ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№1-2/2007

1 лютого 2007 року м.
Луцьк

Військовий
місцевий суд Рівненського гарнізону у відкритому судовому засіданні в
приміщенні військової прокуратури Луцького гарнізону у складі: головуючого
-підполковника юстиції Міліщука С.Л., при секретареві Ковалевській Н.Ю.. та судовому розпоряднику
Дякон Т.О., за участю державного обвинувача - заступника військовогс прокурора
Луцького гарнізону підполковника юстиції Сметаніна С.А., потерпілої ОСОБА_1, представника
потерпілої-адвоката ОСОБА_2,
підсудного ОСОБА_3, його
захисника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню
колишнього військовослужбовця військової частини прапорщика запасу

ОСОБА_3 народженогоІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1, Маневицького
району, Волинської обл.,
громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на
своєму утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не судимого, який
перебував на військовій службі за контрактом в період зІНФОРМАЦІЯ_2 року,
тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою:АДРЕСА_2, у вчиненні злочину,
передбаченого ч 1 ст. 186 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд,

ВСТАНОВИВ:

1 жовтня 2006
року біля 2-ї години ОСОБА_3, перебуваючи на вулиці Набережній в смт. Ратне
Волинської області, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав,
вихопивши з рук у громадянки ОСОБА_1 належний їй на праві особистої власності
мобільний телефон „Самсунг А-800"(ТМЕ] 08402) вартістю 99 грн.
40 коп., в якому
була сім-картка вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось 7 грн., а всього
майна на загальну суму 116 грн. 40 коп., якими в наступному розпорядився на
власний розсуд.

По даній
кримінальній справі потерпілою ОСОБА_1 до підсудного ОСОБА_3 заявлено цивільний
позов про стягнення з останнього на її користь заподіяної їй матеріальної шкоди
в розмірі 217 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Підсудний
ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому
йому злочині визнав повністю і, підтвердивши вищенаведене пояснив, що відкрито
викрав мобільний телефон у громадянки ОСОБА_1 з метою подальшого користування
ним. 1 гривень які були на рахунку сім-картки він, ОСОБА_3, витратив на
особисті розмови по телефону, а сім-картку потім втратив.

.2 Крім особистого визнання
підсудним своєї вини
його вина в

інкримінованому йому злочині
повністю підтверджується і іншими доказами, які були

досліджені в
ході судового слідства.

Так, потерпіла
ОСОБА_1 показала, що 1 жовтня 2006 року, біля 2-ї години, повертаючись додому по вулиці Набережній в смт. Ратне
Волинської області, її наздогнав невідомий їй чоловік, який в послідуючому
вирвав у неї з рук належний їй на праві
особистої власності мобільний телефон „Самсунг А-800"(ІМЕІ
08402), в якому була
сім-картка, на рахунку якої знаходилось 7 грн. Даний телефон вона, ОСОБА_1, вона придбала в червні 2006 року у свого
знайомого за 200 грн., а також сім-картку за 10 грн. У телефоні, який був у неї викрадений не працював дисплей, однак
сам телефон був робочий і по ньому можна було дзвонити.

Як вбачається із
протоколу виїмки (а.с.27-28), 27 листопада 2006 року працівниками у ОСОБА_3 було вилучено мобільний телефон „Самсунг
А800"( ІМЕІ 08402), з
непрацюючим дисплеєм, без сім-картки та записну книжка в чорній обкладинці, які згідно постанови
слідчого(а.с. 80) були долучені до кримінальної справи в якості речових
доказів.

Із протоколу
пред'явлення особи для впізнання (а.с. 39 - 40) вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 серед пред'явлених їй для
впізнання 3-х осіб впізнала ОСОБА_3
як особу, яка 1 жовтня 2006 року біля 2-ї години викрала в неї мобільний
телефон „Самсунг А800".

Згідно протоколу
відтворення обстановки та обставин події (а.с.43 -46) ОСОБА_3 на місці розказав та показав де, коли, і при яких обставинах
він відкрито заволодів мобільним телефоном громадянки ОСОБА_1

Відповідно до експертного заключения (а.с. 106) вартість
мобільного телефону „Самсунг А800" (ІМЕІ
08402) з непрацюючим дисплеєм станом на 1 жовтня 2006
року складала 99 грн. 40 коп.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 1
жовтня 2006 року, біля 2-ї години перебуваючи на вулиці Набережній в смт. Ратне
Волинської області, з метою заволодіння чужим
майном, відкрито викрав у громадянки ОСОБА_1 належний їй на праві особистої
власності мобільний телефон „Самсунг А-800"(ТМЕТ
08402) вартістю 99 грн. 40 коп., в якому була сім-картка вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилось 7 грн., а всього
майна на загальну суму 116 грн. 40 коп., а тому
скоєне ним кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як грабіж.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі і при цьому пояснила, що протиправними
діями ОСОБА_3 їй була заподіяна матеріальна шкода в
розмірі 217 грн., яка складається із вартості придбаного нею телефону - 200 грн., сім-картки - 10 грн., та 7 грн. які були на
рахунку сім-картки на момент викрадення.

Окрім цього, потерпіла ОСОБА_1 також пояснила, що протиправними діями ОСОБА_3 їй також була заподіяна і моральна шкода, яка
виразилась в тому, що вона перенесла психологічну травму у зв'язку з
протиправними діями по відношенню до неї, протягом двох місяців не могла нормально спати, часто прокидалась по ночам,
боялась самостійно пізно повертатись з
роботи і рідним доводилось її зустрічати та проводити додому, відсутність мобільного засобу зв'язку та часті відвідування міліції
у зв'язку з порушеною кримінальною справою по
факту викрадення мобільного телефону, внесло дискомфорт у її звичний образ життя, а тому заподіяну їй моральну шкоду
вона оцінює в 10000 грн., і просить суд стягнути
дану суму з підсудного ОСОБА_3 на її користь.

з Підсудний ОСОБА_3 заявлений до нього
цивільний позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди на
суму 217 грн., в частині відшкодування моральної шкоди
на суму 2000
грн., а в
задоволенні решти позовних вимог
потерпілої просив суд відмовити.

Заслухавши думку
учасників процесу, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_1, підлягає
задоволенню частково - в частині відшкодування їй заподіяної матеріальної шкоди
лише в розмірі 17 грн., а в частині відшкодування моральної шкоди лише в
розмірі 2500 грн., з наступних підстав.

Так,
вищезазначеними доказами встановлено, що вищевказані матеріальна та моральна
шкода потерпілій ОСОБА_1 були заподіяні в результаті протиправних дій ОСОБА_3.

При цьому суд
приймає до уваги, що мобільний телефон, який був викрадений у ОСОБА_1, в ході досудового
слідства був вилучений та долучений до матеріалів кримінальної справи в якості
речового доказу, його вартість, згідно експертного висновку складає 99 грн. 40
коп., і він підлягає поверненню потерпілій.

Тому суд.
керуючись ст.1166 ЦК України,
вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1
в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 17 грн., а в задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Що ж стосується
відшкодування потерпілій ОСОБА_1 заподіяної моральної шкоди, то суд при
визначенні її розміру, приймає до уваги тривалість та тяжкість перенесених нею
моральних страждань, зміну звичного укладу її життя, пов'язаних з викраденням у
неї мобільного телефону, а тому вважає за необхідне, керуючись ст. ст. 1167,
1177 ЦК України,
стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 2500 грн., а в задоволенні решти
позовних вимог - відмовити.

При призначенні
покарання в якості обставин, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд
визнає шире каяття
ОСОБА_3 у вчиненому, активне сприяння органам досудового слідства в розкритті
злочину, а також приймає до уваги те, що останній до кримінальної відповідальності
притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, має на
своєму утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Разом з тим суд
також приймає до уваги, що за період проходження служби ОСОБА_3
характеризується негативно.

Враховуючи
обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину,
особу винного, а також наявність у ОСОБА_3а декількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину, суд вважає за
можливе обрати підсудному міру покарання із передбачених ч. 1 ст. 186 КК
України у вигляді штрафу.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, військовий місцевий
суд

4

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч, 1 ст. 186 КК України, на підставі якої, призначити йому
покарання у вигляді 70 (сімдесяти)
неоподаткованих мінімумів доході громадян, що становить 1190 (тисячу
сто дев'яносто) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3. - підписку про невиїзд - після набрання вироком
законної сили, відмінити.

Арешт на майно ОСОБА_3 - після
набрання вироком законної сили, відмінити.

Цивільний позов потерпілоїОСОБА_1задовольнити частково і стягнути з засудженого ОСОБА_3 на її користь в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди - 17 грн., а в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2500
грн..

В задоволенні
решти позовних вимог потерпілої ОСОБА_1. - відмовити.

Речові докази по даній кримінальній справі, які знаходяться на зберіганні у
військовому місцевому суді Рівненського гарнізону, після набрання вироком
законної сили:

·
мобільний телефон
„Самсунг А-800"(ІМЕІ 08402) -повернути потерпілій
ОСОБА_1,

·
записну книжку(блокнот) - ОСОБА_3.

Апеляція на
вирок може бути подана до військового апеляційного суду Центрального регіону через військовий місцевий суд Рівненського
гарнізону протягом п'ятнадцяти діб з наступного дня після його
проголошення.

Головуючий по справі

підполковник юстиції підпис С.Л.Міліщук

Копія вірна:

Голова військового місцевого суду

Рівненського гарнізону

підполковник юстиції С.Л. Міліщук