Справа № 1-104/2008 р.
Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді Струтинського Р.Р.,
секретаря Бардюк Л.В.,
з участю прокурора Каляндрук
відкритому судовому засданні в приміщенні Тисменицького районного
суду
кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, розлученого, не працюючого, з середньою освітою,
військовозобов'язаного, не судимого, українця, громадянина України,
у вчиненні злочину передбаченого ст.
355 ч. 2 КК України,-
підсудний ОСОБА_1, за попередньою змовою групою осіб, з
погрозою застосування фізичного насильства над потерпілим ОСОБА_2, вчинив
прмушування останнього до виконання цивільно-правового зобов'язання. Вказаний
злочин підсудний вчинив при наступних обставинах.
початку квітня 2000 р., ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 уклали усний договір купівлі-продажу мотоцикла „Ява-350”, за обумовлено
ціною в 250 грн. ОСОБА_4 сплативши ОСОБА_3 половину вартості мотоцикла, а саме
125 грн., решту його вартості зобов'язався сплатити пізніше. Оскільки ОСОБА_4 на протязі
тривалого часу решту грошей за придбаний мотоцикл не повертав, ОСОБА_3звернувся
до свого знайомого ОСОБА_1 з проханням допомогти йому повернути залишок богу.
Погодившись на вказану пропозицію, підсудний разом із ОСОБА_3 27.10.2000 р.
приїхали в м. Тисмениця по місцю проживання ОСОБА_2, оскільки останній являвся
посередником під час укладення договору купівлі-продажу мотоцикла та виступав
гарантом повернення боргу. Тут підсудний та ОСОБА_3погрожуючи застосувати
фізичне насильство, почали вимагати у ОСОБА_2 повернення боргу, тобто
примушувати до виконання цивільно-правового зобов'язання. Потерпілий сприймаючи дані погрози, як реальні та
боячись фізичної розправи, передав в рахунок погашення боргу підсудному та
ОСОБА_3 грошову готівку в сумі 100 доларів США, які останні розділили між
собою. На момент слухання справи в суді усі заподіяні потерпілому матеріальні
збитки підсудний відшкодував в повному осязі в добровільному порядку.
В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні пред'явленого йому в обвинуваченні
злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся та вибачившись перед
потерпілим дав суду показання в яких повністю підтвердив факти скоєння ним
вищезазначених у вироці неправомірних діянь. Підсудний просить суд суворо його
не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні потерпілому
збитки відшкодовані ним в повному обсязі.
Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише
допитом підсудного.
Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина
доведена зібраними по справі під час досудового слідства доказами, які
підсудний не оспорює і вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Таким чином, даючи оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1
слід кваліфікувати за ст. 355 ч. 2 КК України, так як він за попередньою змовою
групою осіб, з погрозою застосування фізичного насильства над потерпілим
ОСОБА_2, вчинив прмушування останнього до виконання цивільно-правового
Вирішуючи питання про
призначення покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності
скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність.
Обтяжуючі відповідальність
підсудного обставини відсутні.
До пом'якшуючих обставин суд
відносить щире каяття підсудного в скоєному, активне сприяння в розриттю
злочину, а також і те, що підсудний заподіяні потерпілому злочином збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.
Крім того, вирішуючи питання
про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілого
щодо несуворості призначуваного останньому покарання не пов'язаного
з позбавленням волі, як і те, що останній по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.
вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи
покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо ОСОБА_1 норми ст. 75
КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов'язків
передбачених ст. 76 КК України.
На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд,-
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 355 ч. 2 КК України та призначити йому
покарання - три роки
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного
судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк
тривалістю один рік шість місяців.
76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язок
публічно попросити пробачення у потерпілого ОСОБА_2, не виїзджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний
захід щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до
Івано-Франківського апеляційного
суду на протязі п'ятнадцяти
діб - з моменту
його проголошення, шляхом подачі апеляції чи
апеляційного подання через
Тисменицький районний суд.

Головуючий
Струтинський Р.Р.