Ухвала

про залишення касаційної скарги без руху

23 червня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддів:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року щодо вказаної особи,

установив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Проте наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412−414 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Не наведено й конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.

Крім того, зазначена у касаційній скарзі вимога про скасування лише вироку суду першої інстанції за наявності ще й ухвали апеляційного суду не узгоджується зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року залишити без руху, надавши йому для усунення зазначених недоліків п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала набуває законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5ОСОБА_7ОСОБА_6