Справа 11 - a - 944 Головуючий у 1
інстанції Салій В.В.
ч.3 КК України Доповідач Партика І.В
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого-судді Танечника
І.І.

суддів Литвинова О.М. , Партики І.В.

з участю
прокурора Куцика
О.Б..

адвоката ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на
вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 7 вересня 2007 року та

встановила

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
смт. Гороути Колхозобадського району Таджикистану, мешканець с Садки
Жидачівського району Львівської області
, громадянин України, з освітою неповною середньою, одружений, не працюючий, в
порядку ст.. 89 КК України судимостей не має

засуджений за
ст.187ч.3 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку
відбуття покарання - 17 березня 2007 року.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винуватим
у тому, що 18 жовтня 2005 року о 2 год., за
попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які за вказаний злочин
засуджені вироком Миколаївського
районного суду Львівської області від 7 09.2006 року, шляхом взлому вхідних дверей до будинку АДРЕСА_1,
належного гр. ОСОБА_5 ,
проникли у такий, де з метою заволодіння приватним майном вчинили розбійний
напад на гр. ОСОБА_5 Застосовуючи
вогнепальну зброю - пістолет та висловлюючи погрози щодо його застосування ,
засуджені руками завдавали удари по тілу потерпілої та заволоділи належними їй золотими речами : сережками-вартістю 200 грн.,
жіночим перснем - 1000 грн., ланцюжком із кулоном - 200 грн. а також жіночим
наручним годинником „Чайка,, вартістю50
грн., грошима в сумі 150 грн. , а всього
на загальну суму 1600 грн.

Засуджений ОСОБА_1 у поданій апеляції
та доповненні до неї просить вирок суду скасувати, а матеріали справи направити
на новий судовий розгляд, покликаючись
на те, що обвинувачення щодо нього побудоване на припущеннях , які можна
усунути лише шляхом повного та об"єктивного дослідження доказів по даній
справі. Вважає, що він був учасником грабежу, а не розбою, що стверджено
матеріалами справи, зокрема показаннями потерпілих та інших засуджених, він не
вживав спиртного у цей день , не бачив пістолета в інших засуджених. Окрім того
при проведенні досудового та судового слідства щодо нього було порушено норми
кримінально-процесуального закону та Конституції України , зокрема право на
захист, а при призначенні покарання - не застосовано положення ст.ст..66, 69 та 75 КК
України.

Заслухавши суддю
- доповідача, засудженого та його захисника , які підтримали апеляцію та
доповнення до неї, прокурора , який вважає необхідним залишити
вирок суду без змін, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляції ,
колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Суд з належною
повнотою дослідив зібрані по справі докази, з"ясував фактичні обставини
справи і дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому злочину.

Покликання апелянта на
ту обставину , що його дії безпідставно кваліфіковано за ч.3 ст. 187 КК
України, оскільки він у групі із ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 приймав участь у грабежі, а не в розбої, не заслуговують на
увагу , оскільки спростовуються
матеріалами справи.

Згідно вироку
Миколаївського районного суду Львівської області від 7 .09.2006 р. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 визнані винуватими у вчиненні
розбійного нападу на будинок гр. ОСОБА_5,
що мав місце 18.10.2005 р., і за ч.3 ст. 187 КК України їм призначено покарання по 7 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна ,
належного на праві власності. а.с.
75-78 \

Так допитаний у
судовому засіданні ОСОБА_2 ствердив ,
що після знайомства із ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 17.10.2005 р. вони вживали спиртні напої, знав , що у ОСОБА_3 є
малокаліберний пістолет з глушником ,
вчинити напад на одну із квартир з
метою заволодіння майном він погодився добровільно. а.с. 158\

Потерпіла
ОСОБА_6 в ході розгляду справи детально
розповіла про обставини споєння
розбійного нападу та заволодіння її майном , вчинене засудженими 18 жовтня 2005 року, при цьому зазначила ,
що усі учасники нападу бачили пістолет ,перекидали його один одному з метою
контролю ситуації.

Оцінюючи
показання ОСОБА_2 , дані в судовому
засіданні про те, що він не знав про
застосування пістолета саме під час нападу на будинок потерпілої , суд
першої інстанції правильно розцінив як
намагання уникнути відповідальності за
скоєне , оскільки як вбачається із його пояснень в ході досудового слідства
17.03.2007 р. а.с.49-50 він бачив як ОСОБА_3 навів пістолет на потерпілу , після того , як вибили
двері у її будинку.

Згідно даних
висновку балістичної експертизи №
507 від 12.12. 2005 р. -вилучений пістолет є вогнепальною і придатною до
стрільби зброєю. а.с. 77\

Покликання
засудженого на те , що стан
його алкогольного сп"яніння не підтверджено експертним висновком не заслуговує на увагу , оскільки в ході
досудового слідства факт вживання ним
спиртних напоїв не заперечувався. /
а.с. 49/

Не заслуговує на
увагу і твердження апелянта на порушення органами досудового слідства та судом
його права на захист. На а.с. 43
матеріалів кримінальної справи є заява
ОСОБА_1 про відмову від участі захисника, а
20.03.2007 р. на його ж прохання до участі у кримінальній справі було допущено в якості захисника - ОСОБА_1, який здійснював його захист у
суді 1 інстанції та в апеляційному суді.

При перевірці
справи не встановлено порушення норм КПК та Конституції України, на які
покликається засуджений у поданій апеляції..

Питання речових доказів по справі вирішено при
постановленні вироку Миколаївським районним судом Львівської області від 7 вересня 2006 року.а.с.75-78\

Призначаючи
засудженому ОСОБА_2 покарання,
суд врахував тяжкість вчиненого ним злочину , особу винного, щире каяття ,
позитивну характеристику за місцем
проживання , ту обставину , що у нього
на утриманні престаріла матір , 2
неповнолітніх дітей, дружина інвалід 3
групи - вважав ці обставини такими , що пом"якшують покарання,
та обрав таке в межах санкції статті ближче до встановленого мінімуму.

Обране судом
покарання відповідає вимогам ст. 50 , 65 КК України, є ефективним та достатнім
для виправлення ОСОБА_2 , підстав для
застосування положення ст. ст.
69 , 75 КК України, на які покликається засуджений у поданій апеляції , колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.
366 , 377 , 379 КПК України , колегія
суддів

Ухвалила:

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 7 вересня 2007 року
щодо ОСОБА_2 -
залишити без змін , а апеляцію засудженого - без задоволення.