у вступній частині вироку номер кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав заявлені прокурором апеляційні вимоги, пояснення обвинуваченого про наявність підстав для задоволення його апеляційної скарги та необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим та прокурором не оспорюються.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем роботи та посередньо за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, критично оцінює скоєне, визнав вину.

Врахував суд і наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання .

Врахувавши конкретні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання та дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах мінімальної санкції ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного обвинуваченому майна.
Таке покарання на думку колегії суддів є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про те зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, або ж через м`якість, як вказано в апеляційній скарзі прокурора судова колегія не вбачає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не в повній мірі врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин є безпідставними.
Необгрунтованими судова колегія вважає доводи апелянта про наявність підстав для призначення йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Судом першої інстанції встановлено наявність однією пом`якшуючої обставини- щире каяття, яка у сукупності з іншими обставинами та даними про особу обвинуваченого стали підставою для призначення обвинуваченому покарання у межах мінімальної санкції статті кримінального закону, за якою його засуджено. Наявність інших обставин , які можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину судом не встановлено. Не наведено таких обставин і в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Онкологічна хвороба матері та перебування під її опікою неповнолітнього онука не можна визнати самостійною підставою для пом`якшення покарання та застосування положень ст. 69 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що додаткове покарання у виді конфіскації ? частини майна обвинуваченого є занадто м`яким, що робить неможливим досягнення мети покарання, колегія суддів вважає невмотивованими, оскільки таке покарання призначено судом виходячи із вірно визначених та детально аналізованих обставин, що підлягають врахуванню при призначенні покарання відповідно до ст. 50, 65 КК України і є справедливим .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначення покарання ОСОБА_7 правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування чи зміни вироку не встановлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 , 419 КПК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення.
Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: ( підписи)
копія вірна, ухвала набирає законної сили 13.05.2015 року
суддя ОСОБА_2