АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11/796/46/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- за участю прокурора: ОСОБА_5
- засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року, яким:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Васильків Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 20.09.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,
- засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 3 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) на 2 роки обмеження волі; за ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки обмеження волі; за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) на 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2010 року та остаточно ОСОБА_6 визначено до відбуття - 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 на суму 18.230 грн., - задоволено у повному обсязі , і зазначена сума стягнута з засудженого на користь ОСОБА_7 .

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 на суму 174.000 грн., - задоволений у повному обсязі, і з засудженого на користь ОСОБА_8 стягнута вказана сума.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_9 на суму 10.000 грн., - задоволено у повному обсязі із стягненням з засудженого на користь ОСОБА_9 вказаної суми.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 на суму 81.240 грн., - задоволено у повному обсязі, зазначена сума стягнута з засудженого на користь ОСОБА_10 .
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_11 на суму 11.629 грн., задоволений у повному обсязі, і з засудженого на користь ОСОБА_11 стягнута вказана сума.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_12 на суму 18.000 доларів США, - задоволено у повному обсязі із стягненням з засудженого на користь ОСОБА_12 143.874 грн.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_13 на суму 29.680 грн., - задоволено у повному обсязі, і вказана сума стягнута з засудженого на користь ОСОБА_13 .
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_14 на суму 288.599, 55 грн., - задоволений у повному обсязі, і з засудженого на користь ОСОБА_14 стягнута вказана сума.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_15 на суму 165.600 грн., - задоволено у повному обсязі із стягненням з засудженого на користь ОСОБА_15 вказаної суми.
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_16 на суму 64000 грн., - задоволений у повному обсязі, і вказана сума стягнута з засудженого на користь ОСОБА_16 .
Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_17 на суму 8.000 доларів США, - задоволено у повному обсязі, із стягненням з засудженого на користь ОСОБА_17 63.944 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені корисливих та інших умисних злочинів за таких обставин.

Як зазначено у вироку суду першої інстанції:

1. Так, ОСОБА_6 у вересні 2010 року знаходячись в м. Києві, познайомився з ОСОБА_7 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 4 жовтня 2010 року, приблизно о 12 годині, знаходячись по вул. Г. Юри, 9 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_7 , якому запропонував надати йому передплату нібито за придбання автомобіля «Тойота Камрі». При цьому, ОСОБА_7 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші в сумі 18 230 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця злочину зник, розпорядившись грошима на свій власний розсуд.

2. Крім того, у вересні 2010 року ОСОБА_6 знаходячись в м. Києві, познайомився із ОСОБА_9 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 4 жовтня 2010 року, приблизно о

12 годині, знаходячись по вул. Г. Юри, 9 в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_9 , якому запропонував надати йому передплату нібито за придбання автомобіля «Тойота Камрі». При цьому, ОСОБА_9 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші в сумі 10 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця злочину зник, розпорядившись грошима на свій власний розсуд.

3. Крім того, 10 жовтня 2010 року знаходячись по вул. Г. Юри в м. Києві ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_16 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_18 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував допомогу у вирішенні вказаного питання.

Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_16 на пропозицію останнього відповів згодою. При цьому, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_16 надати йому передоплату за автомобіль марки «Шкода-Октавія».

11 жовтня 2010 року, приблизно о 12 годині, знаходячись по вул. Г. Юри в м. Києві, ОСОБА_16 , будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші в сумі 1 025 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 8 107 гривень 75 копійок.

15 листопада 2010 року, приблизно о 16 годині, знаходячись біля будинку № 7 по бул. Р. Ролана в м. Києві, ОСОБА_19 передав ОСОБА_6 решту грошей від загальної суми у розмірі 4 250 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 33 702 гривні 50 копійок.

А всього ОСОБА_6 шляхом обману заволодів приватним майном, що належить ОСОБА_19 на загальну суму 41 810 гривень 25 копійок.

4. Крім того, 10 жовтня 2010 року знаходячись по вул. Г. Юри в м. Києві ОСОБА_20 познайомився із ОСОБА_17 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_17 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_17 на пропозицію останнього відповів згодою. При цьому, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_17 надати йому передоплату за автомобіль марки «Шкода-Октавія».

11 жовтня 2010 року, приблизно о 12 годині, знаходячись по вул. Г.Юри в м. Києві, ОСОБА_17 , будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому грошові кошти в сумі 1 025 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 8 107 гривень 75 копійок.

15 листопада 2010 року, приблизно о 16 годині, знаходячись біля будинку № 7 по бул. Р. Ролана в м. Києві, ОСОБА_17 передав ОСОБА_6 решту грошей від загальної суми у розмірі 4 250 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 33 702 гривні 50 копійок.

А всього ОСОБА_6 шляхом обману заволодів приватним майном, що належить ОСОБА_17 на загальну суму 41810 гривень 25 копійок.

5. Крім того, 3 грудня 2010 року, поблизу станції Київського метрополітену «Святошин», ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_10 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 продовжуючи вводити останнього в оману, повідомив про те, що займається реалізацією автомобілів, які були вилучені банком за не сплату кредитів, і запропонував ОСОБА_10 придбати такий автомобіль. Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_10 на пропозицію останнього відповів згодою та будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, цього ж дня, знаходячись на території Центрального залізничного вокзалу в м. Києві, добровільно передав останньому гроші в сумі 8 140 гривень.

При цьому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 14 грудня 2010 року у денний час, знаходячись по. вул. Щербакова, 42 в м. Києві, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_10 , якому запропонував перерахувати на його особистий рахунок ПАТ «Альфа банк» грошові кошти у розмірі 73 100 гривень. Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 та будучи введеним в оману та впевненим у спроможності останнього виконати покладені на нього зобов`язання, ОСОБА_10 добровільно перерахував на вказаний ОСОБА_6 рахунок гроші в сумі 73 100 гривень.

Заволодівши таким чином шляхом обману грошима на загальну суму 82 240 гривень, які належать ОСОБА_10 , ОСОБА_6 розпорядився ними на власний розсуд.

6. Крім того, 08 грудня 2010 року, поблизу станції Київського метрополітену «Житомирська», що розташована по пр. Перемоги в м. Києві, ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_13 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_13 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував допомогу у вирішенні вказаного питання.

Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_21 на пропозицію останнього відповів згодою. При цьому, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_21 надати йому передоплату за автомобілі, які той бажав придбати.

Цього ж дня, приблизно о 15 годиш, знаходячись по пр. Московському, 9-а в м. Києві, ОСОБА_21 , будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші в сумі 3 710 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 29 501 гривень 92 копійки.

Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи справляти враження про свою причетність до ПАТ «Альфа банк», зайшов у відділення банку, та повернувшись надав ОСОБА_21 заздалегідь підроблену квитанцію про перерахування грошових коштів у сумі 3 710 доларів США на транзитний рахунок ПАТ «Альфа Банк». Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

7. Крім того, 16 грудня 2010 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, поблизу станції Київського метрополітену «Святошин», ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_11 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 продовжуючи вводити останнього в оману, повідомив про те, що займається реалізацією автомобілів, які були вилучені банком за не сплату кредитів, і запропонував ОСОБА_11 придбати такий автомобіль. Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_11 на пропозицію останнього відповів згодою.

При цьому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 дав ОСОБА_11 реквізити свого особистого рахунку в ПАТ «Альфа банк» та пропонував перерахувати на його рахунок грошові кошти у сумі 11 970 гривень, нібито як авансовий внесок за придбання автомобіля.

17 грудня 2010 року ОСОБА_11 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно перерахував на вказаний ОСОБА_6 рахунок гроші в сумі 11 970 гривень.

Заволодівши таким чином шляхом обману грошима на суму 11 970 гривень, які належать ОСОБА_11 , ОСОБА_6 розпорядився ними на власний розсуд.

8. Крім того, 28 грудня 2010 року ОСОБА_6 знаходячись у салоні автопрокату «Анді», розташованого по вул. Урицького, 1-а в м. Києві, познайомився з ОСОБА_8 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 10 січня 2011 року, знаходячись по Дніпровській Набережній в м. Києві, надав ОСОБА_8 для огляду автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG», н. з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_22 та повідомив про те, що автомобіль нібито коштує 22 000 доларів США, запропонувавши свою допомогу при вирішенні питання купівлі продажу вказаного автомобіля. Будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, ОСОБА_8 дав свою згоду на пропозицію останнього.

19 січня 2011 року приблизно о 13 годині, знаходячись по вул. Урицького в м. Києві, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 , якому добровільно передав гроші в сумі 2 450 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 19 464 гривні, заволодівши якими шляхом обману, ОСОБА_6 власноруч написав розписку про отримання ним вищезазначеної суми.

01 лютого 2011 року, приблизно о 15 годині, знаходячись по просп. Перемоги, 20 в Києві, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 та продовжуючи вводити останнього в оману, запропонував останньому сплатити решту коштів за придбання автомобіля. При цьому, ОСОБА_8 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші у сумі 18 300 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 145 329 гривень 45 копійок.

Після цього, ОСОБА_6 справляючи враження про свою причетність до ПАТ «Альфа банк», зайшов у відділення банку, та повернувшись надав ОСОБА_8 заздалегідь підроблену квитанцію про перерахування грошових коштів у сумі 18 300 доларів США на транзитний рахунок ПАТ «Альфа банк». Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

А всього ОСОБА_6 шляхом обману заволодів приватним майном, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 20 750 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 164 793 гривні 45 копійок, що в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

9. Крім того, 17 січня 2011 року, приблизно о 12 годині, знаходячись біля будівлі № 20 по просп. Перемоги в м. Києві, ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_12 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_12 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

При цьому, ОСОБА_12 продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 , добровільно передав останньому гроші у сумі 18 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 143 100 гривень. Після цього, ОСОБА_6 справляючи враження про свою причетність до ПАТ «Альфа банк», зайшов у відділення банку, та повернувшись надав ОСОБА_12 заздалегідь підроблену квитанцію про перерахування грошових коштів у сумі 18 000 доларів США на транзитний рахунок ПАТ «Альфа банк».

Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди у великих розмірах.

10. Крім того, у грудні 2010 року ОСОБА_6 на території розважального центру «Блокбастер» в м. Києві, познайомився з ОСОБА_15 , який мав бажання придбати автомобіль.

Не маючи реальних можливостей допомогти у придбанні автомобіля, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_15 , відрекомендувавшись останньому працівником ПАТ «Альфа банк», запропонував свою допомогу у вирішенні вказаного питання.

Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_6 17 січня 2010 року, продемонстрував ОСОБА_15 довіреність, яку він заздалегідь підробив, про право розпоряджатися автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG», н. з НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_22 та повідомив про те, що автомобіль нібито коштує 22 500 доларів США, запропонувавши свою допомогу при вирішенні питання купівлі - продажу вищевказаного автомобіля. Будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, ОСОБА_15 дав свою згоду на пропозицію останнього.

19 січня 2011 року в денний час, знаходячись по просп. Перемоги, 20 в м. Києві, ОСОБА_15 , зустрівся з ОСОБА_6 , якому добровільно передав гроші у сумі 1 728 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 13 720 гривень 32 копійки. Після цього, ОСОБА_6 справляючи враження про свою причетність до ПАТ «Альфа банк», зайшов у відділення банку, та повернувшись надав ОСОБА_15 заздалегідь підроблену квитанцію про перерахування грошових коштів у сумі 1 728 доларів США на транзитний рахунок ПАТ «Альфа банк».

26 січня 2011 року, приблизно о 17 годині, знаходячись поблизу станції Київського метрополітену «Осокорки», що розташована по просп. М.Бажана в м. Києві, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_15 та продовжуючи вводити останнього в оману, запропонував останньому сплатити решту коштів за придбання автомобіля, при цьому ОСОБА_15 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому гроші у сумі 20 700 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 164 333 гривні 16 копійок. Після цього, ОСОБА_6 продовжуючи справляти враження про свою причетність до ПАТ «Альфа банк», зайшов у відділення банку, та повернувшись надав ОСОБА_15 заздалегідь підроблену квитанцію про перерахування грошових коштів у сумі 20 700 доларів СИТА на транзитний рахунок ПАТ «Альфа банк». Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

А всього ОСОБА_6 шляхом обману заволодів приватним майном, що належить ОСОБА_15 на загальну суму 22 428 доларів США, що згідно курсу НБУ на час вчинення злочину становило 178 053 гривні 48 копійок, що в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

11. Крім того, 20 січня 2011 року, в денний час знаходячись по вул. Київській, 42 в м. Бровари Київської області, ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_14 , який мав намір продати належний йому автомобіль «Хонда Акорд» н. з. НОМЕР_2 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел незаконно заволодіти вищезазначеним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 домовився із ОСОБА_14 про те, що поетапно буде вносити плату за автомобіль. При цьому, ОСОБА_14 до повного розрахунку за придбаний автомобіль, надасть ОСОБА_6 в користування належний йому автомобіль «Хонда Акорд» н. з. НОМЕР_2 , та довіреність на право керування даним транспортним засобом. Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому автомобіль «Хонда Акорд» н. з. НОМЕР_2 , вартість якого становить 368 000 гривень, а також надав довіреність на право керування даним транспортним засобом.

08 лютого 2011 року, ОСОБА_6 використовуючи підроблену ним довіреність, зняв автомобіль «Хонда Акорд» н. з. НОМЕР_2 з державного реєстраційного обліку та розпорядився ним на власний розсуд, незаконно заволодівши таким чином транспортним засобом, вартість якого у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 реальну матеріальну шкоду в розмірі 288 599 гривень 55 копійок, що є великою матеріальною шкодою.

12. Крім того, 10 січня 2011 року в денний час, знаходячись по Дніпровській Набережній в м. Києві, ОСОБА_6 познайомився із ОСОБА_22 , який мав намір продати належний йому автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 домовився із ОСОБА_22 про те, що поетапно буде вносити плату за автомобіль. При цьому, ОСОБА_22 до повного розрахунку за придбаний автомобіль, надасть ОСОБА_6 в користування належний йому автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 , та довіреність на право керування даним транспортним засобом. Не підозрюючи про справжні наміри ОСОБА_6 будучи введеним в оману та впевненим у спроможності ОСОБА_6 виконати покладені на нього зобов`язання, добровільно передав останньому автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 , вартість якого становить 392 000 гривень, а також надав довіреність на право керування даним транспортним засобом.

Заволодівши таким чином вищевказаним транспортним засобом, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, однак 09 лютого 2011 року керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 був затриманий працівниками міліції, а вищевказаний автомобіль був вилучений та повернутий власнику.

13. Крім того, 15 листопада 2010 року, в денний час, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , використовуючи комп`ютерну техніку, підробив документ, а саме квитанцію № 99-4151 від 15 листопада 2010 року, про нібито перерахування ОСОБА_16 грошей в сумі 8 500 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_16 .

Згідно висновку експерта № 311 від 21.04.2011 року зображення відбитку печатки «Альфа-Банк» на квитанції № 99-4151 від 15 листопада 2010 року, виконано за допомогою копіювально-розмножувальної техніки на струменеві-крапельному принтері.

Крім того, 20 жовтня 2010 року, в денний час, знаходячись за місцем свого проживання, в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 за допомогою комп`ютерної техніки повторно підробив документ, а саме довіреність від 20 січня 2011 року, надану ОСОБА_14 громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_15 на право керування автомобілем «Хонда Акорд» н. з. НОМЕР_2 , внісши зміни у первісний зміст документу, з метою його подальшого використання.

Крім того, 24 січня 2011 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 за допомогою комп`ютерної техніки підробив документ, а саме довідку видану ПАТ «ОТП Банк» від 24 січня 2011 року, для зняття транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» н.з. НОМЕР_1 , з державного обліку.

Крім того, 17 січня 2011 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 за допомогою комп`ютерної техніки, повторно підробив документ, а саме довіреність від 07 січня 2011 року надану ОСОБА_22 громадянам ОСОБА_6 , Маринюку ВІ та ОСОБА_15 на право керування автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 , внісши зміни у первісний зміст документу.

Крім того, 19 січня 2011 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 за допомогою комп`ютерної техніки, повторно підробив документ, а саме квитанцію № 01-0025 від 19 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_15 грошей в сумі 1 728 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_15 .

Крім того, 26 січня 2011 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , за допомогою комп`ютерної техніки, повторно підробив документ, а саме квитанцію № 00-10156 від 26 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_15 грошей в сумі 20 700 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_15 .

Крім того, 28 січня 2011 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, в кв. АДРЕСА_2 , за допомогою комп`ютерної техніки, повторно підробив документ, а саме квитанцію № 00-10158 від 28 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_8 грошей в сумі 18 000 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_8 .

14. Крім того, ОСОБА_6 15 листопада 2010 року, приблизно о 16 годині, знаходячись по бул. Р. Ролана, 7 в м. Києві, використав завідомо підроблений документ, а саме квитанцію № 99-4151 від 15 листопада 2010 року, про перерахування ОСОБА_16 грошей в сумі 8 500 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_16 .

Крім того, 19 січня 2011 року, в денний час, знаходячись по пр. Перемоги, 20 в м. Києві, ОСОБА_6 використав завідомо підроблений документ, а саме квитанцію № 01-0025 від 19 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_15 грошей в сумі 1 728 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_15 .

Крім того, 26 січня 2011 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_6 знаходячись поблизу станції Київського метрополітену «Осокорки», що розташована по пр. М. Бажана в м. Києві, використав завідомо підроблений документ, а саме квитанцію № 00-10156 від 26 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_15 грошей в сумі 20 700 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_15 .

Крім того, 26 січня 2011 року, в денний час, ОСОБА_6 знаходячись по вул. Туполева, 17 в м. Києві, використав завідомо підроблений документ, а саме довідку видану ПАТ «ОТП Банк» від 24 січня 2011 року, для зняття з державного обліку транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 , з метою його подальшого незаконного заволодіння.

Крім того, 26 січня 2011 року, в денний час, ОСОБА_6 знаходячись по вул. Туполева, 17 в м. Києві, використав завідомо підроблений документ, а саме довіреність від 17 січня 2011 року надану ОСОБА_22 громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 на право керування автомобілем «VOLKSWAGEN TOUAREG» н. з. НОМЕР_1 , з метою подальшого незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Крім того, 01 лютого 2011 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 знаходячись по пр. Перемоги, 20 в м. Києві, використав завідомо підроблений документ, а саме квитанцію № 00-10158 від 28 січня 2011 року, про перерахування ОСОБА_8 грошей в сумі 18 000 доларів США до ПАТ «Альфа-банк», з метою в подальшому шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами, які належать ОСОБА_8 .

Крім того, 03 лютого 2011 року, в денний час, ОСОБА_6 знаходячись в м. Бровари Київської області використав завідомо підроблений документ, а саме довіреність від 20 січня 2011 року надану ОСОБА_14 громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_15 на право керування автомобілем «Хонда Акорд» НОМЕР_2 , з метою подальшого незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляції та доповненнях до неї, не оспорюючи фактичні обставини, які судом визнано доведеними, та кваліфікацію своїх злочинних дій, просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшивши призначене йому судом першої інстанції покарання, скоротивши його термін шляхом застосування до нього положень ст. 69 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт зазначає, що призначаючи покарання за вчинені ним злочини, суд першої інстанції не врахував його щире каяття у вчиненому, часткове відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди та його намір, як найшвидше, повернути потерпілим у справі кошти, які залишилося відшкодувати. Вважає, що його перебування у місцях позбавлення волі, позбавить його можливості найшвидше відновити порушені ним права потерпілих, що, в порушення Конституції України та ст. 2 КК України, не було належним чином враховано судом першої інстанції, який фактично позбавив потерпілих можливості пришвидшити терміни відшкодування їм заподіяної шкоди.

Іншими учасниками процесу вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 не оскаржується.

Розглянувши справу в межах апеляційних вимог, а також відповідно до положень ч. 2 ст. 365 КК України, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим та заперечував проти задоволення апеляції засудженого, ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, провівши судові дебати і надавши засудженому останнє слово, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів уважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, яке завдало значної шкоди потерпілим; заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах; незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно; підробленні документу, який видається чи посвідчується підприємством, організацією і який надає права та звільняє від обов`язків з метою його використання; використанні завідома підробленого документу, за обставин, викладених у вироку, про юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_23 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК України, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі, дослідженими судом та наведеними у вироку доказами, які будь-ким із учасників процесу, у тому числі самим засудженим ОСОБА_6 , який і у суді апеляційної інстанції підтвердив своє повне визнання пред`явленого йому обвинувачення, не оспорюються, а тому відповідно до положень ст. 365 КПК України не є предметом апеляційного розгляду та не перевіряються судом апеляційної інстанції.

Що стосується висновку суду першої інстанції про призначення ОСОБА_6 відповідного розміру покарання у виді позбавлення волі, то колегія суддів визнає його також правильним.

Так, всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відомості про особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, його ставлення до вчиненого, яке полягає у щирому каятті, що правильно визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання, а також що завдану шкоду у повному обсязі не відшкодував, зазначені у вироку злочини вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, а тому з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності, обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за вчинені ним злочини в межах санкцій статей КК України, за якими він був визнаний винуватим, не знайшовши законних підстав для застосування до засудженого ст. 69 КК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до вимог процесуального закону, підставами для призначення ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкціями відповідних статей КК України, є перш за все наявність декількох (тобто двох або більше) обставин, що пом`якшують покарання, а тому, оскільки судом першої інстанції була визначена лише одна така обставинами, рішення суду про незастосування до засудженого ст. 69 КК України ґрунтувалось на законі.

Посилання в апеляції ОСОБА_6 на необхідність визнання обставиною, що пом`якшу є покарання, часткове відшкодування ним матеріальної шкоди деяким потерпілим, є безпідставними, оскільки згідно із ч. 1 ст. 66 КК України такою обставиною може бути визначено лише повне відшкодування завданої злочинними діями шкоди.

Що стосується заяв засудженого, що судом першої інстанції не були визнані обставинами, що пом`якшують покарання, наявність у ОСОБА_6 на утриманні матері та бабусі похилого віку, то вони також є необґрунтованими, оскільки такі відомості стосуються лише особи засудженого.

За таких обставин, з огляду на кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_6 , який вчинив злочини під час іспитового строку за попереднім вироком, за яким він був засуджений за скоєння аналогічних протиправних дій, а також враховуючи, що фактично судом першої інстанції засудженому було призначено покарання у строк, приближений до мінімального, визначеного санкцією ст. 289 ч. 3 КК України, за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а відповідно до ст. 71 КК України до цього покарання фактично приєднано лише частина (1 місяць) невідбутого покарання за попереднім вироком, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції засудженого та застосування до нього ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 365 КК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 в частині його засудження за ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) із закриттям провадження у справі в цій частині з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_6 злочини, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, а тому за ст. 49 КК України строк давності для притягнення особи до кримінальної відповідності за них встановлений протягом 3 років.

Оскільки з дня вчинення цих злочинів, станом на час апеляційного розгляду вирок суду першої інстанції не набрав законної сили, а ці строки фактично минули, ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальності відповідальності за їх скоєння із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі ст. 11-1 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, п. 15 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 365 КПК України вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині його засудження за ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), за ч. 3 ст. ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) скасувати, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) та за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) та закрити провадження у справі в цій частині на підставі ст. 49 КК України, ст. 11-1 КПК України за сплином строків давності.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 3 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки обмеження волі, якому на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого, а також якому на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано покарання, невідбуте за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2010 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць, з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

В решті вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4