Справа №454/1613/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2015 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сокалі кримінальне провадження №0000677, з обвинувальним актом та угодою про примирення щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сокаль, Сокальського району Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, згідно ст..89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне заволодіння майном, 04.06.215 року, о 16.00, прибув на територію прилеглу до ставка, що розташований на окраїні с. Угринів Сокальського району Львівської області, де шляхом вільного доступу намагався викрасти металевий стелаж виготовлений із металевих кутників та арматурного дроту розміром 172 см. На 112 см. та висотою 72 см., вартістю 640 гривень та металевий диск від колеса автомобіля марки «ЗІЛ», вартістю 185 грн., які належать ОСОБА_5 , однак свій злочинний умисел не довів до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений самим власником, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 825 грн.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, крадіжку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, щиро розкаявся.

Під час досудового розслідування 24 червня 2015 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 160 годин громадських робіт. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вивчивши документи кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_4 цілком зрозумілі його права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор також просив затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 і потерпілим ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 160 годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 24 червня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати винним та обрати узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 160 годин громадських робіт.

Речові докази металевий стелаж та металевий диск від автомобільного колеса залишити у користуванні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1