Провадження №1-кп/642/348/15
Справа № 642/2914/15к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
16 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Харкова, з неповною середньою освітою, офіційно не працює та не навчається, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

в с т а н о в и в:

31 травня 2013 року близько 15 годин ОСОБА_6 ,знаходячись за місцем мешкання своєї однокласниці ОСОБА_9 в приміщенні будинку АДРЕСА_2 під час гри у схованки, звернула увагу в одній з кімнат на грошові кошти, які знаходились в тумбочці, які вирішила таємно вкрасти.

Тоді ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи далі знаходитись в приміщенні вказаної кімнати, повернулась по сторонах та впевнившись, що в кімнату ніхто не заходить та поряд нікого немає, скориставшись тим, відкрила шухляду тумбочки, звідки таємно викрала грошові кошти в сумі 1 500 грню, після чого залишивши приміщення даної кімнати, розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Таким чином, судом встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

1 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та неповнолітньою підозрюваною ОСОБА_6 з участю її законного представника ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про примирення у відповідності до ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 , враховуючи, що матеріальна шкода від злочину повністю відшкодована, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке вона повинна понести, а саме, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , її законний представник ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_4 , представник служби у справах дітей ОСОБА_8 просили угоду затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом також встановлено в судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.

Обвинувачена ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання, має самостійний дохід та достатні кошти для сплати штрафу,шкоду потерпілій відшкодувала повністю.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався. Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475, 484 КПК України, суд. -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 1 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя - ОСОБА_1