Справа №: 398/3385/14-к
ВИРОК
Іменем України

"24" грудня 2014 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000413 за обвинуваченням ОСОБА_5 , уродженця сел. Пантаївка м.Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою , не одруженого, не працючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України:-

в с т а н о в и в :

Підсудний вчинив вбивство через необережність за таких обставин:

01 березня 2014 року біля 23 год. в квартирі АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , не бажаючи настання смерті ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння фізичного болю ОСОБА_6 , умисно наніс йому долонею лівої руки один цілеспрямований удар в праву частину обличчя та один цілеспрямований удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 , який в момент удару сидів на дивані. Втративши рівновагу, ОСОБА_6 впав на правий бік , вдарившись зовнішнім краєм правої брови об дерев`яне бильце дивану.

В результаті застосованого ОСОБА_5 фізичного впливу до потерпілого ОСОБА_6 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №92 від 12.04.2014 року, останньому була спричинена черепно-мозкова травма: синця у зовнішньому краю правої брови , субдурального та субарахноїдального крововиливів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після завдання тілесних ушкоджень , 2 березня 2014 року ОСОБА_6 було доставлено до Олександрійської районної лікарні , де він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 являється здавлення головного мозку в комплексі з його набряком , як наслідок внутрішньочерепної травми.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в вчиненні злочину визнав повністю , пояснив, що 01.03.2014 року він разом з знайомими зайшов в квартиру АДРЕСА_2 , в якій знаходився господар квартири за прізвиськом « ОСОБА_7 », ОСОБА_8 і ОСОБА_6 . Зайшовши в квартиру, вони поцікавилися у присутніх, хто вчинив крадіжку у ОСОБА_9 . Присутні ОСОБА_8 та господар будинку заперечили причетність до крадіжки, а ОСОБА_6 , який сидів на дивані , нічого не відповів, так як був п» яний. Тоді він наніс ОСОБА_6 долонею лівої руки один удар в праву частину обличчя та один удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя. Втративши рівновагу , ОСОБА_6 впав на правий бік , вдарившись головою об дерев яне бильце дивану. Бив він ОСОБА_6 сам, ніхто інший удари не наносив.Що сталося з ОСОБА_6 він не бачив, так як пішов додому.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-Показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що загиблий ОСОБА_6 являвся її чоловіком. 2.03.2014 року до неї додому прийшов ОСОБА_11 і повідомив, що її чоловіку стало погано і йому викликали швидку допомогу. Чоловіка забрали в лікарню, де він , знаходячись весь час без свідомості, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .У чоловіка по обидві сторони обличчя були синяки. Пояснила, що чоловік був доброю людиною, учасником ЧАЕС , випивав, але нікому нічого поганого не робив.В липні 2014 року в її будинку повибивали скло в вікнах з пневматичної зброї.Тому вона боїться висловити свою думку щодо міри покарання , щоб друзі обвинуваченого їй не помстилися. Відносить визначення міри покарання на розсуд суду.

-Висновком судово-медичної експертизи № 92 від 12.04.2014 року,згідно якої при судово- медичній експертизі трупу ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді : черепно-мозкової травми : синець у зовнішнього краю правої брови, субдуральний , субарахноїдальний крововиливи .Даний комплекс міг утворитися від дії тупого твердого предмету чи удару об такий , в тому числі і при падінні на площині з положення стоячи на пласку поверхню чи виступаючий предмет , про що свідчить розташування зовнішнього ушкодження , що входить до складу черепно-мозкової травми , розташування внутрішньо-черепних змін , у живих осіб даний комплекс несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння та своєму клінічному перебігу та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є здавлення головного мозку в комплексі з його набряком , як наслідок внутрішньочерепної травми.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого останній пояснив, що 01.03.2014 року він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зайшли в кВ. АДРЕСА_2 , щоб з ясувати питання щодо вчиненої крадіжки. Присутній там ОСОБА_6 був в нетверезому стані та сидів на дивані, на його запитання не відповідав. Щоб привести ОСОБА_14 до тями, він наніс йому два удари , а саме долонею лівої руки в праву частину обличчя , а долонею правої руки в ліву частину обличчя.Від ударів ОСОБА_6 втратив рівновагу і впав на диван на правий бік, вдарившись головою об бильце дивану. Після чого він пішов з квартири.

-Додатковим висновком судово-медичної експертизи №92/4 від 12.05.2014 року , згідно якого тілесні ушкодження , які знаходяться в прямому причинному зв язку зі смертю ОСОБА_6 , могли виникнути і за тих обставин , на які вказує ОСОБА_5 в ході слідчого експерименту за його участю , за умови , що удар об дерев`яне бильце дивану прийшовся в область зовнішнього краю правої брови потерпілого ОСОБА_6

-Поясненнями експерта ОСОБА_15 в судовому засіданні про те, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_6 є здавлення головного мозку в комплексі з його набряком , як наслідок внутрішньочерепної травми. Якщо удар об дерев`яне бильце дивану прийшовся в область зовнішнього краю правої брови потерпілого ОСОБА_6 , то він міг бути причиною тілесних ушкоджень, які привели до смерті. Крім того, у загиблого виявлена патологія судин і навіть незначний удар міг привести до таких наслідків.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази і аналізуючи їх в сукупності суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.119 КК України як вбивство через необережність.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи`у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 умисно наніс два удари долонями в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , він яких останній , втративши рівновагу, впав на правий бік та вдарився об бильце дивану , від отриманих тілесних ушкоджень помер . ОСОБА_5 не передбачав можливості настання таких наслідків , хоча повинен був і міг їх передбачити.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості,вчинений з необережності, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності , не працює, по місцю проживання характеризуються позитивно.

Обставиною, пом`якшуючою покарання є щире каяття. Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує вимоги ч.2 ст.27 Конституції України, а саме, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Крім цього, суд враховує думку потерпілої , яка хоча і вказала на те, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, однак зазначила, що загиблий ОСОБА_6 був хорошою людиною, нікому нічого поганого не зробив , а його безпідставно позбавили життя.

Після вчинення злочину обвинувачений не поцікавився станом здоров я ОСОБА_6 , не надавав допомогу потерпілій в лікуванні та похованні ОСОБА_6 , байдуже ставлячись до наслідків своїх дій.

З урахуванням наведенного, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при призначенні міри покарання в вигляді обмеження волі на мінімальний строк , передбачений санкцією статті за даний злочин.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки від дій обвинуваченого настав наслідок у вигляді смерті потерпілого.

Прокурором заявлений позов про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 в період з 2 березня 2014 року по 11 березня 2014 року в сумі 1133 грн. 36 коп. на користь Олександрійської районної лікарні . Даний позов підтверджується матеріалами справи , обвинувачений його визнав та позов підлягає задоволенню.

Речові докази по справі підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 377 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 3 ( трьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обрати в вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, та суду за викликом; не відлучатись із квартири АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням вироку в частині застосування запобіжного заходу покласти на слідчого Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області у кримінальному провадженні №0000413 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь бюджету Олександрійської райдержадміністрації 1133 грн. 36 коп в рахунок відшкодування витрат Олександрійської центральної районної лікарні на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Речові докази у справі: станок для гоління, шапку чорного кольору, светр сірого кольору, чоловіча зимова куртку типу дублянки, які знаходяться в кімнаті речових доказів Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області- знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: