Справа№ 640/4182/15-к
н/п 1-кп/640/284/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
представника потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Іркутської області, м. Братськ, громадянина України, не працюючого, раніше неодноразове засудженого, останній раз - 21.01.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.І ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого із застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, мешкає за адресою АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні за таких підстав:
12 лютого 2015 року, приблизно о 18год. 40 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні ТРЦ «Дафі» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці 9, де торгову діяльність здійснює ТОВ «Експансія», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2040 від 24.02.2015 року, майно ТОВ «Експансія» загальною вартістю 466,61 гривні, а саме: ковбасу салямі Міланська свина ТМ «Simоппі» вагою 0,5 кг, вартістю 159, 95 грн.; ковбасу Салямі в травах с/в Anterida вагою 1,18кг, вартістю 306,66 грн. Після чого, ОСОБА_5 з метою непомітного виносу майна з приміщення магазину сховав викрадене під куртку, яку ніс на лівій руці. Так, на виході з магазину, не розрахувавшись з касиром, за лінією кас, був зупинений працівниками вищезазначеного магазина у зв`язку з чим, свій злочинний намір не довів до кінця, з причин, що не залежать від його волі, спричинивши ТОВ «Експансія» майнову шкоду у розмірі 466,61 гривні.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на крадіжку - таємне викрадення чужого майна.
27.02.2015 року під час досудового провадження між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була досягнута угода про примирення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме: закінченому замаху на крадіжку - таємному викраденні чужого майна визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення, також зазначивши про відсутність перешкод для виконання даного виду покарання у вигляді громадських робіт.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і потерпілим була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.
Під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов не заявлений в зв`язку з відсутністю претензій до обвинуваченого та поверненням майна.
Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч.5 ст.474 КПК України.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, представника потерпілого, думку прокурора, вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на крадіжку - таємне викрадення чужого майна, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості та дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт в розмірі 160 (сто шістдесяти) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 246 грн.
Речові докази, передані потерпілому на зберігання залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя