Провадження № 1-в/537/348/2015
Справа № 537/3185/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника КВК (№69) - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відеоконфереції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження Німеччини м.Потсдам, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , судимого:
12.11.1997 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 15.09.1999 року на підставі ст.5 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року на невідбутий строк 11 місяців 21 день;
25.06.2005 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.186, 304,70 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 31.08.2005 року дії за ч.3 ст.186 КК України перекваліфіковані на ч.2 ст.186 КК України та вважається засудженим за ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, 69, 304,ч.1 ст.162,70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 20.01.2007 року по відбуттю строку;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
ОСОБА_5 по даній справі засуджений 22.11.2011 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 року 2 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання 22.11.2011 року. Кінець строку покарання 21.11.2015 року. В строк відбуття покарання зараховано строк з 30.01.2010 року по 31.03.2010 року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м.Полтави засуджений характеризувався задовільно, порушення режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 23.02.2012 року засуджений відбуває покарання в Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області № 69. За час відбування покарання характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускав. Стягнень не має. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх законні вимоги. Працевлаштований на ремонтно-механічній дільниці, до роботи ставиться задовільно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки з засудженими різної спрямованості. До ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки з рідними, приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Вину визнає. Комісією установи від 29.03.2013 року, 29.11.2013 року, 21.07.2014 року в застосуванні відповідно ст.101, ст.82 та ст.81КК України відмовлено в зв`язку з недоведеністю засудженим свого виправлення. 27.07.2015 року до засудженого застосовано заохочення у виді подяки.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від покарання.
Відповідно до ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-достроке звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із матеріалів справи, пояснень засудженого, представника КВК (№69) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за тяжкий умисний злочин, станом на 29.07.2015 року засудженим відбуто 3 роки 10 місяців 7 днів, тобто більше двох третин строку призначеного покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого, представника Кременчуцької виправної колонії, який пояснив, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому прохають його клопотання задовольнити, думку прокурора про можливість умовно-достроково звільнити засудженого від відбування покарання , вважає за необхідне клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити, звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 10 місяців 7 днів, оскільки сумлінною поведінкою і ставленням до праці він довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.154 КВК України, ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»,
постановив:
Клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 22.11.2011 року за ст. 186 ч.2 КК України умовно-достроково звільнити на невідбутий строк покарання 3 місяці 23 дня .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя