Справа № 265/1679/14-к
Провадження № 1-кп/265/161/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Костромітіної О.О.,

при секретарі - Бойко М.С.,

за участю прокурора - Сєдих А.А.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в місті Маріуполі в залі суду
угоду про примирення у кримінальному
проваджені № 0002769 відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Маріуполя Донецької області,
громадянина України, українця, не
працюючого, неодруженого, який має
неповну середню освіту, раніше
судимого 22.03.2013 року
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя по ст. 186 ч.2 КК України
до покарання у вигляді позбавлення
волі строком на 4 роки, на підставі
ст.ст. 75,76 КК України звільнений від
відбування покарання з випробувальним
терміном 2 роки, який зареєстрований та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, який
обвинувачується у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2013 року, приблизно о 15:00 годині
ОСОБА_1, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2,
керуючись корисливими мотивами, діючи
умисно, повторно, переслідуючи мету
заволодіння чужим майном, шляхом
обману та зловживання довірою,
заволодів майном ОСОБА_2, а саме
мобільним телефоном «SMARTPHОN Планшет
SAMSUNG 6802» вартістю 1777 гривень, спричинив
останньому матеріальну шкоду на
вказану суму, після чого з місця
вчинення кримінального правопорушення
зник, розпорядившись в подальшому
майном на власний розсуд.

23 січня 2014 року між потерпілим ОСОБА_2,
законним представником потерпілого
ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним у
кримінальному провадженні ОСОБА_1 з
іншого боку укладено угоду про
примирення, із змісту якої вбачається,
що сторони погоджуються на те, що
ОСОБА_1 по ст.190 ч.2 КК України буде
призначено покарання у вигляді штрафу
в розмірі 1700 гривень, ОСОБА_1
зобов'язується відшкодувати
потерпілому в строк до 25 квітня 2014 року
матеріальну шкоду в розмірі 1777 гривень
та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.
Відповідно до положень ст. 473 КПК
України наслідком укладання та
затвердження угоди для підозрюваного
чи обвинуваченого є обмеження
оскарження вироку згідно з положеннями
ст.ст. 394,424 КПК України та відмова від
здійснення прав, передбачених п.1 ч.4
ст.474 КПК України, для потерпілого -
обмеження права оскарження вироку
згідно з положеннями ст.ст.394,424 КПК
України та позбавлення права вимагати
в подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди. У разі
невиконання угоди про примирення
відповідно до ст. 476 КПК України
потерпілий має право впродовж строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності звернутися до суду з
клопотанням про скасування вироку,
яким затверджена угода. Обвинувачений
ОСОБА_1 розуміє, що умисне невиконання
угоди є підставою для притягнення його
до кримінальної відповідальності
відповідно до ч.5 ст. 476 КК України.

У підготовчому судовому засіданні
обвинувачений просив вказану угоду
затвердити і призначити узгоджену міру
покарання, беззастережно визнав себе
винуватим у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України, наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення йому
зрозумілі, підтвердив, що угода
укладалася добровільно.

Законний представник потерпілого
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, прокурор в судовому
засіданні просили затвердити угоду про
примирення.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть
участь по справі, перевіривши угоду про
примирення на відповідність вимогам,
встановленим ст.ст. 471, 473 КПК України,
суд прийшов до висновку про
затвердження угоди, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК
України, угоди про примирення між
потерпілим і підозрюваним або
обвинуваченим може бути укладена в
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості і в кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
обґрунтовано обвинувачується у
вчиненні заволодіння чужим майном
(шахрайство) шляхом обману та
зловживання довірою, вчиненого
повторно, тобто у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке,
згідно ч. 3 ст. 12 КК України, є злочином
середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471
КПК України та закону. Підстави для
відмови в затвердженні угоди,
передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України,
відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, характер
обвинувачення, вид покарання та інші
заходи, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України,
ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до пояснень обвинуваченого,
потерпілого суд переконався, що
укладення угоди сторонами є
добровільним.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам КПК України
та КК України та на її основі може бути
ухвалений вирок, оскільки її умови не
порушують права, свободи та інтереси
сторін, укладення угоди було
добровільним, очевидна можливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
зобов`язань. Правова кваліфікація
кримінального правопорушення
відповідає обставинам кримінального
правопорушення. Крім того, суд бере до
уваги той факт, що узгоджені сторонами
вид і міра покарання є відповідною
ступеню тяжкості кримінального
правопорушення та характеристиці
особи обвинуваченого, який раніше
судимий, не працює, за містом мешкання
характеризується позитивно.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд
переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
міру покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку про
затвердження угоди про примирення між
потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_1 і
призначення обвинуваченому узгодженої
сторонами міри покарання у вигляді
штрафу в розмірі 1700 гривень.

ОСОБА_1 був засуджений 22.03.2013 року
вироком Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя по ст. 186 ч.2 КК
України до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки, на
підставі ст.ст. 75,76 КК України
звільнений від відбування покарання з
випробувальним терміном 2 роки.

Згідно положень ч.3 ст. 72 КК України
основні покарання у виді штрафу та
позбавлення права обіймати певні
посади або займатися певною
діяльністю при призначенні їх за
сукупністю злочинів і за сукупністю
вироків складанню з іншими видами
покарань не підлягають і виконуються
самостійно, тому суд при призначені
покарання ОСОБА_1 не застосовує вимоги
ст. 71 КК України.

На підставі ст. 1166 ЦК України,
матеріальна шкода, завдана
неправомірним рішеннями, діями або
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Враховуючи вищенаведені норми права,
суд стягує на користь законного
представника потерпілого ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 1777
гривень та 2000 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди з
обвинуваченого ОСОБА_1, як з особи,
винної в її спричиненні.

Витрат на залучення експертів, речових
доказів по матеріалам кримінального
провадження немає.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473- 475, 476 КПК
України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення між
потерпілим ОСОБА_2 та його законним
представником ОСОБА_3 з одного боку та
обвинуваченим ОСОБА_1 з іншого боку, від
23 січня 2014 року в рамках кримінального
провадження № 0002769 по
обвинуваченню ОСОБА_1 по ст. 190 ч.2 КК
України.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та
призначити покарання у вигляді штрафу
в розмірі 1700 гривень.

Вирок Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя від 22 березня 2013
року, яким ОСОБА_1 засуджений по ст. 186 ч.2
КК України до 4 років позбавлення волі
з випробувальним терміном 2 роки,
виконувати самостійно.

Роз`яснити ОСОБА_1 що, у разі
невиконання угоди про примирення
потерпілий має право звернутися до
суду, який затвердив таку угоду, з
клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким
затверджена угода, може бути подано
протягом встановлених законом строків
давності притягнення до кримінальної
відповідальності за вчинення
відповідного кримінального
правопорушення. Умисне невиконання
угоди є підставою для притягнення
особи до відповідальності,
встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь законного
представника потерпілого ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 1777 гривень в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 2000
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

На вирок суду протягом тридцяти діб з
дня його проголошення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької
області, з підстав передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України.

Суддя
О.О.Костромітіна