ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/1144/13-к

"16" грудня 2013 р. Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Труняковій А.Г.

за участю прокурора Стариковського
Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Першотравенську
кримінальне провадження внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000713 від 21.10.2013
року за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
смт.Межова, Межівського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, не одруженого,
який має на утриманні малолітню дитину
- сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не
працюючого, який проживає за адресою
АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 07.06.2012 року Межівським районним
судом за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин
громадських робіт;

- 20.09.2012 року Межівським районним
судом за ч.2 ст.389 КК України до 4 місяців
арешту.

в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185
КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 07 жовтня 2013 року близько 16 годин
00 хвилин, знаходячись в приміщенні
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_8», що належить на
праві особистої власності ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жителю АДРЕСА_2, та
розташований за адресою: АДРЕСА_3 на
прилавку вказаного магазину помітив
мобільний телефон марки «Samsung» моделі «
GT-E 1195» ІМЕІ : НОМЕР_1 червоного кольору з
картою мобільного оператору «МТС»
НОМЕР_2, котрі на праві приватної
власності належать ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7, жительці АДРЕСА_4
Дніпропетровської області, який він
вирішив викрасти, тобто вчинити
повторне, умисне, таємне викрадення
чужого майна з корисливих мотивів, а
саме крадіжку мобільного телефону.

Цього ж дня, а саме 07 жовтня 2013 року
близько 16 годин 05 хвилин ОСОБА_1,
знаходячись в приміщенні магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_8», розташованому за
вищевказаною адресою, реалізуючи свій
злочинний намір направлений на
повторне, таємне, умисне викрадення
чужого майна, а саме мобільного
телефону, впевнившись в тому, що його
злочинні дії ніхто не бачить, та в тому,
що ОСОБА_4 знаходиться в іншому кінці
магазину таємно, умисно, повторно
викрав мобільний телефон марки «Samsung»
моделі « GT-E 1195» ІМЕІ : НОМЕР_1 червоного
кольору вартістю 300 гривень з картою
мобільного оператору «МТС» НОМЕР_2,
котра для ОСОБА_4 матеріальної цінності
не становить.

Заволодівши викраденим майном та
отримавши його в своє повне
розпорядження ОСОБА_1 з місця вчинення
злочину зник, розпорядившись
викраденим майном на власний розсуд,
чим потерпілій ОСОБА_4 спричинив
матеріальний збиток на суму 300 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та
пояснив, що 07 жовтня 2013 року приблизно о
16 годині він прийшов до магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_8», який знаходиться в
АДРЕСА_3. В магазині він на прилавку
побачив мобільний телефон, який
вирішив викрасти. Коли продавець
ОСОБА_4, відійшла в інший кінець
магазину та не бачила його дій, він взяв
мобільний телефон Самсунг і пішов з
магазину. В цей же день він продав
викрадений мобільний телефон ОСОБА_5 за
50 гривень. Виручені від продажу
телефону гроші витратив на власні
потреби. Під час досудового
провадження він повернув потерпілій
викрадений телефон. В скоєному
розкаюється, прохає суд призначити
йому покарання не пов'язане з
позбавленням волі.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона
працювала продавцем в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_8», що знаходиться в
смт.Межова. 07 жовтня 2013 року десь після
15 години вона залишилася одна в
магазині. У неї з собою був мобільний
телефон «Самсунг». Вона часто
спілкувалася по даному телефону з
господарем магазину, у зв'язку з
вартістю того чи іншого товару, який
знаходився в магазині, а також
викликала вантажника, якщо необхідно
було, якийсь товар відвантажити.
Останній раз вона по телефону говорила
приблизно о 15 годині, потім вона
залишила його на прилавку, біля
комп'ютера. Приблизно о 17 годині вона
вирішила подзвонити з мобільного
телефону, але не знайшла його, тому
покликала вантажника та попрохала його
набрати її номер, щоб знайти телефон,
але телефон так і не знайшли. Спочатку
вона не звернулася до міліції з заявою
про викрадення мобільного телефону,
так як сподівалася його знайти. Через
деякий час вона звернулася з заявою про
викрадення телефону до Межівського РВ
ГУМВД. В ході досудового провадження їй
було повернуто працівниками міліції
мобільний телефон. Претензій до ОСОБА_1
вона не має. Прохала суд призначити
обвинуваченому покарання не пов'язане
з реальним позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_1 подав суду заяву
про слухання справи в порядку,
передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так
як вину в скоєнні кримінального
правопорушення він визнає повністю,
вважає недоцільним дослідження
доказів по справі відносно тих
фактичних обставин справи, які ним не
оспорюються.

У зв'язку з тим, що учасники процесу не
заперечують проти не дослідження тих
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, з'ясувавши, що
обвинувачений та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, не сумніваються в
добровільності та істинності своїх
позицій, а також роз'яснивши їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці фактичні
обставини справи в апеляційному
порядку, суд, в силу ч.3 ст.349 КПК України,
визнає недоцільним їх дослідження.

Вина обвинуваченого в скоєнні ним
кримінального правопорушення в
судовому засіданні доказана повністю.

Таким чином оцінюючи докази добуті під
час судового розгляду, суд приходить до
висновку, що скоєне обвинуваченим
необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка) вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду
та міри покарання обвинуваченому
ОСОБА_1, суд враховує тяжкість скоєного
ним злочину, у відповідність до ст.12 КК
України, скоїв злочин середньої
тяжкості, наявність обтяжуючих
покарання обставин - рецидив злочинів,
та пом'якшуючих покарання обставин -
активне сприяння розкриттю злочину,
щире каяття, відшкодування шкоди, дані
про особу обвинуваченого - на обліку у
лікарів нарколога та психіатра не
знаходиться, не працює, за місцем
проживання характеризується
задовільно, має на утриманні малолітню
дитину, суд приходить до висновку, що
він повинен понести покарання у
вигляді обмеження волі але враховуючи,
що тяжких наслідків не настало, завдана
шкода відшкодована в повному обсязі,
суд вважає за можливе при призначенні
покарання застосувати ст.75 КК України,
звільнивши ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням та покласти
на нього обов'язки, передбачені п.п.2,3,4
ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази по справі - мобільний
телефон «Samsung» моделі « GT-E 1195» ІМЕІ :
НОМЕР_1 червоного кольору, переданий на
зберігання ОСОБА_4 (а.крим.пров.41,43)
залишити за належністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 369-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 2
(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбуття покарання з
випробуванням 1( один) рік, поклавши на
нього обов'язки передбачені п.п.2,3,4 ст.76
КК України, а саме не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання або роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1
залишити - особисте зобов'язання, до
набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі - мобільний
телефон «Samsung» моделі « GT-E 1195» ІМЕІ :
НОМЕР_1 червоного кольору, переданий на
зберігання ОСОБА_4 (а.крим.пров.41,43)
залишити за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом
тридцяти діб з моменту його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя С. С. Кривошея