Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/281/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2015 року м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0001585за апеляційнимискаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.12.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська, Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

· 06.05.2011року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2ст.309 КК України до позбавлення волі на 2 роки.

засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині за таких обставин.20.05.2013 року приблизно о 03 год.00 хв. на прилеглій території до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,під час вживання алкогольних напоїв спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою заподіяння смерті, тримаючи в правій руці ніж спричинив ОСОБА_9 численні поранення грудної клітини, які у відношенні доживих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними в момент заподіяння, від яких ОСОБА_9 помер на місці події.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції не оспорюючи доведеності вини та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що районний суд ухвалюючи вирок не достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив особливо тяжкий злочин, в стані алкогольного сп`яніння, вину у вчиненому не визнав, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, не має постійного місця проживання.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки ОСОБА_9 від не вбивав. Сліди бурого кольору, які були виявлені на його штанях належать ОСОБА_10 , якому він перев`язував порізану руку.Просить його виправдати.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого просить вирок районного суду скасувати, а провадження закрити. Мотивує тим, що суд першої інстанції належним чино не проаналізував та не дослідив обставини кримінального провадження, вину обвинуваченого не доведено.Також суд першої інстанції у вироку зазначив про те, що своїх показаннях свідок ОСОБА_10 не вказував про присутність незнайомого чоловіка, але одночасно у вироку зазначаються показання згаданого свідка в яких останній вказує на те, що під час розпивання спиртних напоїв до них підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_11 , який в подальшому був присутній під час сварки між обвинуваченим та потерпілим. Згаданий факт не був досліджений судом першої інстанції.

Крім того, факт нанесення обвинуваченим тілесного ушкодження потерпілому не узгоджується з висновком судово-медичної експертизи від 20.08.2013 року, в якому зафіксовано тілесні ушкодження виявлені на трупі потерпілого, їх кількість та місцезнаходження різаних ран, які не відповідають показанням обвинуваченого та тому, на що посилається суд.

Також органом досудового слідства не знайдено знаряддя злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив апеляції сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляції і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданих апеляцій, встановлено, що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, зокрема:

- Показаннями обвинуваченого, наданими суду на початку розгляду кримінального провадження, з яких вбачається, що у травні 2013 року ввечері у м. Кіровограді на вул. Кірова, біля сміттєвих баків на погребі він з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вживали горілку. Помітивши ОСОБА_9 , почав його бити через гроші. Потім взявши ОСОБА_9 з ОСОБА_10 під руки притягнули потерпілого на погріб, де вживали горілку. При цьому він ( ОСОБА_14 ) витягнув розкладний ніж, запитав у ОСОБА_9 , де гроші, і не отримавши відповіді, тримаючи ніж в лівій руці, лезом в напряму ОСОБА_9 , який сидів обличчям до нього, наніс удар ножем в центр живота. Після чого повалив його ( ОСОБА_15 лежав спиною до нього), ударив ножем в бік. Пам`ятає лише два удари ножем, що бачили ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , який намагався його зупинити. Після чого пішов до прийомного пункту, де прокинувся вранці.

- Показаннями свідка ОСОБА_10 , з яких вбачається, що під час розпиття спиртних напоїв разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , ОСОБА_9 почав сваритися з ОСОБА_6 , через що саме не знає. Під час конфлікту між ними почалася бійка. Він підійшов їх розбороняти, в цей час отримав удар від ОСОБА_6 ножем в руку. ОСОБА_6 бив ОСОБА_9 , який стояв опершись на дерево. Бачив момент, коли ОСОБА_9 упав від удару долонею руки ОСОБА_6 . Вони ( ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_10 ) продовжили вживати горілку, ОСОБА_9 лежав та не вставав.

- Висновком судово-медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_9 від 26.07.2013 № 121, згідно якого на наданій ділянці шкіри виявлене ушкодження у вигляді рани, яка утворилася в результаті травмуючого впливу плоского гострого з одного боку колючо-ріжучого предмету з П-подібним обухом, вірогідно, маючого уклін, товщиною близько 2 мм та більше, добре виражені ребра. (т. 1 а.п. 22).

- Висновком судово-медичної експертизи від 02.08.2013 № 468 за фактом смерті ОСОБА_9 за яким, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені ушкодження у вигляді множинних поранень, зокрема ушкодження у вигляді рани в третьому міжребер`ї зліва, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені, рана в області четвертого міжребер`я праворуч з пошкодженням правої легені, купола діафрагми і правої долі печінки, а також рани по передній поверхні черевної стінки зліва з пошкодженням петлі тонкого кишечника і зв`язки ОСОБА_19 , стосовно до живих осіб належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Всі інші рани: на шиї зліва, в області лівого плеча, у мечоподібного відростка зліва, в області ключиці праворуч, в області потилиці зліва (2), правої брови, стосовно до живих осіб належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді синців та саден, стосовно до живих осіб належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 настала від гострої крововтрати, яка розвинулася в наслідок поранення грудної клітки з правого боку і зліва з пошкодженням правої і лівої легені, з пошкодженням купола діафрагми з правого боку і правої долі печінки з розвитком гострої крововтрати, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявними пошкодженнями.

Всі пошкодження, наявні на тілі ОСОБА_9 утворилися незадовго до настання смерті і можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Враховуючи дані судово-медичної експертизи і дані судово-гістологічної експертизи, смерть ОСОБА_9 наступила в період з 3:00 до 4:00 години 20.05.2013. Ушкодження, наявні на трупі ОСОБА_9 , могли утворитися від не менше 21 травматичного впливу. (т. 1 а.п. 27).

- Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 від 24.05.2013 № 611 за змістом якого у ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження у вигляді: ран на лівому передпліччі (2), які могли утворитись від дії предмету маючого ріжучі властивості, на що вказують морфологічні характеристики ран, могли утворитись за 4-5 діб до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я імогли утворитись і в строк 20.05.2013 року (т. 1 а.п. 65).

- Висновком судово-медичної експертизи від 19.07.2013 № 512слідів на брюках, вилучених у ОСОБА_6 , за яким на останніх знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 , але не виключається можливість домішки крові ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 80).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.05.2013, та дослідженим судом відеозаписом слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , під час якого останній в присутності понятих, адвоката розповів та показав на статисті, як він 19.05.2013 наніс ОСОБА_9 удари ножем, точну кількість та місце нанесення на назвав, пославшись на перебування у стані алкогольного сп`яніння та погану видимість обумовлену темною порою доби.

- Висновком судово-медичної експертизи від 22.09.2014 № 468/2-13, призначеною судом за клопотанням прокурора з метою перевірки можливості утворення у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при обставинах, на які вказував ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту 21.05.2013. Згідно з висновком, враховуючи локалізацію і розташування тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 не виключається можливість їх утворення і за обставин на які вказує ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту з його участю від 21.05.2013. Однак, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 (з його слів) в момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння, а так само нічного часу доби з обмеженою видимістю, у зв`язку з чим він не пам`ятає, скільки травматичних впливів потерпілому і куди конкретно він наносив, говорити про відповідність кількості наявних тілесних ушкоджень утворених від впливу предмета, який володіє колючо-ріжучими властивостями, кількості травматичних впливів не представляється можливим.

При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 об`єктивних судово-медичних даних, що свідчать про травматичний вплив скла в область голови потерпілого не виявлено (рани в області голови утворилися від травматичного впливу предмета, що володіє ріжучими властивостями), тому рани в потиличній області голови зліва не могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту від 21.05.2013 (т. 3 а.п. 151).

На підставі цих доказів, достатність та достовірність яких не була поставлена під сумнів вагомими доводами чи доказами стороною захисту під час судового розгляду, суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, кваліфікувавши його дії, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Апеляційні доводи сторони захисту є аналогічними тим, які обвинувачений та його захисник заявляли у судовому засіданні суду першої інстанції, котрий їх ретельно перевірив та дав правильну оцінку щодо необґрунтованості і надуманості з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння. На кожен із доводів суд у вироку навів відповідну мотивацію щодо їх безпідставності пославшись на сукупність зібраних досудовим слідством і перевірених в судовому засіданні доказів, і колегія суддів повністю погоджується з такими висновками.

Доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спростовуються наведеними вище доказами, правильно оціненими судом першої інстанції.

Крім того, зазначені показання свідка ОСОБА_10 , висновки експертиз, протокол та відеозапис проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого, надані ним на початку судового засідання.

Твердження захисника обвинуваченого, що слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 є недостовірним доказом вини обвинуваченого, на думку колегії суддів є необґрунтованим.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Вказана слідча дія слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 , була проведена відповідно до норм КПК України, в присутності захисника підозрюваного, тобто без істотних порушень закону.
Апеляційні доводи захисника обвинуваченого щодо невідповідності показань обвинуваченого, наданих під час слідчого експерименту, протоколу огляду місця події від 20.05.2013 року, та невідповідність завданих ударів потерпілому показанням обвинуваченого щодо їх кількості та напрямку, перевірялися судом першої інстанції та є необґрунтованими. Під час досудового розслідування провадження та судового розгляду, обвинувачений стверджував, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, він знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, пам`ятає про те, що наносив удари ОСОБА_15 ножем, але не пам`ятає їх кількість.
Крім того, пояснення обвинуваченого під час слідчого експерименту повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження, а також поясненнями ОСОБА_6 , наданими у суді першої інстанції 26.02.2014 р.
Твердження обвинуваченого, що дані викривальні показання він надавав наслідок введення його в оману слідчим, на думку колегії є безпідставними.
Твердження сторони захисту щодо відсутності знаряддя злочину ножа, яким було завдано тілесні ушкодження ОСОБА_9 не є беззаперечним доказом невинуватості обвинуваченого.
Згідно протоколу ОМП від 20.05.2013 року, з місця події було вилучено футляр від ножа. В своїх показаннях ОСОБА_6 не заперечував, що мав при собі складний ніж, який після події викинув у сміттєвий бак. Крім того, про наявність у обвинуваченого ножа стверджував у своїх показах і свідок ОСОБА_10 .
Колегія суддів також не погоджується і з доводами захисника ОСОБА_7 , щодо суперечливого висновку, наданого експертом Устиловською щодо можливості утворення тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого за обставин, вказаних ОСОБА_6 під час слідчого експерименту. Висновок експерта № 468/2-13 від 22.09.2014 року, проведений експертом Устиловською, повністю узгоджується з іншими матеріалами кримінального провадження та іншими висновками експертиз щодо характеру, кількості та місця розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , та показаннями обвинуваченого в цій частині.
Більше того, під час дослідження судом цього висновку, жодних заперечень або клопотань щодо необхідності його роз`яснення та допиту експерта у судовому засіданні від сторони захисту не надходило.
Також необґрунтованими є доводи захисника щодо не встановлення групової належності слідів крові, виявлених на брюках, вилучених у ОСОБА_6 та суперечливих висновків СМЕ від 19.07.2013 року № 512 щодо цих слідів. В своєму висновку експерт зазначив, що кров на брюках може походити від ОСОБА_6 , але не виключається можливість домішки крові ОСОБА_9 , враховуючи саме групову належність виявлених антигенів (т. 1 а.п. 80).

Доводи сторони захисту щодо можливої причетності до вчиненого злочину інших осіб, зокрема щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 іншим невідомим чоловіком, на думку колегії є безпідставними. Такі доводи були ретельно перевірені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.
Натомість, первісні показання ОСОБА_6 , надані суду першої інстанції, щодо нанесення ним тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_9 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_10 та узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз №468 від 2.08.2013 року та №468/2-13 від 22.09.2014 року.
За таких обставин, викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказах, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, і яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Підстав для задоволення апеляцій обвинуваченого та його захисника колегія суддів не вбачає.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, наявність обставин, що обтяжують покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та відповідатиме цілям покарання.

Вказане покарання, на переконання колегії суддів є виваженим, підстави для застосування ст.69, 75 КК України відсутні.

При цьому колегія суддів не погоджується з вимогами прокурора про необхідність призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, обставин кримінального провадження, запропоноване прокурором покарання буде занадто суворим.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.12.2014 року, стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .