В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 лютого 2010 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Терновій Г.В.

з участю прокурора Міненко А.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Вахівка,Вишгородського району Київської області, вул..Леніна,24-а, українки, громадянинки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 7 жовтня 2008 року ОСОБА_2 зобовязана сплачувати аліменти на користь Вишгородського районного дитячого будинку «Сонячний» на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2008 року і до досягнення повноліття дитини. Рішення суду не виконується з 15 вересня 2008 року. ОСОБА_2 ніде не працює, злісно ухиляється від сплати аліментів, будь-якої матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається, на попередження влаштуватись на роботу не реагує, на обліку в Вишгородському центрі зайнятості як безробітна чи шукаюча роботу не значиться. Станом на 17 липня 2009 року заборгованість становить 10 місяців 2 дні в розмірі 5270 грн.08 коп.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнала, підтвердила викладені в обвинувальному висновку обставини, в скоєному чистосердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Крім показів підсудної її вина підтверджується поданням ВДВС /а.с.8-9/, застереженням ВДВС /а.с.13-14/, довідкою Вишгородського районного центру зайнятості про те, що ОСОБА_2 в центр зайнятості з питання працевлаштування не зверталась та на обліку не перебуває /а.с.24/

Суд вважає, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліменти/, вина ОСОБА_2 в скоєнні данного злочину знайшла своє підтверження в судовому засіданні.

При призначенні покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знаходить.

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується негативно /а.с.25,26/.

Суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудної можливе з застосуванням до неї обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 321,323 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і засудити до 1 року обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою в СІЗО №13 Київського департаменту з питань виконання покарань в м.Києві та в Київській області, взявши під варту із зали суду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області на протязі 15 днів з дня проголошення, а засудженою в той строк з дня отримання копії вироку, через Вишгородський районний суд Київської області

Суддя Л.Ф.Войнаренко