Єдиний унікальний номер 243/839/15-к
Номер провадження 1-кп/243/124/2015
В И Р О К
Іменем України
09 лютого 2015 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2014 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої , в цей час у ОСОБА_5 виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 20 серпня 2014 року близько о 10 год. 10 хв. ОСОБА_5 підійшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , де в період часу з 10 год. 10 хв. до 10 год. 30 хв. діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через огорожу домоволодіння між своїм домом та домоволодінням ОСОБА_4 , тим самим незаконно проник у двір АДРЕСА_3 , після чого через пошкоджене скло вікна проник у вказане вище домоволодіння, що є житлом, та з тумбочки зальної кімнати таємно викрав телевізор марки «UNIVERSUM» IТ 7141 у корпусі чорного кольору вартістю 557 грн. 23 коп., що належить ОСОБА_4 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 557 грн. 23 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, і суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння. Так, влітку 2014 року він проживав за місцем реєстрації у буд. АДРЕСА_2 . Вранці 20 серпня 2014 року він вживав спиртне. Коли спиртне скінчилось, бажаючи щось викрасти і продати, він заліз у будинок своїх сусідів АДРЕСА_3 . Скло у вікні він не вибивав, воно вже було пошкоджене іншими, невідомими особами. У будинку він взяв лише старий телевізор, який відніс до себе в дім. Одразу він зателефонував своєму знайомому на прізвисько « ОСОБА_7 », якому запропонував купити в нього телевізор. Невдовзі знайомий приїхав, забрав телевізор, а гроші пообіцяв віддати незабаром. Однак, до цього часу грошей не надав. У січні 2015 року його викликали до Слов`янського МВ, де пред`явили даний телевізор, а він повідомив працівникам міліції, як його викрав у серпні 2014 року.
Розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Крім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що у травні 2014 року її родина покинула свій будинок АДРЕСА_3 та виїхала з Донецької області. Ще влітку від сусідів, в телефонній розмові, вони дізнались, що вікно у їх будинку розбите. Повернувшись наприкінці вересня додому вони побачили, що з будинку пропало багато речей, в тому числі і телевізор «UNIVERSUM». На теперішній час телевізор їм повернутий в робочому стані. Претензій до обвинуваченого не має.
З протоколу огляду місця події від 20 січня 2015 року, з доданою фототаблицею, вбачається, що оглянуте подвір`я будинку АДРЕСА_3 . На момент огляду вікна в будинку знаходяться в відремонтованому стані (а.к.п. 28).
Згідно протоколу огляду місця події від 20 січня 2015 року, здоданою фототаблицею, в приміщенні Слов`янського МВ оглянутий телевізор чорного кольору марки «UNIVERSUM» IТ 7141, який був добровільно виданий ОСОБА_8 (а.к.п. 30-31).
Відповідно до даних протоколу пред`явлення речей для впізнання від 21 січня 2015 року, серед чотирьох пред`явлених для впізнання телевізорів, як належний їй, потерпіла ОСОБА_4 під номером 3, за зовнішніми ознаками, впізнала телевізор марки «UNIVERSUM» IТ 7141, який було викрадено з її будинку 20 серпня 2014 року (а.к.п. 36-37).
З даних висновку товарознавчої експертизи майна від 21 січня 2015 року вбачається, що станом на 20 серпня 2014 року вартість телевізора марки «UNIVERSUM» IТ 7141 б/в, придбаного у 2008 році, становить 557 грн. 23 коп. (а.к.п. 36-45).
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, особу винного, який хоча в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, однак раніше неоднарозово засуджувався за скоєння аналогічних злочинів проти власності (а.к.п. 64); з 2008 року перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки, в наслідок зловживання алкоголю. Синдром залежності» (а.к.п.63), з 2006 року по теперішній час перебуває на обліку в ДО ОПБ КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня»; за місцем реєстрації характеризується посередньо (а.к.п. 60), є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.к.п. 66).

Суд вважає переконливим та приймає до уваги висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи №41 від 29 січня 2015 року, відповідно до яких ОСОБА_5 , 1984 року народження страждає органічним розладом особистості (органічне ураження ЦНС, внаслідок перенесеної ЧМТ в 1998 році з епісиндромом, з рідкими генералізованими судорожними нападами, інтелектуально-мнестичним зниженням що не досягає ступеня недоумства, ускладнене синдромом алкогольної залежності в ред. МКБ-9) . У період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підпадає під дію ст. 20 КК України - обмежена осудність. У період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився. В даний час у зв`язку з наявністю в статусі інтелектуальної недостатності і поведінкових порушень потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.к.п. 67-70).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині та повне визнання своєї вини.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Пленум Верховного суду України у своїй постанові №7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визнав правильною практику судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком і встановивши під час судового розгляду, що злочин скоєно в стані обмеженої осудності особою, яка потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусової заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного вироком суду.

За змістом статей 20, 94 КК України надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язано, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з одночасним застосуванням примусових заходів медичного характеру, а погоджуючись з думкою прокурора, дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуте без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_5 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України (49-50).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею Кримінального Закону у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з одночасним застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання засудженого.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями Кримінального Закону звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за цим вироком з випробуванням на строк 2 (два) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися до органів кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації.

Речові докази по справі: залучений постановою слідчого від 22 грудня 2014 року телевізор марки «UNIVERSUM» IТ 7141, який згідно розписки про зберігання переданий потерпілій ОСОБА_4 залишити в її користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1