Справа
№ 1-5-2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі головуючої
- судді Янішевської О. С.,

при секретарі Бондар М. О.,

з
участю
прокурора Шнайдер
М. А., захисників
ОСОБА_2., ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ізяславі справу про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ізяслава

Хмельницької
області, українця, громадянина України,

освіта
неповна загальна середня, неодруженого, учня НВК

І-ІІІ
ступенів № 2 ліцей ім. М. Островського, жителяАДРЕСА_1, раніше

не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2

КК України,

в с т а н о в и в :

Неповнолітній підсудний ОСОБА_1. 30 липня 2008 року біля 02 години в с.
Радошівка Ізяславського району по вул. Леніна між ставом та млином із
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для

життя чи здоров'я потерпілого, відкрито заволодів майном
ОСОБА_4., а саме мобільним телефоном «Nokia 6233»,
вартістю 1100 грн. та стартовим пакетом «Djuice», вартістю 5 грн., а всього майном потерпілого на суму 1105 грн.

Злочин скоєно за таких обставин. ОСОБА_1. разом із своїми приятелями
ОСОБА_5., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля 02 години повертались двома скутерами з
дискотеки с. Радошівка Ізяславського району, але, помилившись, звернули не в
той бік. ОСОБА_1. помітив на узбіччі потерпілого, попросив зупинити скутер і,
не повідомивши приятелів про причину, відійшов на узбіччя. Підійшовши до
ОСОБА_4., який перебував в стані алкогольного сп'яніння, підсудний побачив у
нього в руках мобільний телефон і попросив зателефонувати. Отримавши відмову,
ОСОБА_1. завдав потерпілому декілька ударів рукою в область голови, вирвав у
потерпілого з рук мобільний телефон і втік.

Підсудний ОСОБА_1. в судовому засіданні свою вину визнав частково,
визнає свою вину у відкритому заволодінні майном ОСОБА_4., а саме мобільним
телефоном. Категорично заперечує проти того, що застосовував до потерпілого
насильство.

Хоча
підсудний вину визнав частково, його вина у відкритому заволодінні чужим
майном, поєднаному з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого
підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так
допитаний в ході судового слідства в якості потерпілого ОСОБА_4. суду пояснив,
що 30 липня 2008 року приблизно о 02 годині повертався додому з весілля, після
якого заходив ще до будинку культури. На вулиці с. Радошівка Ізяславського
району до нього підійшов невідомий хлопець і попросив подзвонити з мобільного
телефону потерпілого і відправити СМС повідомлення. Коли потерпілий відмовив,
відчув один удар по тулубу, від якого впав на землю, та один удар під праве
око.

Пояснення потерпілого і підсудного щодо місця вчинення злочину
підтверджується протоколом місця події (
а. с. 4 )

Свідок ОСОБА_5суду пояснив, що влітку 2007 року він з приятелями
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їздили на дискотеку в с. Радошівка Ізяславського
району. Повертались вночі та збились з дороги. Підсудний попросив зупинитись і
пішов на узбіччя. Для чого ОСОБА_1. просив зупинитись і що він робив свідок не
знає. Через деякий час ОСОБА_6 запропонував йому придбати мобільний телефон
«Нокія» за 400 грн., звідки телефон свідок не знав.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердила пояснення свідка ОСОБА_5., давши
суду аналогічні покази. Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що на прохання ОСОБА_1 продавав
мобільний телефон і пропонував ОСОБА_5 придбати телефон, звідки телефон він не
знав.

Правдивість показів свідків підтверджується протоколами відтворення
обставин та обстановки події, проведеними за судовим дорученням ( а. с. 122-129
).

Захисник підсудного в ході судового слідства заявила клопотання про
перекваліфікацію дій підсудного зі ст. 186 ч. 2 КК України на ч. 1 ст. 186 КК
України, стверджуючи про відсутність в діях підсудного такої кваліфікуючої
ознаки як застосування насильства, мотивуючи це тим, що безпосередньо перед
заволодінням телефоном ОСОБА_1 потерпілий перебував біля сільського будинку
культури, де був побитий іншими громадянами.

Однак
факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень в ході інциденту біля сільського
будинку культури в ході судового слідства підтвердження не знайшов.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8. та ОСОБА_9 підтвердили наявність
суперечки в ніч з 29 на 30 липня 2007 року біля сільського клубу між ОСОБА_4.
та ОСОБА_10, але категорично заперечили факт нанесення ОСОБА_10 ОСОБА_4 ударів.

Сам
ОСОБА_10., допитаний в ході судового слідства в якості свідка, не заперечував
наявність конфлікту між ним та ОСОБА_4. з ініціативи ОСОБА_4., але категорично
ствердив, що потерпілого не бив.

Локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень встановлена згідно акту
судово-медичного обстеження ( а. с. 43 ), висновку експерта ( а. с. 46-47)
висновків додаткової експертизи та повторної експертизи. При цьому суд
приходить до висновку, що тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин в
проекції поперекового відділу хребта могли виникнути під час інциденту біля
сільського будинку культури, що відповідає зібраним в справі доказам, зокрема
поясненням свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9 та ОСОБА_10, котрі повідомляли суд про те,
що під час конфлікту біля будинку культури потерпілий падав на спину. Суд
погоджується з висновком повторної експертизи про те, що виставлений в
амбулаторній карті Славутської ЦРЛ потерпілому діагноз «струс головного мозку»
при визначенні ступеню важкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається як
не підтверджений об'єктивною неврологічною симптоматикою та будь-якими
доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Мобільний
телефон був добровільно виданий ОСОБА_6, що підтверджується протоколом огляду (
а. с. 15), оглянутий ( а. с. 49 ) та приєднаний в якості речового доказу до
матеріалів справи ( а. с. 50 ).

Вартість викраденого встановлювалась згідно довідки ( а. с. 7 ).

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у відкритому викраденні чужого майна,
поєднаному з
насильством, яке не є небезпечним для

життя
чи здоров'я потерпілого, доведена. Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.
186 КК України.

Підходячи до призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, є щире каяття,
вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1., в ході судового слідства
встановлені не були.

Враховуючи особу підсудного, який злочин скоїв вперше, вину частково
визнав, у скоєному щиро розкаюється, характеризується позитивно, являється
неповнолітнім, виховується у неповній родині з одною матір'ю, оскільки батько
помер, та обставин справи, суд
знаходить, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без
ізоляції від суспільства, а тому вважає за доцільне звільнити його від
відбування покарання з випробуванням.

Речові докази - мобільний телефон, гроші - підлягають поверненню
власникам.

Цивільний
позов залишити без розгляду, оскільки про це просить потерпілий, посилаючись на
те, що шкода йому відшкодована у добровільному порядку.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч.
2 КК України, та призначити йому
покарання 4 (чотири ) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання
з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 ( один ) рік.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Речові
докази - мобільний телефон - повернути ОСОБА_4; гроші в сумі 400 грн. повернути
ОСОБА_10.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15
днів з дня його проголошення.

Суддя