Справа
№1-4772007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року
Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді -
Старунського Д.М.

при секретарі
- Пиль
Л.І.

з участю прокурора -
Цимбрили Я.Я.

та адвокатів
- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Дрогобичі справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, освіта середня, непрацюючого, розлученого,
військовозобов'язаного, уродженця м. Трускавця Львівської області, жителя
АДРЕСА_1, раніше
не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.І КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2,
приблизно о 18-19 год.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 з корисливою
метою відкрито зірвав з шиї у потерпілого ОСОБА_2 та викрав у нього ланцюжок з
хрестиком-підвіскою виготовлені із золота 583 проби загальною вагою 6,36 грам та
загальною вартістю 700 гривень.
В цей же вечір ОСОБА_1 викрадений ланцюжок з хрестиком-підвіскою здав в ломбард
м.Стебника, а гроші використав для особистих потреб.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 при гостюванні у квартирі АДРЕСА_2, зірвав з
грудей ОСОБА_2 золотий ланцюжок, який поклав собі у кишеню. Після цього, коли
всі порозходились він разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поїхали ще на дачу,
де продовжили розпивати спиртні напої за кошти, отримані при продажі
викраденого ланцюжка. При цьому, сам він нікому не розповідав про викрадення у
ОСОБА_2 його ланцюжка.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина в
інкримінованому йому злочині доведена зібраними доказами по справі, а саме :

- показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи у
кімнаті АДРЕСА_2, він
святкував свій День народження. Між присутніх був ОСОБА_1 У той час, як він
сидів на ліжку, ОСОБА_1 підійшов до нього, зірвав із шиї золотий ланцюжок із
хрестиком та поклав собі у кишеню (а.с. 14).
Щодо відшкодування йому матеріальних чи моральних збитків жодних претензій
не має;

- показами свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2, святкуючи День
народження ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_2, вона
помітила, як ОСОБА_1 зірвав із шиї ОСОБА_2 золотий ланцюжок та поклав його собі
у кишеню. Після цього ОСОБА_2 звідти втік. Згодом, будучи у центрі м.Стебника
із ОСОБА_5, вона бачила як ОСОБА_1 із ОСОБА_3 заходили у ломбард. Пізніше вони
ще разом поїхали на дачу продовжувати розпивати спиртне, де ОСОБА_1 їм зізнався
у тому, що він викрав у ОСОБА_2 його золотий ланцюжок ;

- показами свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2, святкуючи День
народження ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_2, вона
помітила, як ОСОБА_1 зірвав із шиї ОСОБА_2 золотий ланцюжок та поклав його собі
у кишеню. Після цього ОСОБА_2 звідти втік і вони всі також порозходились;

- показами свідка ОСОБА_5, даними на
досудовому слідстві, який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи
у кімнаті АДРЕСА_2, він
святкував день народження ОСОБА_2 В ході цього святкування між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виник конфлікт, а тому він почав їх заспокоювати та мирити. Згодом вони
поїхали ще на дачу, де продовжили розпивати спиртне. Наступного дня, при
зустрічі із ОСОБА_2, йому вперше стало відомо про викрадення ОСОБА_1 золотого
ланцюжка. Його це налякало і тому, знайшовши ОСОБА_1, сказав
останньому повернути викрадену річ. ОСОБА_1 на це йому відповів, що вони разом
пропивали цей ланцюжок (а.с. 17);

- даними протоколу огляду місця події від 09 серпня 2006 року, з якого
вбачається, що оглянуто помешкання, в якому було пограбовано ОСОБА_2 (а.с. 4);

- даними висновку наркологічної експертизи, № 673 від 01 листопада 2006 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_1 епізодично вживає алкогольні напої та не потребує
примусового лікування, (а.с. 87);

- явкою з
повинною, з якої видно, що ОСОБА_1 13.10.2006
року письмово зізнався у тому, що 4.08.2006
року дійсно викрав у ОСОБА_2 золотий ланцюжок, при чому вчинив це
самостійно та щиросердечно розкаюється у вчиненому (а.с.72).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудного
ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 186
ч.І КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

При обранні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує тяжкість скоєного злочину і також те, що він вчинив злочин у стані алкогольного
сп'яніння. Як пом'якшуючі покарання обставини, суд враховує характеризуючи дані
ОСОБА_1, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
повністю відшкодував спричинену шкоду, щиро розкаюється у вчиненому, думку
потерпілого.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що
виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від
суспільства і до нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення
волі. '

Керуючись ст. ст. 323,.324
КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.І КК
України та обрати йому покарання 1
рік позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити без змін -
тримання під вартою. Відбуття покарання рахувати з часу затримання, тобто з
8 жовтня 2006 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 в той
же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.