Справа 11-884 2007 p.
в І інстанції Кулініченко Г.В.
Ухвала

Іменем України

29
серпня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Київської області

в
складі:

головуючого -
Ігнатюка О.В.

суддів -
Авраменка М.Г., Капічон О.М.

з участю
прокурора - Онищенко Р.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві
кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача, законного представника
потерпілого, представника цивільного відповідача на вирок Обухівського
районного суду Київської області від 26 березня 2007 року, згідно якого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. м. Фрунзе
росіянка,

гр.. України, з вищою освітою, заміжня,

працююча старшим інспектором

енергозбуту Обухівського РЕМ,
прож. АДРЕСА_1, раніше не судима

засуджена за ч.
1 ст. 366 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., а за ч. 2 ст.

367 КК України
виправдана,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж. м. Челябінськ,

росіянин, гр.. України, з вищою освітою,

одружений, пенсіонер, прож. АДРЕСА_2, раніше не судимий

виправданий за
ч. 2 ст. 367 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродж. с. Святилівка

Глобинського району Полтавської області,

українця, гр.. України, з вищою освітою,

одружений, маючий на утриманні двох

неповнолітніх дітей, потерпілий від аварії

на ЧАЕС, працюючий начальником

оперативно-режимної служби ДП

"Укренерговугілля", прож. АДРЕСА_3, раніше

не судимий

2

виправданий за ч. 2 ст. 364 КК України.

Цим же
вироком частково задоволено цивільний позов. Стягнуто із ЗАТ "А.Е.С.
Київобленерго" на користь ОСОБА_4 157 939 грн. 22 коп. матеріальної шкоди,
350 000 грн. моральної шкоди та 1000 грн. витрат за юридичну допомогу.

встановила:

ОСОБА_1
визнано винною та засуджено за те, що вона перебуваючи на посаді інспектора
енергонагляду Обухівського району електричних мереж, будучи службовою особою,
27 грудня 2000 p.,
знаходячись за місцем роботи, діючи умисно, внесла до офіційного документу,
наряду №81 від 27.12.2000р. на включення ТП 10/0,4 кВ та ЛЕП 10/0,4 кВ від
ПЛ-10 кВ л-23 "пс Дачна-ТП339", завідомо неправдиві відомості про те,
що укладено договір на постачання електроенергії на дані електроустановки та
те, що технічні умови №52 від 13 грудня 2000р., на спорудження цих
електроустановок виконані повністю, що не відповідало дійсності.

В квітні
2001 року, знаходячись за місцем роботи, діючи умисно, підробила офіційні
документи, які посвідчують виникнення правових відносин, договори на
користування електричною енергією між Обухівським РЕМ та споживачами
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
а також додатки до цих договорів, шляхом проставлення в цих документах
підписів від імені вказаних споживачів.

Крім
того, вона обвинувачувалася органом досудового слідства в тому, що
27.12.2000р., будучи службовою особою, знаходячись за місцем роботи за адресою
м. Обухів вул.. Жовтнева, 32 діючи з необережності, неналежно, тобто не так, як
того вимагають інтереси служби, виконала службові обов"язки через
несумлінне ставлення до них, що виразились у оформленні, підписанні та поданні
на підпис керівництву Обухівського РЕМ наряду №81 на включення електроустановок
споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7. За наявності порушень нормативних актів
про введення в експлуатацію електроустановок, невідповідності їх технічного
стану, невиконанні технічних умов, про що їй було достовірно відомо.

В
результаті недотримання вимог нормативних документів, а в подальшому їх
неналежної експлуатації, відсутності технічного обслуговування та контролю за
технічним станом призвело до провисання проводів між опорами №316 та №317
ПЛ-10кВ Л-23 "пс Дачна-ТП339" в с
Нові Безрадичі Обухівського району. Відстань від нижнього проводу до землі
становила 4,4м. 20.06.2004р. малолітній ОСОБА_8, 1995 р. н., проходячи біля
вказаної лінії електропередачі торкнувся рибальським вудилищем до проводу і
внаслідок чого зазнав ураження електрострумом, що спричинило тілесні ушкодження
високовольтної травми, електроопіків 4-го ступеню голови, тулуба, кінцівок 25%,
вкрай тяжкого опікового шоку. Отримані ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки в момент заподіяння.

ОСОБА_2 обвинувався в тому, що перебуваючи на посаді начальника
Обухівського РЕМ, був
працівником державної установи, наділеним правом в

3

межах своєї
компетенції пред'являти вимоги, а також приймати рішення, обов'язкові для
виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності
та підлеглості, тобто здійснював функції представника влади. Крім того, він
здійснював керівництво трудовим колективом, тобто обіймав посаду, пов'язану з
виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків. Відповідно до примітки 1 до
ст. 364 КК України ОСОБА_2 був службовою особою.

28.12.2000
року знаходячись за місцем роботи за адресою: м. Обухів, вул.. Жовтнева, 32
діючи з необережності, неналежно, тобто не так, як того вимагають інтереси
служби, несумлінно виконав свої службові обов'язки, що виразились у підписанні
наряду на включення електроустановок споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7.,
тобто, наданні дозволу на їх підключення до електромережі РЕМ, за відсутності
особи, відповідальної за електрогосподарство останніх, що є порушенням Правил
користування електричною енергією.

Внаслідок
неналежного виконання ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, що виразилися в
неналежній експлуатації електроустановок споживачів, відсутності технічного
обслуговування та контролю за технічним станом, вони набули такого технічного
стану, що не відповідали вимогам Правил влаштування електроустановок -
провисання проводів.

Це
призвело до того, що 20.06.2004р. малолітній ОСОБА_8, 1995 р. н., проходячи під
опорами електромережі, що веде до споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
торкнувся рибальським вудилищем проводу електролінії, отримавши при цьому
електротравму, що потягла за собою тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_3 обвинувачувався
в тому, що працюючи головним інженером Обухівського РЕМ, являючись
службовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам
служби, що виразилися в подачі напруги та допуску до експлуатації
електроустановок споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за наявності численних
порушень вимог нормативно-правових актів в галузі електроенергетики, не були
дотримані умови для забезпечення надійної і безпечної експлуатації даних
електроустановок, належного технічного обслуговування.

В
результаті неналежної експлуатації електроустановок сталося провисання
електропроводів. Між опорами №316 та 317 20.06.2004р. малолітній ОСОБА_8
отримав високовольтну травму, що потягла за собою тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок
суду подали апеляції державний обвинувач, представник цивільного позивача та
представник малолітнього потерпілого.

Прокурор
вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню. Висновки суду
викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час
судового розгляду кримінальної справи всі висновки досудового слідства
викладені в обвинувальному висновку знайшли своє підтвердження та доведені
дослідженими під час досудового слідства доказами, тому висновки суду про
недоведеність вини підсудних не ґрунтуються на фактичних матеріалах справи.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити у той же
суд для розгляду по суті.

4

Законний
представник потерпілого ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи та вирок
суду в цілому, вважає, що він підлягає зміні в частині стягнення моральних
збитків.

Суд
встановив, що його син отримав тілесні ушкодження внаслідок ураження
електричним струмом і дійшов правильного висновку про те, що власником
електромережі на час нещасного випадку було ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго",
а тому відповідно до ст. 1167,1168,1187 ЦК
України він є цивільним відповідачем і з нього необхідно стягнути моральну
шкоду. Але суд не в повній мірі врахував глибину фізичних та моральних
страждань сина, не взявши до уваги, що стан здоров"я сина ніколи вже не
може бути відновлено повністю.

Він
переніс 16 операцій і які ще будуть у майбутньому. Він назавжди залишився
інвалідом. Це повністю змінило його життя та потребує від нього і оточуючих
додаткових зусиль для організації життя.

Висновком
судово-психологічної експертизи визначений можливий розмір грошової компенсації
за заподіяну його сину моральну шкоду становить 2304 мінімальних заробітних
плат на час винесення судом рішення.

Саме
такий розмір грошової компенсації повинен бути стягнутий з цивільного
відповідача.

Просить
змінити вирок суду та постановити ухвалу, якою стягнути з ЗАТ"А.Е.С.
Київобленерго" грошову компенсацію за заподіяну моральну шкоду в межах
заявленого позову 921600 грн.

Представник
цивільного відповідача з вироком суду не погоджується, вважає його хибним,
незаконним в частині вирішення цивільного позову, винесеним з порушенням норм
матеріального та процесуального права, з допущенням таких порушень як
однобічність та неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду, викладеним
у вироку фактичним обставинам справи.

Висновок
суду про те, що власником постачаємого електроструму та електромережі на час
пригоди був цивільний відповідач - ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" є
хибним. Цивільний відповідач не здійснював будівництва електромережі.

Свідок
ОСОБА_6 визнала себе власником електромережі, однак судом такий доказ не
прийнято до уваги та не надано йому належної оцінки.

В
матеріалах справи є заява ОСОБА_6 від 13 липня 2006р., в якій остання будучи
власником електромережі, просить прийняти безоплатно на баланс ПЛ 10кВ №23
відгалуження від опори №88.

Також є
письмові дозволи ОСОБА_6 на підключення до електромережі інших споживачів.
Вона, як власник електромережі, у серпні 2006р. уклала договір на реконструкцію
даної електромережі.

Станом
на 14.03.2001р. Старобезрадичівська сільська рада вважала електромережу
безхазяйною і просила прийняти її на баланс цивільного відповідача, але це
прохання задоволено не було. Мережі на баланс підприємства прийняті не були.

Висновок суду про те, що не відбулося розмежування балансової належності та
експлуатаційної відповідальності між відповідачем та власниками

5

електромережі
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не відповідає матеріалам справи.

Питання
належності електроустановок, на якій стався нещасний випадок, тій чи іншій
особі недостатньо було досліджено як в процесі досудового слідства, так і під
час судового розгляду.

Постановляючи
вирок та задовольняючи частково цивільний позов, судом не було надано належну
оцінку доказам, які мають істотне значення для вирішення справи по суті. При
цьому висновки суду, які ґрунтуються на доказах, що покладені в основу вироку,
не відповідають фактичним обставинам справи і фактично привели до винесення
незаконного вироку в частині задоволення цивільного позову.

Цивільним
позивачем заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до
неналежного відповідача, який не є власником джерела підвищеної небезпеки,
позовні вимоги не змінено, позов не уточнено. З урахуванням наявних доказів,
такий позов не підлягає задоволенню.

Просить
постановити свій вирок, частково скасувавши вирок суду першої інстанції та
змінивши його, відмовивши в задоволенні цивільного позову до ЗАТ "А.Е.С.
Київобленерго" про відшкодування шкоди.

Засуджена
ОСОБА_1, виправданий ОСОБА_2 та представники потерпілого і цивільного
відповідача подали письмові заперечення на апеляції.

ОСОБА_1
заперечує апеляції прокурора і представника потерпілого. Вважає їх
необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Виправданий
ОСОБА_2 заперечує апеляцію прокурора. Суд всебічно і повно встановив обставини
справи і виніс вірний вирок.

Законний
представник малолітнього потерпілого в обгрунтування своїх заперечень щодо
апеляції представника цивільного відповідача зазначає, що під час розгляду
справи було достовірно встановлено, що лінія електропередачі в с. Нові Безрадичі
Обухівського району була збудована Обухівським РЕМ, ним же було побудовано ТП №110-10/04 кВ і нікому ці об'єкти
не передавалися. Посилання в апеляції на те, що ОСОБА_6 визнавала себе власником
ЛЕП і ТП є надуманими. ОСОБА_6 не визнавала себе власницею цих об'єктів.
Документи, на які посилається відповідач, були складені лише у 2006р., після
реконструкції лінії електропередачі та приведення її в належний стан.

Суд
правильно визнав ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" належним відповідачем
який, як власник джерела підвищеної небезпеки ЛЕП та ТП в с. Нові Безрадичі
повинен відшкодувати збитки, заподіяні діяльністю, пов'язаною з використанням
цього джерела.

Представник
цивільного відповідача заперечує вимоги представника потерпілого та державного
обвинувача. Наголошує, що ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" не є належним
відповідачем, а ті обставини, на які посилається прокурор не є підставами для
направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтів, які підтримали свої
апеляції та заперечували апеляції інших учасників процесу, пояснення
виправданих, щодо безпідставності апеляції прокурора, засудженої ОСОБА_1. яка
вважає вирок суду законним і заперечує апеляцію прокурора, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для
їх задоволення, виходячи з наступного.

6

Органами досудового слідства
ОСОБА_1 обвинувачувалась в неналежному виконанні службових обов'язків,
вчиненими з необережності, що спричинило тяжкі наслідки та у внесенні завідомо
неправдивих відомостей до офіційного документа та підробленні офіційних
документів.

ОСОБА_2
обвинувачувався в неналежному виконанні своїх службових обов'язків, вчинених з
необережності, що спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_3 обвинувачувався
у зловживанні службовим становищем, всупереч інтересам служби в інтересах
третіх осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Вказані
особи працювали в Обухівському РЕМ
"Київобленерго" ОСОБА_1 - інспектором енергонагляду, ОСОБА_2- директором
підприємства, а ОСОБА_3
- головним інженером.

У 2000р.
за замовленням невстановлених слідством осіб Обухівським РЕМ було споруджено
ТП 10/0,4 кВ та ЛЕП 10/0,4 кВ від ПЛ-10кВ л-23 "ПС Дачна-ТП339" в с.
Нові Безрадичі Обухівського району Київської області.

При їх
проектуванні, будівництві і здачі в експлуатацію та подальшій експлуатації було
допущено ряд порушень нормативних документів про безпеку в електроенергетиці,
що призвело до ураження електрострумом 20.06.2004р. малолітнього ОСОБА_8 1995
р.н., який проходячи між опорами №316 та №317 ПЛ-10кВ Л-23 "ПС
Дачна-ТП339" торкнувся рибальським вудилищем до проводу лінії
електропередач. При цьому потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Суд
першої інстанції при розгляді справи по суті прийшов до висновку, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 свої функціональні обов'язки виконували належним чином, а тому в їх
діях відсутні об'єктивні ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Не
знайшло свого підтвердження обвинувачення відносно ОСОБА_3, що він діяв з умислом
всупереч інтересам служби та в інтересах третіх осіб.

Суд
вважає, що підсудні діяли відповідно до своїх повноважень та встановлених
нормативів, що діяли у 2000р. і їх дії не мають причинно наслідкового
зв"язку з отриманням потерпілим тілесних ушкоджень.

Висновки
суду першої інстанції щодо відсутності причинно-наслідкового зв"язку між
діями виправданих і отриманням тілесних ушкоджень потерпілим ґрунтується на
показах свідків, які були допитані в судовому засіданні та документах про
порядок облаштування і експлуатації електроустановок, які досліджувалися судом.

Наведені
в апеляції доводи прокурора про невідповідність висновків суду, фактичними
обставинами справи є безпідставними.

Суд
правильно оцінив докази і навів у вироку мотиви, з яких він узяв за основу одні
та відхилив інші. У вироку з належною мотивацією наведено достатньо доказів на
підтвердження невинності виправданих в службовому недбальстві та зловживанні
службовим становищем.

Висновок
суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_1 в службовому підробленні ґрунтується
на зібраних у справі доказах, які перевірені в судовому засіданні і яким суд
дав належну оцінку.

Судом було достовірно встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні
ушкодження внаслідок ураження електричним струмом.

7

Власником
постачаємого електроструму і самої електромережі був цивільний відповідач ЗАТ
"А.Е.С. Київобленерго", тобто воно являється власником джерела
підвищеної небезпеки, а тому було обґрунтовано визнано цивільним відповідачем
по справі. Посилання представника ЗАТ "А.Е.С. Київобленерго" на те,
що вони є неналежним відповідачем, безпідставні і не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Частково
задовольняючи цивільний позов законного представника потерпілого суд першої
інстанції зазначив у вироку з яких саме міркувань він задовольнив його саме в
такому розмірі та навів мотиви свого рішення. Колегія суддів вважає, що рішення
про стягнення 350 000 грн. моральної шкоди є законним і обґрунтованим. Підстав
для зміни вироку в цій частині не вбачається.

Разом з
тим, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 2 ст. 365 КПК України, приходить
до висновку, що вирок суду першої інстанції необхідно скасувати в частині
засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366 КК України у зв"язку з закінченням
строків давності.

Як
вбачається з матеріалів справи та зазначено у вироку, ОСОБА_1 службове
підроблення вчинила у 2000-2001р.р., за яке може бути призначене покарання у
вигляді штрафу або обмеження волі на строк до трьох років, а тому вона підлягає
звільненню від кримінальної відповідальності за п. З ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
державного обвинувача, представника потерпілого та представника цивільного
відповідача залишити без задоволення.

На
підставі ч. 2 ст. 365 КПК України вирок Обухівського районного суду Київської
області від 26 березня 2007 року в частині засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366
КК України - скасувати. ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності звільнити у
зв"язку із закінченням строків давності. кримінальну справу в цій частині
закрити.

В решті вирок суду залишити без змін.