АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/416/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого та який не навчається, інваліда дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого та який не навчається, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_12 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_13 ,
представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_14 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
На підстав ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

По справі вирішено питання щодо цивільного позову.

Судом визнано доведеним, що 25.08.2012 року приблизно о 15 годині 00 хвилин неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_15 , за її місцем проживання, з метою таємного викрадення чужого майна, а саме золотих ювелірних виробів, які зберігались в кімнаті вказаної квартири, вступили між собою в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, 25.08.2012 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 під приводом гри в комп`ютері, зайшов у другу кімнату квартири. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, оглянув шафу в кімнаті і знайшов на полиці золоті ювелірні вироби та таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: золоті сережки у формі гілки із листочками, вартістю 600 гривень. Викравши таємно вказане чуже майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишили місце вчинення злочину,розпорядившись майном в подальшому на власний розсуд.
Крім цього, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 28.08.2012 року близько 15годин 00 хвилин знаходились в квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_15 , за її місцем проживання. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, знову залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 в цей час під приводом гри в комп`ютері, зайшов до другої кімнати вказаної квартири. Впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та знаючи, що в шафі зберігаються золоті ювелірні вироби, ОСОБА_8 , оглянув шафу та таємно викрав з неї чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: золоті сережки із інкрустованими перлинами, вартістю 3200 гривень, золоту обручку із інкрустованою перлиною, вартістю 2000 гривень, а всього на загальну суму 5200 гривень. Таємно викравши вказане вище майно, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_8 приблизно о 19 годин 00 хвилин залишили приміщення квартири, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
Також, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 01.09.2012 року близько 15 годин 00 хвилин, знаходились у квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_15 , за її місцем проживання. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 в цей час під приводом гри в комп`ютері, зайшов до іншої кімнати в цій квартирі, і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та знаючи, що у шафі зберігаються золоті ювелірні прикраси, оглянув шафу та таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: золоті сережки з інкрустованим каменем гранат, вартістю 1870 гривень, золоті сережкиу форми гвіздків з інкрустованими перлинами, вартістю 840 гривень, золоті сережки у формі листків, вартістю 2000 гривень, на загальну суму4710 гривень. Таємно викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_8 приблизно о 19 годин 00 хвилинзалишили приміщення вказаної квартири, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 08.09.2012 року біля 15 години 00 хвилин знаходились у квартирі АДРЕСА_3 з дозволу ОСОБА_15 за її місцем проживання. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 в цей час під приводом гри в комп`ютері, зайшов до другої кімнати вказаної квартири. Там, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаючи, що у шафі зберігаються золоті ювелірні вироби, оглянув шафу та таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: золоту обручальну каблучку, вартістю 1700 гривень, золотий ланцюжок, вартістю 800 гривень, золотий ланцюжок, вартістю 1800 гривень, а всього 4300 гривень. Таємно викравши вказане вище чуже майно, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_8 приблизно о 19 год. 00 хв. залишили приміщення вказаної квартири, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім цього, 13.09.2012 року близько 15 годин 00 хвилин, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знаходились у квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_15 , за її місцем проживання. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 . ОСОБА_8 , діючи також відповідно до своєї ролі, під приводом гри в комп`ютері, зайшов у другу кімнату вказаної квартири, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і знаючи, що в шафі зберігаються золоті ювелірні вироби, оглянувши шафу, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: позолочену каблучку із узором у формі квітки, вартістю 400 гривень, золоту обручальну каблучку,вартістю 2300 гривень,пару золотих сережок у формі кілець вартістю600 гривень та пару золотих сережоку формі кілець, вартістю 600 гривень, а всього на суму 3900 гривень. Таємно викравши вказане майно, ОСОБА_16 та ОСОБА_8 залишили вказану квартиру, а викраденим розпорядились в подальшому на власний розсуд.
Також, 22.09.2012 року близько 15 годин 00 хвилин неповнолітні ОСОБА_16 та ОСОБА_8 перебували разом в квартирі АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_15 , за її місцем проживання. Продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі залишився в залі квартири разом з ОСОБА_15 , а ОСОБА_8 , також діючи відповідно до своєї ролі, в цей час під приводом гри у комп`ютері, зайшов до другої кімнати вказаної квартири і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаючи, що у шафі зберігаються золоті ювелірні вироби, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: золотий ланцюжок, вартістю 840 гривень із золотим кулоном у формі серця, вартістю 800 гривень, золотий ланцюжок, вартістю 800 гривень із золотим кулоном у формі літери «А», вартістю600 гривень, а всього на суму 3040 гривень.
А всього обвинувачені ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_8 в періодчасу з 25.08.2012 року по22.09.2012 року таємно викрали чужемайно, що належить ОСОБА_12 на загальну суму 21 750 гривень.
В поданій апеляційній скарзі законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.185 КК України скасувати та постановити новийвирок, яким визнати ОСОБА_6 виправданим в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Апелянт посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотність порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що під час судового розгляду залишились недослідженими повноваження слідчого, яка на момент оголошення про підозру обвинуваченим, не мала спеціальних повноважень визначених ч.2 ст.484 КПК України, що підтверджуються наявним в матеріалах досудового розслідування наказом №10?/С від 11.01.2014 року. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.293 КПК України судове провадження здійснювалось без вручення обвинуваченому та його захиснику копій процесуальних документів, визначених ст.293 КПК України.

Крім того, зазначає, що висновки суду про скоєння обвинуваченими шести епізодів крадіжок майна потерпілої ОСОБА_12 не знайшли свого підтвердження доказами під час судового розгляду цієї справи. Дослідженні під час судового розгляду докази не доводять вини ОСОБА_6 поза розумним сумнівом, як того вимагає положення ч.2 ст.17 КПК України, а окремі з цих доказів прямо вказують на його невинуватість.

Також апелянт вказує на те, що судом свідомо не було враховано в своєму рішенні фактичних обставин справи, оскільки всі зазначені судом в мотивувальній частині вироку припущення досить легко спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги законного представника, думку прокурора та потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги законного представника, представника служби у справах дітей та представника кримінальної міліції у справах дітей, які посилались на розсуд суду, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг. Проте, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а також якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли.

Перевіряючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що прокурором під час досудового розслідування та судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Так, за приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, щодо кожного з обвинувачених, тобто прокурором не висунуто ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені органами досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за цим процесуальним рішенням мають статус підозрюваних.
Суд першої інстанції на це уваги не звернув і за відсутності пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення, ухвалив щодо них обвинувальний вирок, що на думку колегії суддів, є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до районного суду та призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання, в якому суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, під час нового розгляду кримінального провадження слід звернути увагу на доводи викладені в апеляційній скарзі законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_17 .
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 слід задовольнити частково, вирок районного суду - скасувати, а у кримінальному провадженні призначити новий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 08 грудня 2014 року, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - скасувати.
Призначити новий розгляд у кримінальному провадженні №0000696 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в тому ж суді, зі стадії підготовчого засідання, в іншому складі суду.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4