ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого наладчиком ТОВ „Аквапласт, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 удар головою по обличчю, зламавши останньому ніс, та наніс декілька ударів по різним частинам тіла, після чого між ними сталася бійка.
Під час цього посягання обвинувачений, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з боку потерпілого та спричинення більш тяжкої шкоди його здоров`ю, скориставшись своїм правом на застосування захисту шляхом заподіяння фізичної шкоди нападнику, використав невстановлений в ході досудового розслідування предмет, що володіє колюче-ріжучими властивостями і, перевищивши межі необхідної оборони, наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів в різні частини тіла потерпілого, тим самим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень: на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на передній поверхні грудної клітини праворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітини, на череві ліворуч, в клубовій області ліворуч, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині з частковим пошкодженням дельтоподібного м`язу, по зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); та проникаючого колото-різаного поранення в проекції гребня правої клубової кістки з ушкодженням внутрішніх органів (тонка кишка), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_6 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого вийшов до під`їзду, де на сходовому майданчику між восьмим та дев`ятим поверхами побачив потерпілого ОСОБА_5 , у якого запитав чому він знаходиться у під`їзді, на що відповіді не отримав. Після чого, зайшов до своєї квартири, повідомив про незнайомого чоловіка у під`їзді дружині та взявши пакет, направився до магазину. Так, він спустився ліфтом на перший поверх під`їзду, де знов побачив потерпілого ОСОБА_5 , який наніс йому один удар головою в область носу, після чого наніс близько трьох ударів рукою в око, висок та обличчя, на що він захищаючись наніс ОСОБА_5 близько трьох випадкових ударів. Після чого, вони разом впали, він почав гукати на допомогу, в цей момент потерпілий ОСОБА_5 зник з місця бійки. Він зателефонував дружині, та до нього спустився син з другом, які допомогли йому дістатися квартири, де дружина надала першу медичну допомогу та викликала міліцію.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що 05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, прийшов до своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходився на сходовому майданчику у під`їзді між восьмим та дев`ятим поверхами, коли з квартири на восьмому поверсі вийшов обвинувачений ОСОБА_6 та запитав у нього чому він знаходиться у під`їзді, на що він нічого не відповів. Потім, ОСОБА_6 зайшов до квартири та через деякий час вийшов, потім зайшов у ліфт, який поїхав донизу. Коли він пішки спустився на перший поверх, знов побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , у якого сам запитав що йому від нього треба, на що ОСОБА_6 замахнувся рукою в його сторону, і він випадково з метою захисту наніс йому удар, після чого розпочалась бійка між ними. В ході бійки він відчув біль в області черевної порожнини, потім побачив ніж в руці у ОСОБА_6 , на що схопив його за плече та намагався зупинити, від чого вони разом впали. Потім він намагався втекти, але ОСОБА_6 схопив його за ногу, і він відчув біль нижче коліна, але він вирвався та втік. Прийшов до своєї колишньої дружини, яка викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_5 . Так, 05 січня 2014 року, ввечері, вона знаходилась біля вікна за місцем свого мешкання, вікна якого розташовані навпроти будинку АДРЕСА_2 , коли на вулиці побачила ОСОБА_5 , який зі своїм другом ОСОБА_8 направились до кафе. Через деякий час він вийшов з приміщення кафе та направився до будинку АДРЕСА_2 , знаходячись біля під`їзду, дочекався коли хтось вийде та зайшов у під`їзд. Через п`ятнадцять хвилин вона побачила у вікна сходових майданчиків будинку навпроти як ОСОБА_5 спускався сходами з восьмого до другого поверху. Після того як ОСОБА_5 вийшов з під`їзду одразу впав на землю. Потім він прийшов за місцем її мешкання та вона побачила, що йому спричинили ножові поранення, на що викликала швидку допомогу та зателефонувала ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 05 січня 2014 року, він зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 . Близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 повідомив йому, що він направляється до своєї знайомої, після чого вони розійшлись. Потім через годину йому зателефонувала колишня дружина ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_5 спричинили ножові поранення.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, її чоловік ОСОБА_6 вийшов з квартири АДРЕСА_3 , направляючись до магазину. Після чого він через декілька хвилин повернувся, покликав сина та розповів йому про чоловіка, який знаходиться у під`їзді та погрожує йому. Потім він знов направився до магазину, але через п`ять хвилин він зателефонував їй та повідомив, щоб до нього хтось спустився на перший поверх. Так, син зі своїм другом направились до ОСОБА_6 та привели його додому, у нього був зламаний ніс, кров на обличчі та куртці.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, його батько обвинувачений ОСОБА_6 знаходився за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та направився до магазину. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повернувся та розповів, що у під`їзді знаходиться невідомий чоловік, після чого знов направився до магазину. Через п`ять хвилин ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_9 , повідомив, що щось трапилось. Він зі своїм другом спустився на перший поверх під`їзду, де знаходився ОСОБА_6 у якого був пошкоджений ніс та брова, і вони допомогли йому дістатися квартири, надали медичну допомогу, після чого приїхали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 05 січня 2014 року, близько 21 години 00 хвилин, він знаходився за місцем мешкання свого друга ОСОБА_10 . В цей час батько друга ОСОБА_6 направився до магазину, але через декілька хвилин повернувся та покликав ОСОБА_10 , після чого знов направився до магазину. Потім мати друга ОСОБА_9 повідомила їм, що у ОСОБА_6 щось трапилось та необхідно допомогти йому. Так, він з ОСОБА_10 разом спустилися на перший поверх під`їзду, де він побачив у ОСОБА_6 пошкоджене обличчя у вигляді зламаного носу та пошкодження брови, сорочка одягнена на ньому була з плямами крові.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що 05 січня 2014 року, вона разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 знаходилась за місцем їхнього мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у неї з батьком ОСОБА_6 виник конфлікт, після якого вона знаходилась у своїй кімнаті. Близько 21 години 00 хвилин, вона прокинулась від криків, вийшла з кімнати та побачила, що обличчя ОСОБА_6 у крові, при цьому він пояснив, що на нього напав незнайомий чоловік.

Крім показів свідків вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими письмовими доказами:
протоколом огляду місця події від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього (т.1 а.с. 10-12), відповідно до якого оглянута місцевість біля входу до третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де виявлені краплі бурого кольору;
протоколом огляду місця події від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього (т.1 а.с. 13-20), відповідно до якого оглянута місцевість біля входу до третього під`їзду та сходові майданчики під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де виявлені краплі бурого кольору;
протоколом огляду одягу потерпілого ОСОБА_5 від 06 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього (Т.1 а.с. 21-24), на якому встановлені порізи від колюче-ріжучого предмету та плями бурого кольору;
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 лютого 2014 року (т.1 а.с. 117-117), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, що 05.01.2014 року спричинила йому ножові тілесні ушкодження;

протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2014 року, з фото-таблицею до нього (т.1 а.с. 212-222), проведеного за участю експерта, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 чітко вказує на спосіб та обставини спричинення ОСОБА_6 йому ножових поранень, за результати експерименту проведено судово-медичну експерту, відповідно до висновку якої локалізація та характер виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у області носу та лівої половини обличчя не суперечать механізму їх спричинення на який вказує ОСОБА_5 (т1 л.д. 195-196)
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 482е від 11 лютого 2014 року (Т.1 а.с. 188-190), у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень: на передній поверхні грудної клітини ліворуч, на передній поверхні грудної клітини праворуч, на лівій бічній поверхні грудної клітини, на череві ліворуч, в клубовій області ліворуч, по передній поверхні лівого плеча у верхній третині з частковим пошкодженням дельтоподібного м`язу, по зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); та проникаючого колото-різаного поранення в проекції гребня правої клубової кістки з ушкодженням внутрішніх органів (тонка кишка), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, ушкодження у вигляді садна спричинено не менш як 1 механічної дії тупого твердого предмету; ушкодження у вигляді колото-різаних поранень спричинені не менш як від 8 механічних дій твердого предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями. Вказані ушкодження не є характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного росту.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 18к від 10 січня 2014 року (Т.1 а.с. 164), кров потерпілого ОСОБА_5 належить до групи В, з ізогемоглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВО.
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 55 від 16 січня 2014 року (Т.1 а.с. 173-175), при серологічному дослідженні в слідах крові на трьох марлевих серветках зі змивами виявлений антиген В, а в одному сліді виявлений ізогемаглютинін анти-А, отже походження крові можливо від потерпілого ОСОБА_5 .
До не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд відноситься критично та розцінює це як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки його винність у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 , який вказував на обвинуваченого ОСОБА_6 як на особу, що ножем спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження, та свідків даних у судовому засіданні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Разом з тим суд вважає в ситуації, що склалася, ОСОБА_6 зазнав суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, що підтверджується висновками судово-медичного експерта (т.1 а.с. 180-184) відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у виді синця на обличчі, саден та внутрішньо-шкіряних крововиливів на обличчі, закритого перелому кісток носу, саден на правій кисті, яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю, і, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди нападнику, використав невстановлений в ході досудового розслідування предмет, що володіє колюче-ріжучими властивостями.

Такі дії ОСОБА_6 означають, що в нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист охоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.

За таких обставин в діях ОСОБА_6 є необхідна оборона.

Тому доводи досудового слідства, що ОСОБА_6 вчинив умисне тілесне ушкодження є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Закріплене в ст.36 КК право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч.3 ст.27 Конституції).
Згідно із ч.1 ст.36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної та достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36).
Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає в того, хто захищається, невідкладну необхідність у заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.
З фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 зазнав суспільно небезпечного посягання з боку ОСОБА_5 , яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю, і, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди нападнику, використав невстановлений предмет , що володіє колюче-ріжучими властивостями .
Такі дії ОСОБА_13 , коли на нього здійснено напад з боку ОСОБА_14 означають, що в нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист охоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.
Водночас застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді тяжких тілесних ушкоджень за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а тому ОСОБА_13 вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищив межі необхідної оборони.
Зібрані у справі докази не дають суду підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що ОСОБА_13 винний у умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони, тому суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст. 124 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що суд відносить до пом`якшуючих його провину обставинам.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Суд вважає, що з урахуванням наслідків кримінального правопорушення - тяжке тілесне ушкодження, необхідним та достатнім покаранням буде покарання у виді обмеження волі.

На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і в більшої мірі буде сприяти його виправленню.

Підстав для застосування ст. 75 КК України суд не находить.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, яка складається з витрат на лікування, підлягають частковому задоволенню в розмірі, що підтверджено представленими доказами - 1784.68 грн, позов, в частині заподіяння моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі у сумі 25 000 грн., саме така сума, на думку суду є достатньою сатисфакцією за перенесені потерпілим ОСОБА_5 фізичних страждань та психічних переживань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 час перебування під вартою з 04 червня 2014 року по 12 листопада 2014 року, виходячи із співвідношення: один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 1784.68 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 25 000 грн- моральної шкоди.

Речові докази - куртка, кофта та брюки ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_6 .

Речові докази - куртка та спортивні брюки ОСОБА_5 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази три змиви речовини бурого кольору на 3 марлевих тампонах, зразок крові ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_6 , футболка потерпілого ОСОБА_5 у речовині бурого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів при Індустріальному РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя