АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти у сумі 4 717 гривень та 220 доларів США, що належать підозрюваному ОСОБА_7 .
Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за яке передбачено додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, а тому з метою її забезпечення, клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 грошові кошти підлягає задоволенню. Крім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 грошові кошти, у відповідності до ч.7 ст. 237 КПК України відносяться до категорії «речей і документів, які мають значення для кримінального провадження», а не для тимчасово вилученого майна.
На ухвалу слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_7 .
Сторона захисту вважає, що слідчий суддя при накладенні арешту на майно припустився порушень вимог КПК України, з огляду на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно. Апелянт стверджує, що грошові кошти у ОСОБА_7 були вилучені під час затримання, та відносяться до тимчасово вилученого майна. Стверджує, що судом незаконно накладено арешт на майно, а тому, на думку захисника, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що майно відносяться до категорії «речей і документів, які мають значення для кримінального провадження».
Заслухавши доповідь судді, захисника, яки й підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно змісту ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Підставою для арешту майна з цієї метою є сукупність фактичних даних кримінального провадження, що вказують на те, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна, внаслідок того, що таке майно може бути відчужене.
Перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на майно що належить ОСОБА_7 колегія суддів дійшла висновку, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 28 січня 2015 року за ч.4 ст. 368 КК України.
Згідно матеріалів клопотання та повідомленої підозри, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигод, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя послався на положення ч.3 ст. 170 КПК України та вказав, що майно, що належить ОСОБА_7 підлягає арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Відповідні висновки слідчий суддя зробив з урахуванням доводів клопотання слідчого та долучених на їх обґрунтування матеріалів.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно ОСОБА_9 .

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність вжити заходів забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом накладення арешту на майно підозрюваного.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається. Клопотання слідчого розглянуто за відсутності сторони захисту при наявності для цього законних підстав, передбачених ст. 172 КПК України.
З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти у сумі 4 717 гривень та 220 доларів США, що належать підозрюваному ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/661/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1