Справа № 219/807/2013- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2013 р.
м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого cудді Погрібної Н. М.,

при секретарі судового засідання
Тулаїнової О. С.,

за участю прокурора Овчаренко О.Ф.,

адвоката ОСОБА_1,

обвинуваченого: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівська
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0001 від 20.11.2012р., за
обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Артемівська Донецької області,
українця, громадянина України, освіта
неповна середня, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого: 25.03.2012
року Артемівським міськрайонним судом
Донецької області за ст.. 185 ч.3 КК
України до 3 років позбавлення волі з
випробуванням строком на 3 роки,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2012 року, приблизно о 18.00 годин
ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного
сп»яніння, знаходячись поблизу будинку
по АДРЕСА_2, в ході сварки, на грунті
раптово виниклих неприязних відносин,
діючи умисно, з помсти за те, що
потерпілий випадково недопалком
пошкодив шкіряну куртку його знайомого
ОСОБА_3, не переслідуючи мету вбивства,
з метою заподіяння тілесних ушкоджень,
після того, як ОСОБА_3 наніс удар
кулаком в обличчя громадянинові
ОСОБА_4, та останній впав на землю,
ОСОБА_2 почав бити його ногами по тулубу
та животі, завдавши не менш 4-5 ударів
ногами, заподіявши потерпілому:
закриту тупу травму живота, розрив тіла
підшлункової залози, гематому
сальникової сумки, що відкрилась в
черевну порожнину, і як небезпечні для
життя в момент заподіяння, відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, після
чого з місця злочину втік.

Органом досудового слідства, дії
ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК
України, тобто умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
визнав повністю, підтвердив обставини
та події, встановлені органами
слідства під час проведення досудового
слідства та які стали підставою для
пред'явлення ОСОБА_2 обвинувачення, за
вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України.

Показання ОСОБА_2 суд вважає
правдивими, добровільними,
щиросердними.

При цьому суд роз'яснив обвинуваченому
та іншим учасникам судового
провадження, що в такому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати
визнанні ними фактичні обставини
справи в апеляційному порядку. Суд
з»ясував чи привільно розуміє ОСОБА_2
зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності та істинності його
позиції у суду не виникло.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК
України, за згодою учасників судового
провадження, судом визнано недоцільним
дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які
правильно розуміють обвинувачений
інші учасники судового провадження і
які ніким не оспорюються. Тому суд
обмежив дослідження доказів допитом
обвинуваченого, та дослідженням тих
матеріалів кримінального провадження
справи, що характеризують особу
обвинуваченого.

Вчинений ОСОБА_2 злочин
правильно кваліфіковано органами
досудового слідства і має всі ознаки
злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК
України, тобто умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в
момент заподіяння.

Визначаючи вид та міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд керується
ст.65 КК України і враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
що пом'якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини
вчинення злочину та його наслідки, дані
про особу обвинуваченого, якими
встановлено, що за місцем проживання
ОСОБА_2 характеризується позитивно,
раніше судимий, не працює, на
диспансерному обліку у лікаря
психіатра та на диспансерному обліку у
лікаря нарколога не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України
обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, є щире каяття та
активне сприяння у розкритті
вчиненого злочину.

Обставиною, що обтяжує
покарання обвинуваченого ОСОБА_2,
згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення
злочину особою, що перебуває у стані
алкогольного сп»яніння.

З урахуванням викладеного,
суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2,
необхідно призначити покарання в межах
санкції ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді
позбавлення волі. При цьому суд,
враховуючи обставини справи, ступінь
тяжкості вчиненого злочину, спосіб
вчинення злочину, обставини які
пом'якшують покарання, особу
підсудного, який позитивно
характеризується за місцем проживання,
його молодий вік (25 років), думку
потерпілого ОСОБА_4, що просив ОСОБА_2
суворо на карати, оскільки цивільний
позов за моральну шкоду йому
відшкодовано в повному обсязі в сумі
5000,00 грн. та потерпілий пробачив ОСОБА_2,
суд, прийшов до висновку про можливість
виправлення ОСОБА_2, без відбування
покарання, з застосуванням ст. ст. 75, 76
КК України.

Вироком суду від 25.03.2012 року
ОСОБА_2 засуджено за ст.. 185 ч.3 КК України
до 3 років позбавлення волі з
застосуванням ст..ст. 75,76 КК України з
випробуванням строком 3 роки

Враховуючи, що ОСОБА_2 злочин,
передбачений ст.. 121 ч.1 КК України
вчинив до постановлення попереднього
вироку, суд вважає за необхідне
застосувати вимоги ст.. 70 ч.4 КК України
за сукупністю злочинів шляхом
поглинання меньш суворого покарання
більш суворим.

Потерпілим ОСОБА_4 на досудовому
слідстві було заявлено позов про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої злочином на суму 5000,00 грн.,
який в теперішній час відшкодовано в
повному обсязі.

У справі є позов прокурора в
інтересах ЦРЛ м.Артемівська на суму
3343,44 грн. в рахунок витрат, понесених на
лікування потерпілого ОСОБА_4 даний
позов законний, обґрунтований,
підтверджується матеріалами справи та
визнаний ОСОБА_2 в повному обсязі, а
тому на думку суду, підлягає
задоволенню.

Судові витрат та речових
доказів по справі не має.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 не
обирався.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд
-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати
винним у пред'явленому обвинувачені у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України та призначити йому
покарання у вигляді п»яти років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України, ОСОБА_2 звільнити від
призначеного покарання з
випробуванням строком у 3 (три) роки.

У відповідності зі ст. 76
КК України покласти на ОСОБА_2 обов'язок
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання; періодично
з»являтися для реєстрації у
кримінально-виконавчу інспекцію.

Остаточно призначити покарання
ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.. 70 ч.4 КК
України за сукупністю зі злочином, за
який ОСОБА_2 засуджено вироком
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 25.03.2012 року за ст..
185 ч.3 КК України, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим, у
вигляді 5 (п»яти) років позбавлення
волі з застосуванням вимог ст..ст. 75,76 КК
України звільнити від призначеного
покарання з випробуванням строком на 3
(три) роки, та покласти на ОСОБА_2
обов'язок не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання; періодично
з»являтися для реєстрації у
кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ЦРЛ м.Артемівська ( м.Артемівськ
Донецкьої області вул..Радянська,73 р/р
2151 банк УДКУ в Донецькій області
МФО 834016 ОКПО 01990217) витрати , понесені на
лікування потерпілого ОСОБА_4 у сумі
3343,44 грн.

Вирок суду набирає
законної сили через 30 днів з дня його
проголошення, якщо на нього не було
подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути
оскаржений, шляхом подання апеляційної
скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК
України, до Апеляційного суду
Донецької області через Артемівський
міськрайонний суд Донецької області.

Судья:
Н. М.Погрібна