Справа № 1/145/35/13
Наглядове провадження №11/772/542/2013
Головуючий в суді 1-ї інстанції:
Доповідач: Рупак А.А.
В И Р О К

іменем України

10 липня 2013 року
місто Вінниця

колегія суддів судової палати з
кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого: Рупака А.А.

суддів: Сілакова С.М., Паська Д.П.

при секретарі Міхневич І.А.

з участю прокурора Кузьміна С.В.

засудженої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці справу за
апеляцією прокурора, який брав участь у
розгляді справи в суді першої
інстанції Зубара С.В. на вирок
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 21 березня 2013
року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українка,
уродженка с. Березник Виноградівського
району Архангельської області РФ,
громадянка України, з
середньою-технічною освітою,
розлучена, непрацююча, жителька
АДРЕСА_1, раніше не судима

визнано винною у вчинені злочину,
передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та
призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 (п'ять)
років

Стягнуто з ОСОБА_2 в прибуток держави
витрати в сумі 588 (п'ятсот вісімдесят
вісім) грн. 48 коп. за проведення
хімічних експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_2 в
середині червня 2012 року, на польових
масивах біля річки Південний Буг
неподалік с. Кліщів Тиврівського
району Вінницької області, виявила
одну само насіяну рослину коноплі,
після чого з вказаної рослини коноплі,
зірвала листочки з верхівками, таким
чином навмисно, незаконно придбала їх.

Далі ОСОБА_2 вищеописані листочки та
верхівки рослин коноплі, перенесла до
господарства, в якому вона проживає та
яке розташоване АДРЕСА_1 де залишила на
горищі сушитися, таким чином, навмисно,
незаконно зберігаючи їх.

В кінці червня 2012 року ОСОБА_2 взяла
вищевказані листочки з верхівками
коноплі, які перебували в сухому стані
та руками подрібнила їх на дрібненькі
частинки, після чого помістила до того
ж самого поліетиленового пакету та
залишила навмисно, незаконно зберігати
у вищевказаному місці.

19.07.2012 року близько 15.00 год., ОСОБА_2,
маючи намір на особисте збагачення,
перебуваючи на території свого
господарства, яке розташоване за
вищевказаною адресою, виявивши
висушені листочки та верхівки
закінчення рослин коноплі у
подрібненому стані та збула ОСОБА_4
вагою 20.16 г. у перерахунку на висушену
речовину, за кошти в сумі 200 грн.

Того ж дня, близько 15:10 год.
працівниками міліції, в с. Кліщів
Тиврівського району Вінницької
області по вул. Можайського, був
затриманий ОСОБА_4, під час особистого
огляду якого була виявлено та вилучено
вищевказані листочки та верхівкові
закінчення коноплі вагою 20.16 г.

Згідно висновку судово-хімічної
експертизи № 769 від 01.08.2012 року надана
на експертизу речовина рослинного
походження, вилучена в ОСОБА_4 - є
особливо небезпечним наркотичним
засобом, обіг якого заборонено -
канабісом. Маса канабісу у перерахунку
на висушену речовину, становить 19.86 г.

Першопочаткова маса канабісу, який був
наданий на попереднє дослідження,
згідно висновку спеціаліста від 20.07.2012
року № 1151, у перерахунку на висушену
речовину, становила 20.16 г.

В апеляції прокурора ставиться питання
про скасування вироку суду в зв'язку з
невідповідністю призначеного
покарання, ступеню тяжкості злочину та
особі засудженої, внаслідок м'якості.
Просить постановити свій вирок, яким
призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст. 307
КК України у виді позбавлення волі
строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців
з конфіскацією майна. Апеляція
мотивована тим, що суд при призначенні
покарання не в повній мірі врахував
загальні підстави призначення
покарання згідно ст.65 КК України
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані засудженої та обставини справи, що
пом'якшують і обтяжують покарання, так
як засуджена вину у вчиненні злочину не
визнала, відповідно до характеристик
Довгополівськоїї сільської ради
ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає
алкоголем.

Заслухавши доповідача, прокурора
Кузьміна С.В., який підтримав апеляцію,
засуджену ОСОБА_2, яка заперечує проти
задоволення апеляції та при цьому
пояснила, що вини не визнає, не знала
про порядок і строки оскарження вироку,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляція прокурора підлягає до
часткового задоволення з таких
підстав.

Відповідно до п.п.11, 15 розділу ХІ
«Перехідних положень» Кримінального
процесуального Кодексу України справа
розглядається в порядку, передбаченому
Кримінально-процесуальним кодексом
України в редакції 1960 року.

Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України 1960
року вирок суду першої інстанції
перевіряється апеляційним судом в
межах апеляції.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи і дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні
інкримінованого злочину. Даний
висновок ґрунтується на зібраних у
встановленому законом порядку та
належним чином перевірених судом
доказах, які в апеляції не
заперечуються.

Водночас наведені в апеляції прокурора
доводи про порушення закону при
призначенні засудженому покарання є
обґрунтованими. Санкцією ч.2 ст.307 КК
України (зі змінами, внесеними згідно з
Законом №3826-VI (3826-17) від 06.120.2011 року)
передбачено можливість призначення
покарання у виді позбавлення волі на
строк від шести до десяти років
позбавлення волі з конфіскацією майна.
Як вбачається з вироку суду, злочин
ОСОБА_2 вчинила після набрання чинності
законом, що посилює кримінальну
відповідальність. При цьому суд
призначив їй покарання за ч.2 ст.307 КК
України у вигляді п'яти років
позбавлення волі, що є нижчим від
найнижчої межі, встановленої санкцією
статті та при цьому не обґрунтував
підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до п.1 ст.371 КПК України 1960
року неправильним застосуванням
кримінального закону, що тягне за собою
скасування або зміну вироку є
незастосування судом кримінального
закону, який підлягає застосуванню.

За наведених обставин вирок суду
підлягає скасуванню з постановленням
нового вироку. При цьому при
призначенні покарання суд враховує
тяжкість злочину, особу винної, яка
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, на обліку в лікарів
нарколога та психіатра не перебуває,
при цьому негативно характеризується
за місцем проживання, не займається
суспільно-корисною працею. З
урахуванням даних про особу винної та
обставин вчинення злочину на думку
колегії суддів необхідним і достатнім
покаранням, яке буде відповідати ст.65
КК України та забезпечить виправлення
і перевиховання засудженої буде
покарання у вигляді позбавлення волі
на певний строк в межах санкції статті
в мінімальному розмірі, яке належить
відбувати реально.

Стосовно ж доводів засудженої про
незнання порядку та строків оскарження
судового рішення, колегія суддів
вважає їх безпідставними, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що у
вироку суду зазначено на порядок і
строки його оскарження (а.с.138-139), згідно
протоколу судового засідання
головуючий після проголошення вироку
роз'яснив учасникам процесу порядок та
строк його оскарження, право на
ознайомлення з протоколом судового
засідання та подання зауважень (а.с.137),
вирок суду був вручений ОСОБА_2 30.03.2013
року (а.с.146).

Керуючись ст.ст.365, 366, 378, 379 КПК України
1960 року, п.п.11, 15 розділу ХІ «Перехідних
положень» Кримінального
процесуального Кодексу України
колегія судів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь в
розгляді справи - прокурора
прокуратури Тиврівського району
Вінницької області Зубара С.В.
задовольнити частково.

Вирок Тиврівського районного суду
Вінницької області від 21 березня 2013
року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.307 КК
України скасувати в частині
призначення покарання через
неправильне застосування
кримінального закону.

Призначити покарання ОСОБА_2 за ч.2 ст.307
КК України у вигляді 6 (шести) років
позбавлення волі з конфіскацією усього
майна, яке є її власністю.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід відносно ОСОБА_2
залишити тримання під вартою.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ через апеляційний суд Вінницької
області протягом одного місяця з
моменту його проголошення, а
засудженою, яка перебуває під вартою, в
той самий строк з моменту вручення
копії вироку.

Судді:

З оригіналом вірно: