Справа № 442/2320/15-к
Провадження № 1-кп/442/171/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000225, від 04.02.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дрогобич, одруженого, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 357,ст.336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 отримавши 19 травня 2014 року повістку про прибуття 19 травня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з роз`ясненням про наслідки у разі неявки, прибув до вказаної установи за призовом по мобілізації, де в присутності офіцерів даного комісаріату, з метою ухиленням від призову за мобілізацією, шляхом розриву та спалювання умисно знищив свій військовий квиток. Який являється важливим особистим документом, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.357, ст. 336 КК України.

23 березня 2015 року між старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений (підозрюваний) дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного (обвинуваченого) за ч.2 ст. 357, ст. 263 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.336 та ч. 2 ст. 357 КК України, а саме у виді трьох років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном один рік та п`ять місяців.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 357, ст. 336 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри), дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 357, ст.336 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст. 357 та ст.336 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив дії, які виразились в умисному знищенні важливого особистого документу (військового квитка) з метою ухилення від призову за мобілізацією, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 357 та ст. 336 КК України, а також за якою обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Речових доказів, процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 23 березня 2015 року про визнання винуватості, яка укладена між старшим прокурором Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 357 та ст. 336 КК України, за якими призначити покрання :

· за ч2 ст. 357 КК України - два роки позбавлення волі;
· за ст. 336 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати остаточну міру покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 березня 2015 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном на 1 (один) рік (п`ять) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання чи роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1