н/п 1-кп/640/593/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, судимого: 17.04.2013 Київським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України - засуджений до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік, 05.08.2013 року Київським р/с м. Харкова засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, 18.02.2014 Ухвалою Київського р/с м. Харкова скасовано іспитовий строк призначений вироком Київського р/с м. Харкова від 05.08.2013 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, судимого 10.09.2012 Київським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , будучи судимими за корисні злочини, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали, та повторно скоїли умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
10.09.2014 року близько до 11:20 год., у ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, коли вони йшли повз автомобілю «Таврія» № НОМЕР_1 , який було припарковано біля магазину за адресою: м. Харків, вул. Омська, 4. Реалізовуючи свої злочинні умисли ОСОБА_7 опустив вікно вищевказаного автомобіля та таємно викрав з салону гаманець, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 178 від 17.09.2014 року, 270 гривень, з грошима у сумі 200 гривень, а також банківськими картками, страховою та паливною картками, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. В цей час ОСОБА_6 знаходився поряд із автомобілем та спостерігав за оточуючою обстановкою. Переслідуючи особисті корисливі мотиви ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 таємно викрали чуже майно, яке належало потерпілому ОСОБА_8 , завдавши останньому матеріальну шкоду. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 470 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою визнав повністю, пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 з літа 2012 року, між ними склалися товариські відносини. 10.09.2014 року він з ОСОБА_6 йшли по вул. Омській. Біля магазину він побачив автомобіль «Таврія», який було припарковано, в автомобілі було трохи відкрито водійське скло. В машині лежав гаманець. Він надавив на скло автомобіля, просунув руку через вікно та взяв гаманець, в якому були грошові кошти близько 100-170 грн., після чого пішов. ОСОБА_9 в цей час був в магазині. В магазин він не заходив, а через час ОСОБА_9 його наздогнав. Кошти, які були в гаманці він витратив на власні потреби. Після затримання в міліції він віддав гаманець з кредитними картками потерпілому.
Цивільний позов потерпілого у розмірі 200 грн. визнав.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину не визнав, з літа 2012 року, між ним та ОСОБА_7 склалися товариські відносини. 10.09.2014 року вони зустрілись та йшли до метро «Київська». Проходячи біля магазину, вони побачили автомашину «Таврія» зеленого кольору, де на «торпеді» лежав гаманець, який було видно через лобове скло. ОСОБА_10 запропонував йому вкрасти гаманець, однак він не погодився. ОСОБА_10 сказав, що йому все одно, та почав опускати скло дверей автомобіля. Він в цей час пішов в магазин, щоб розміняти кошти. Коли вийшов, то ОСОБА_10 вже був вкінці вулиці на повороті. Потім він його наздогнав, після чого розійшлись.
Цивільний позов потерпілого у розмірі 200 грн. не визнав.
Незважаючи на визнання винуватості ОСОБА_7 , та невизнання винуватості ОСОБА_6 , їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, повністю доведена зібраними по справі доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 10.09.2014 року він по вул. Омській, 4, залишив автомобіль «Таврія», та пішов в магазин. Коли вийшов з магазину, то побачив, що в вікно було відкрито, а на «торпеді» не було гаманця, в якому були кошти. Він повернувся до магазину, заявив про крадіжку, на що володілець запропонував подивитись відео, на запису якого буде видно хто вкрав гаманець. На відео він бачив двох чоловіків, один з яких ходив навколо автомобіля, а потім заліз рукою вікно, та побіг. Після чого, він подзвонив в міліцію та повідомив про крадіжку. Гаманець йому повернули, а грошові кошти у розмірі 200 грн., які в ньому знаходилися, не повернули.
Від цивільного позову у розмірі 200 грн. відмовився, претензій матеріального характеру до обвинувачених не має.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2014 року він з ОСОБА_8 приїхав на автомобілі «Таврія» до магазину по вул. Омській, по роботі. Він разом з ОСОБА_8 зайшов до магазину, а коли вийшли, сіли в автомобіль, побачили, що гаманця, який лежав на «торпеді» не має. Потім вони попросили у власника магазину подивитися відео. На відео він побачив, як обвинувачені спочатку пройшли біля автомобіля, потім повернулися. Один підійшов до вікна, посмикав його, знову відійшов. Потім підійшов, надавив на скло, просунув руку, взяв гаманець та побіг. А другий чоловік весь цей час стояв поряд.
Даними, що містяться в протоколі від 10.09.2014 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно з яким потерпілим ОСОБА_8 заявлено про вчинення крадіжки гаманця, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 200 грн, картки, з його автомобілю «Таврія» 10.09.2014 року (т. 1 а.с. 7-8)
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 10.09.2014 року, згідно з яким оглянуто місце вчинення крадіжки 10.09.2014 року з салону автомобілю «Таврия» № НОМЕР_1 по вул. Омська, 4 в м. Харкові (т. а.с. 9-10)
Висновком товарознавчої експертизи №178, відповідно до якого вартість гаманця чоловічого типу «Партмане» становить 270 грн. (т. 1 а.с.31)
Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 22.09.2014 року, згідно з якими оглянуто чоловічий гаманець, який добровільно надав ОСОБА_7 , який, з його слів, був ним викрадений з салону автомобіля «Таврія» 10.09.2014 року в районі метро «Київська». В гаманці знаходились різні картки (т. 1 а.с.33-35)
Даними, що містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 24.09.2014 року, згідно з якими потерпілий ОСОБА_8 впізнав чоловічий гаманець, який був викрадений з його автомобіля «Таврія» 10.09.2014 року (т. 1 а.с.43-45)
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює як неправдиві, оскільки вони не узгоджуються з даними, що містяться на відеозаписі, які підтверджують, що у обвинувачених раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна з автомобіля, ОСОБА_6 спостерігав та знаходився в декількох метрах від автомобіля. Показання обвинуваченого надані з метою уникнути кримінальної відповідальності, та суд розцінює їх як спосіб захисту.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині, що у нього з ОСОБА_6 не виникала змова з приводу крадіжки, що ОСОБА_6 в момент крадіжки був в магазині, суд розцінює як неправдиві, оскільки вони не узгоджуються з даними, що містяться на відеозаписі. Показання обвинуваченого надані з метою уникнути кримінальної відповідальності, та суд розцінює їх як спосіб захисту.
Суд, оцінюючи зібрані докази, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, доведено повністю, за що він повинен нести покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, доведено повністю, за що він повинен нести покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.
Як особистість ОСОБА_6 працездатний, не працює, судимий: судимого: 17.04.2013 Київським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України - засуджений до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік, 05.08.2013 року Київським р/с м. Харкова засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, 18.02.2014 Ухвалою Київського р/с м. Харкова скасовано іспитовий строк призначений вироком Київського р/с м. Харкова від 05.08.2013 року; за місцем проживання характеризується негативно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, про що свідчать дані паспорта, характеристика, його свідчення (т. 1 а.с. 113-128)
Як особистість ОСОБА_7 працездатний, не працює, судимого 10.09.2012 Київським р/с м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, за місцем проживання характеризується негативно, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, останні 5 років за медичною допомогою до лікаря психіатра, про що свідчать дані паспорта, характеристика, його свідчення (т. 1 а.с. 76-94)
Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги вчинення злочину в період іспитового строку, суд вважає, що обвинувачені повинні нести покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Запобіжні заходи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити незмінними до набрання вироком законної сили.
Строк покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обчислювати з 23.09.2014 року з дня їх фактичного затримання відповідно до протоколу затримання особи.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 від цивільного позову у розмірі 200 грн. відмовився.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

ОСОБА_6 1991 року народження визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі в кримінально-виправній установі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п*ять) років 6 (місяців) місяців позбавлення волі в кримінально виправній установі.
ОСОБА_7 1977 року народження визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі в кримінально-виправній установі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі в кримінально виправній установі.
Запобіжні заходи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в СІЗО УДДУ з ПВП України в Харківській області залишити незмінними до набрання вироком законної сили.
Строк покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обчислювати з 23.09.2014 року з дня їх фактичного затримання відповідно до рапорту слідчого.
Речові докази: чоловічий гаманець з пластиковими картками, які видані під розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити в його розпорядженні (т.1 а.с.46).
На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд г. Харкова.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий суддя ОСОБА_1