Справа № 642/4069/14-к
Провадження 1кп/642/418/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АР Крим, українки, громадянки України, не одруженої, із середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 302, ч.1 ст. 303 КК України,

з участю сторони кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора прокуратури Ленінського району м. Харкова ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_4 познайомилася в Інтернеті на сайті знайомств «www.mamba.ru», з раніше невідомим їй ОСОБА_5 , 27.03.2014 ОСОБА_4 маючи прямий умисел направлений на звідництво для розпусти, з корисливих мотивів, маючи мету наживи, здійснила пошук дівчини, а саме її знайомої ОСОБА_6 , яка буде з нею надавати інтимні послуги ОСОБА_5 за матеріальну винагороду та організувала зустріч близько 20:30 в банному комплексі за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1200 гривень, після чого разом з ОСОБА_6 надала свої інтимні послуги.

27.03.2014 ОСОБА_4 маючи прямий умисел на втягнення в зайняття проституцією, шляхом спонукання, впливу на свідомість та переконуванні в доцільності, вигідності зайняття проституцією, умовила ОСОБА_6 , яка раніше не була судима за вчинення кримінальних правопорушень і не притягувалася до адміністративної відповідальність за адміністративні проступки, надати разом з нею інтимні послуги за винагороду. В той же день, 27.03.2014, в банному комплексі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 за грошову винагороду надала свої інтимні послуги ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти з метою наживи та за ч.1 ст. 303 КК України, як втягнення особи в заняття проституцією.

29 квітня 2015 р. між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 302, ч.1 ст. 303 КК України, обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 302, ч.1 ст. 303 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена, а саме відповідно до ч. 2 ст. 302 КК України 3 роки обмеження волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 303 Кримінального кодексу України 3 роки позбавлення волі, ст. 70 Кримінального кодексу України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 Кримінального кодексу України - 2 роки іспитового строку.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Пояснивши суду, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302, ч.1 ст. 303 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції інкримінованих статей.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 29 квітня 2015 року, укладеної між обвинуваченою та прокурором по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Ленінського району м. Харкова ОСОБА_3 , укладену 29 квітня 2015 року.

Визначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 302 Кримінального кодексу України у виді 3 роки обмеження волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 303 Кримінального кодексу України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 Кримінального кодексу України - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 Кримінального кодексу України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком - 2 роки.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: