УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних

справах
Апеляційного суду АДРЕСА_1 у складі:

Головуючого -
судді Бєлан Н.О.

Суддів -
Шальнєвоі Т.П., Слинька СІ.

за участю
прокурора Козія В.В.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за

апеляцією
прокурора Степанюка С А., який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову судді
Деснянського районного суду АДРЕСА_1 від 12 червня 2007 року.

Цією постановою
кримінальна справа про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Гуджранвал, Пакистан, громадянина України та мешканця АДРЕСА_1,
який раніше не мав судимості, - у вчиненні злочину, передбаченого ст.361 ч.2 КК
України, -повернута прокурору АДРЕСА_1 для проведення додаткового
розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що за попередньою змовою з
невстановленою досудовим слідством особою, на початку січня 2007 року в
підземному переході на Майдані незалежності у м. Києві придбав картку-емулятор
єдиної таксофонної кратки,
"N яку в подальшому використовував з метою несанкціонованого
втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв'язку КМФ ВАТ
"Укртелеком", усвідомлюючи при цьому, що його дії призведуть до
підробки і спотворення процесу обробки інформації в таксофонах цієї мережі. Ці
дії виразилися, за висновком слідчих органів, у наступному. Протягом з 1 січня
по 2 лютого 2007 року обвинувачений за допомогою цієї картки багаторазово (16
епізодів) в приміщенні адміністративного корпусу Київської міської клінічної
лікарні швидкої допомоги, що розташована по вулиці Братиславській в м. Києві,
вставляв картку-емулятор в слот для карток таксофону НОМЕР_1 і таким чином
незаконно втручався в роботу зазначеної мережі електрозв'язку, виконавши 123
безкоштовних дзвінків загальною тривалістю 31276 сек., чим заподіяв вказаному підприємству шкоду в сумі 1700
грн.97 коп. у вигляді
недоотриманих доходів.

Справа
№11-а-1488. Категорія 361 ч.2 КК України.

Головуючий у
першій інстанції -Васильєва М.А.. Доповідач - Бєлан Н.О.

На обґрунтування рішення, яке прийнято при попередньому
розгляді справи, про повернення справи на додаткове розслідування через істотне
порушення кримінально-процесуального закону у відповідній постанові суду
наведені такі аргументи.

Прокурором не виконані вимоги постанови цього суду від 20 квітня 2007 року,
ухваленої у порядку ст.249-1 КПК України, щодо усунення недоліків
обвинувального висновку, які стосувалися неконкретності пред'явленого
обвинувачення. Зокрема, у обвинуваченні не зазначені наслідки підробки та
спотворення процесу обробки інформації від несанкціонованого втручання
обвинуваченого в роботу мереж електрозв'язку та не вказаний зміст його дій щодо
попередньої змови з не встановленою слідством особою. Крім того, обвинувальний
висновок, описова та резолютивна частина якого істотно відрізняється від змісту
пред'явленого обвинувачення, складений особою, яка не має на це повноважень.

В апеляції прокурор просить постанову скасувати як незаконну, а справу
повернути на судовий розгляд в іншому складі суддів.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який не підтримав апеляцію,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляції, судова
колегія знаходить її такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.230 КПК України прокурор або його заступник вправі скласти
новий обвинувальний висновок у випадку, якщо не згодні з обвинувальним
висновком у справі, що надійшла від слідчого у порядку, передбаченому ст.228
КПК України. При цьому раніше складений обвинувальний висновок із справи
вилучається.

Проте, погодившись з висновком судді про повернення справи у порядку,
передбаченому ст.249-1 КПК України, через суттєве порушення вимог
кримінально-процесуального, які фактично стосувалися неконкретності пред'явленого
обвинувачення, при прийняті рішення внаслідок перевірки справи з обвинувальним
висновком, прокурор зазначені вимоги закону не виконав, бо як вбачається зі
справи, новий обвинувальний висновок складений начальником відділу прокуратури
АДРЕСА_1 без відповідної письмової вказівки про це прокурора і раніше складений
слідчим обвинувальний висновок із справи не вилучений.

Непереконливими слід визнати доводи апеляції щодо можливості усунути
недоліки обвинувачення під час розгляду справи без направлення її на додаткове
розслідування.

За обвинуваченням, що зазначено у процесуальних документах, ОСОБА_1. за попередньою
змовою групою осіб, повторно вчинив несанкціоноване втручання в роботу
автоматизованих систем та мереж електрозв'язку, що призвело до підробки та
спотворення процесу обробки інформації, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.361
КК України.

За змістом цієї
статті, несанкціоноване втручання в роботу таких мереж є злочином з
матеріальним складом. Тому, крім дій, що виразилися у несанкціонованому втручанні
в роботу меї>еж електрозв'язку, обов'язковими

ознаками
об'єктивної сторони злочину повинні бути встановлені й зазначені наслідки, а
також причинний зв'язок між зазначеними діями і наслідками, що сталися.

Разом з тим, такі обставини про наслідки, що сталися внаслідок втручання
діями обвинуваченого в роботу мереж електрозв'язку, у справі не з'ясовувалися і
у обвинуваченні не зазначені.

За висновком експерта, що міститься у справі, підробка інформації полягає у
тому, що в мікропроцесорну систему таксофона вносяться хибні дані про неіснуючі
заводські номери карток, її тип та вміст електронного "гаманця".
Після чого таксофон вказану інформацію передає в автоматизовані системи
управління таксофонами "Сіріус-21" та "Гама", що в свою чергу приводить до збоїв
в програмному забезпеченні цих систем, підробці статистичних даних,
некоректному перепрограмуванню параметрів таксофонів.

Спотворення процесу обробки інформації є наслідком втрати даних в тарифних
таблицях таксофонів "Ротор-20000У", що відбувається після першого
перевищення ємності електронного "гаманця" в кожному з номерів
емулятор.

За допомогою пристрою, вилученого у обвинуваченого можливо здійснювати
несанкціонований доступ з таксофонів цієї мережі електрозв'зку в телефонну
мережу загального користування, тобто здійснювати втручання в автоматизовані
системи та системи зв'язку.

За змістом обвинувачення, встановивши несанкціоноване втручання в роботу
автоматизованих систем та мереж електрозв'язку за допомогою вилученого пристрою
через таксофон НОМЕР_1, органами досудового слідства не конкретизовані дії
обвинуваченого, що вплинули на роботу цих систем, і не з'ясовано, чи призвело
це до порушення їх роботи.

Посилання в апеляції про можливість усунення недоліків слідства під час
судового розгляду слід визнати непереконливими, оскільки для підтвердження
обвинувачення, яке повинно бути пред'явлене у відповідності до вимог ст.132 КПК
України, належить встановити фактичні дані, що мають доказове значення.

Правильною є вказівка суду у постанові й про
неконкретність викладення у процесуальних документах слідчого змісту та
направленості умислу обвинуваченого, а також що стосується кваліфікуючих ознак
злочину.

Отже, висновок судді про те, що вказані порушення є суттєвими, слід визнати
правильним, бо не тільки призведуть до перешкод у судовому розгляді справи, а й
До обмеження гарантованих законом прав учасників процесу.

Керуючись
ст.ст.365, 382 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора Степанка С.А. залишити без задоволення, а постанову судді
Деснянського районного суду АДРЕСА_1 від 12 червня 2007 року про повернення
кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1. на додаткове розслідування - без змін.