Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/16/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження № 11-кп/781/788/14 ЄРДР № 0000063 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та у його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрикосове Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, який не працює, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 8 699 грн. 10 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Постановлення про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 4 223 грн. 28 коп., -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

07 січня 2014 року, в період часу з 06.00 до 07.00 години, ОСОБА_8 знаходився у рибацькому будинку, розташованому біля водоймища, на відстані 300 метрів від домоволодіння по АДРЕСА_2 , де на той час знаходився ОСОБА_11 , який лежав на ліжку в кімнаті будинку.

Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 дістав заряджену мисливську рушницю та тримав її у руках. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 , тобто на умисне протиправне заподіяння йому смерті. Реалізуючи указаний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 обома руками вихопив з рук ОСОБА_11 рушницю та, спрямувавши її ствол в бік останнього, здійснив з неї один постріл в область грудної клітини зліва ОСОБА_11 , внаслідок чого на місці події настала смерть вказаної особи.

Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового проникаючого, частково наскрізного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, крововиливів в м`які тканини грудної клітини, переломів 1, 2, 3 ребер зліва, вхідної та вихідної ран грудної клітки по ходу раневого каналу, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №2 від 12 лютого 2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Згідно висновку вказаної експертизи, смерть ОСОБА_11 є наслідком вогнепального, дробового, проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, яке призвело до гострої крововтрати, геморагічного та травматичного шоку.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить: вирок суду першої інстанції змінити, а саме перекваліфікувати дії його підзахисного з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, застосувати положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Скарга обґрунтована наступними доводами.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що полягає в тому, що на стадії проведення досудового розслідування, судово-медичний експерт ОСОБА_12 при складанні судово-медичної експертизи № 2 від 07.02.2014 року, у висновку відмітив, що ознайомившись з протоколом слідчого експерименту від 15.01.2014 року, необхідно зазначити, що тілесні ушкодження на тілі постраждалого ОСОБА_11 могли виникнути при обставинах, на які вказав підозрюваний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту.

Проте під час допиту судово-медичного експерта ОСОБА_12 , під час проведення судового розгляду справи, останній не погодився зі своїм висновком наданим на стадії досудового слідства та зазначив, що постріл не міг відбутися у разі розвернення рушниці у бік потерпілого.

За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому міськрайонний суд прийняв в основу вироку показання судово-медичного експерта ОСОБА_12 надані ним на стадії судового розгляду та не взяв до уваги висновок судово-медичної експертизи № 2 від 07.02.2014 року винесений тим самим експертом на стадії досудового слідства, а також показання допитаного в суді судово-балістичного експерта ОСОБА_13 .

На думку захисника, в діях його підзахисного відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, оскільки його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України як вбивство через необережність.

Зазначає, що у ОСОБА_8 не було умислу на вбивство, між ним та потерпілим ОСОБА_11 в кімнаті рибацького будинку відбулась боротьба, оскільки сам ОСОБА_11 направив на нього рушницю з взведеними гачками, він ОСОБА_8 , намагаючись відвернути від себе заряджену рушницю, відвернув від себе ствол рушниці та внаслідок боротьби стався раптовий постріл з близької відстані. Дане твердження ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2 від 07.02.2014 року, де у висновку експерта ОСОБА_12 , зазначено що ознайомившись з протоколом слідчого експерименту від 15.01.2014 року, зазначив, що тілесні ушкодження на тілі постраждалого ОСОБА_11 могли виникнути при обставинах, на які вказав підозрюваний ОСОБА_8 під час слідчого експерименту.

Вважає, що ОСОБА_8 безпідставно обвинувачений за ч.1 ст. 115 КК України, так як у провадженні відсутні будя-які належні та допустимі докази на підтвердження його вини, а висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не було взято до уваги його особу, те, що за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, після інциденту намагався потерпілому надати першу медичну допомогу, з місця події не зник та дочекався приїзду працівників міліції.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить: скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

Апеляційна скарга вмотивована наступним.

Вирок суду є незаконним, необґрунтованим, викладені у вироку суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Вважає, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово, однобічно, оскільки в основу вироку покладено одні докази, проте не оцінені інші докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.115 КК України, оскільки він не мав умислу та наміру вбивати ОСОБА_11 . В момент його приходу в будинок потерпілого, останній тримав в руках рушницю, та захищаючись він почав відводити від себе рушницю, внаслідок чого між ним та потерпілим виникла боротьба. Вважає, що в результаті бійки, потерпілий сам міг здійснити постріл, проте дані обставини не були досліджені під час проведення експертизи.

Крім того, вказує про те, що було порушено його права на захист, оскільки під час його затримання йому не був наданий захисник.

Викладені у вироку суду його показання щодо часткового визнання вини є такими, що не відповідають дійсності, оскільки вину в інкримінованому йому злочину, ОСОБА_8 не визнає.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить: вирок суду змінити, а саме перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, застосувати положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, його вина у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст. 115 КК України не доведена, що підтверджується матеріалами провадження, його показаннями та свідків, та рядом проведених у справі експертиз, які містять суперечності.
Заслухавши доповідача, провівши судове слідство в обсязі допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, які характеризують його особу, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнав частково і надав суду показання, відповідно до яких, він, 06.01.2014 року, у вечірній час, перебував в барі «Смак», в селі Володимирівка Знам`янського району Кіровоградської області, де вживав спиртне, там же він бачив і ОСОБА_11 .

Після зачинення бару, приблизно о 01.00 годині ночі, він, разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , випив 150 гр. горілки і вони вирішили поїхати гуляти на машині ОСОБА_15 в Знам`янку. Коли їхали, зателефонувала мати ОСОБА_15 і сказала, що ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 приїхали до неї до дому і почали бити вікна, після чого вони розвернулись і поїхали назад до с. Володимирівка. На зупинці в селі вони побачили машину ОСОБА_16 ВАЗ 2013 сірого кольору, біля якої стояло приблизно 10 чоловік. Вони під`їхали і почали розмовляти з ОСОБА_16 , який сидів в машині, при цьому останній сказав, що ОСОБА_14 викрав у нього з машини магнітофон, говорив по телефону, після чого, хвилин за 10 поїхав, всі розійшлись, а він та ОСОБА_14 залишились на зупинці. Десь через 40-50 хвилин приїхав на машині ОСОБА_16 і, зі сторони водійської двері він побачив, що висунулась рушниця, а з машини вийшов ОСОБА_17 з палкою. Він, Великий, коли побачив, що із машини ОСОБА_16 висунулися стволи рушниці, то кинувся до машини і почав нагинати стволи рушниці вниз, на що ОСОБА_16 надавив на газ, машина поїхала і протягла його по трасі приблизно 15 метрів. Потім ОСОБА_16 зупинився, вийшов з машини і почав цілитися в нього з рушниці, на що він, обвинувачений, злякався і почав ховатися, ОСОБА_16 вистрелив 2 рази, після чого до нього підійшов ОСОБА_17 і почав погрожувати «лідорубом», на що він запропонував ОСОБА_17 розібратися на кулаках, однак ОСОБА_17 сів у машину до ОСОБА_16 і поїхав. ОСОБА_14 , який ховався за зупинкою, сказав що знає, де їх можна знайти. По дорозі він подзвонив ОСОБА_19 , щоб той повіз їх до ставка і, після того, як вони доїхали, ОСОБА_20 зупинив машину за 100 метрів від рибацького будинку в селі Мошорине, де мав перебувати ОСОБА_16 , він попросив ОСОБА_20 , щоб той, через деякий час, викликав міліцію. Після чого, разом з ОСОБА_14 , підійшли до рибацького будинку, побачили машину ОСОБА_16 , до них вийшов охоронець ОСОБА_21 . На його, обвинуваченого, запитання, де «стрілки», ОСОБА_21 відповів, що сплять і пішов їх кликати, однак повернувся і сказав, що всі сплять. Він з ОСОБА_14 зайшли до будиночку і побачили, що на ліжку, біля входу, спав ОСОБА_17 , ударом в плече він його розбудив і запитав, де ОСОБА_16 , після чого сам пішов в другу половину будиночку, де побачив ОСОБА_16 , який відразу дістав рушницю і почав направляти її на нього, а він, в свою чергу, почав відводити стволи рушниці вправо, після чого пролунав постріл і він побачив, що ОСОБА_16 лежить на дивані, вибіг з рушницею з будинку, виявив, що зведений 2 курок і він провів другий постріл, щоб розрядити рушницю, після чого, повернувшись в будинок і впевнився, що ОСОБА_16 мертвий, потім викликали міліцію. Обвинувачений також надав показання, що йшов він до ОСОБА_16 , щоб з`ясувати стосунки, а не для того, щоб вбивати.

Вважає, що коли він зайшов до рибацького будиночку, де знаходився ОСОБА_16 і коли останній, побачивши його, схопив рушницю, яка перебувала поруч і направив її на нього, то він, обвинувачений, діючи рефлекторно, почав відводити стволи рушниці в сторону, між ним та ОСОБА_16 виникла боротьба, під час якої рушниця якимось чином змінила направлення стволів, тобто стволи були направлені в сторону ОСОБА_16 , після чого пролунав постріл, однак він, обвинувачений, категорично стверджує, що на гачки він не тиснув.

Допитаний в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_8 дав аналогічні свідчення. Уточнив, що коли він зайшов в рибацький будиночок, в кімнату ОСОБА_11 , той спав з закритими очима. Він його розбудив вказавши: «Вставай стрілок!», після чого потерпілий дістав рушницю, яка стояла біля ліжка та сидячи на ліжку направив на нього стволами. Він (обвинувачений) перехопив рушницю та відвів в сторону, намагаючись вирвати рушницю ОСОБА_16 розвернув її до себе та якимось чином стався постріл. Він не може точно пояснити, яким чином стався постріл, але враховуючи, що канал поранення йде знизу вгору, вважає, що рушниця була направлена знизу до гори. Спочатку він вважав, що потерпілий сам нажав на спусковий гачок оскільки на його думку довжина рук дозволяла йому дістати до гачка, але зараз, оскільки рушниця була направлена знизу до гори в цьому не впевнений. Можливо постріл стався від удару рушницю по ліжку або іншим меблям, або від натиску на верхні курки, так як рушниця була куркова. Категорично стверджує, що умислу на вбивство ОСОБА_11 у нього не було.

Доповнив, що рушницю він виніс з будинку, здійснив постріл вгору з другого стволу, щоб нікого не травмувати. В подальшому рушницю кинув на дорозі ОСОБА_22 її підібрав витер відбитки пальців та відніс де кинув до яру.

Стосовно не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні умисного вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, колегія суддів вважає таку позицію обвинуваченого, як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки вина останнього у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними доказами.

Так, допитана під час судового розгляду в міскрайонному суді потерпіла ОСОБА_10 надала показання, відповідно до яких, 07.01.2014 року, її чоловік, ОСОБА_11 , перебував у рибацькому будинку в селі Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області, з якою метою - їй не відомо. Потім їй подзвонив хтось з знайомих, не пам`ятає хто саме і повідомили, що чоловіка вбили.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_23 надав суду показання, відповідно до яких, 07.01.2014 року, приблизно о 06 годині йому зателефонував ОСОБА_24 , який попросив підвезти його та його друга ОСОБА_25 до села Мошорине, на що він погодився. На своїй машині він забрав вказаних осіб з села Володимирівка і повіз їх у село Мошорине. Дорогою хлопці розповіли йому, що до дзвінка йому, вони, десь о 04.00 годині, вживали спиртні напої на зупинці в селі Володимирівка, біля сільської ради, до зупинки, на якій вони були, під`їхала машина ВАЗ 2113 і невідомі чоловіки, не виходячи з машини, почали звинувачувати їх у крадіжці магнітоли, однак сварка закінчилась мирно після чого машина поїхала в невідомому напрямку, а вони залишились сидіти на зупинці. Десь через 30 хвилин вказана машина знову приїхала з тими ж хлопцями, машина заїхала на зупинку, відчинилось переднє вікно, на хлопців, спрямували стволи рушниці.

ОСОБА_24 підбіг до машини, схопив рукою стволи рушниці та почав опускати їх до низу, пролунав постріл, однак ОСОБА_24 продовжував утримувати ствол зброї, потім невідомі завели машину та поїхали, протягнувши ОСОБА_26 по асфальту, після чого встали з машини і той, що був без зброї, взяв палку та почав наносити ОСОБА_27 удари, потім невідомі сіли в машину та поїхали, в цей момент ОСОБА_28 , який злякався, ховався за зупинкою. Також хлопці розповіли, що через знайомих встановили, хто саме був за кермом. Він відвіз хлопців, за їх проханням, до рибного господарства і зупинився десь за 200 метрів від нього і сказав, щоб далі йшли самостійно, а сам залишився чекати їх в машині. Приблизно через 10 хвилин, після того як хлопці пішли, йому подзвонив ОСОБА_14 і сказав, що це ті самі хлопці з машини і також сказав що ОСОБА_24 пішов до будинку, а десь через 1-2 хвилини він почув один постріл, після чого відразу зателефонував в міліцію. Відразу-ж йому зателефонував ОСОБА_28 та повідомив, що ОСОБА_24 вийшов з будинку тримаючи в руках рушницю, він під`їхав до будинку та побачив, що десь за 50 метрів від будинку, лежить зброя, стоять ОСОБА_28 та ОСОБА_24 , у якого була кров на руках і ОСОБА_24 сказав, що він напевне вбив людину.

Допитаний під час судового розгляду в міскрайонному суді свідок ОСОБА_29 надав суду показання, відповідно до яких, ОСОБА_11 знає з дитинства, десь раз на 2 тижні приїжджає до нього в село Мошорине Знам`янського району Кіровоградської області рибалити.

03.01.2014 року він приїхав до ОСОБА_11 на риболовлю, жили вони в сторожці, яка знаходиться біля ставка останнього. 06 січня 2014 року, на машині Донцова ВАЗ 2113, вони поїхали відзначити ОСОБА_30 до бару села Володимирівка, назви не знає, був там вперше. В барі вони вживали спиртні напої, до них підсів незнайомий йому чоловік, вони спілкувались, ніяких конфліктів не було, потім він вийшов на вулицю курити. На вулиці, біля бару, незнайомі агресивні люди в кількості 5 чоловік питали в нього, чи не його машина, вказуючи на машину ОСОБА_16 , на що він відповів, що не його. Він повернувся до бару, агресивні люди теж зайшли до бару. Незнайомець, з яким спілкувався ОСОБА_16 , попросив його підвезти, на що ОСОБА_16 погодився, це було після 00.00 години, бар закривався. Він, ОСОБА_16 та незнайомий чоловік сіли в машину і побачили, що немає з`ємної панелі магнітоли та флеш карти, хоча коли вони приїхало до бару, все це ще було на своєму місці. Ніяких пошкоджень у машині не було, тому ОСОБА_16 зробив висновок, що у машину залізли через кришку багажника. Вони поїхали до ставка, по дорозі на якійсь зупинці висадили чоловіка, якого підвозили. На зупинці почулись крики, але що сталось - він не встиг зрозуміти, так як сидів на задньому сидінні. Коли виглянув у вікно, то побачив, що на зупинці багато людей, а хлопця якого вони висадили, б`є хлопець невисокого зросту. Він сказав ОСОБА_16 , що хлопця треба забрати, бо його заб`ють, а в цей час до машини підбігли люди і намагалися відкрити двері, але ОСОБА_16 закрився зсередини і почав від`їжджати і вони втекли. В сторожці попили чаю і вирішили поїхати ще випити спиртного, куди їхали - не знає, бо було темно, а він місцевість не знає, коли зупинились біля тополь і вирішували куди поїхати, звідкись взялись чоловіки, які стукали їм у вікна, вимагали, щоб вини вийшли з автомобіля, це були ті чоловіки, який він бачив біля бару та на автобусній зупинці, вони всі були нетверезі. У одного з чоловіків була в руках палка. Він вийшов з машини, взявши в руки зламану «пішню» - дерев`яну палицю, якою раніше рубили льод та замахнувся на чоловіка, у якого в руках була палка, після чого той почав тікати, хоча ніхто його не бив, по дорозі впав. ОСОБА_16 сказав, що нікого не треба чіпати, а треба їхати, він сів до машини, вони почали їхати і тут їм в машині хтось розбив водійське скло, чим він не знає. Вони продовжили їхати, десь через 20 метрів від місця події ОСОБА_16 витягнув звідкись рушницю, направив її вгору та вистрелив один раз, після чого вони поїхали на ставок. ОСОБА_16 стріляв саме вгору, в сторону людей не стріляв, при цьому чоловіки щось кидали по машині. Вони приїхали до сторожки і лягли відпочивати, це було вже десь о 04.00 годині ранку, при цьому в сторожці весь час був сторож, який з ними нікуди не їздив, залишався в сторожці. Коли він вже заснув, то відчув, що в сторожку хтось зайшов і почав його бити. Він відкрив очі і побачив, що то був один з тих, з ким у них був конфлікт. Всього у сторожку зайшло троє чоловіків, які по черзі наносили йому удари, серед них був і той чоловік, який на зупинці бив того чоловіка, якого вони підвозили до автобусної зупинки. Чи били вони ОСОБА_16 він не бачив, він погано пам`ятає події, бо був в нетверезому стані.

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок ОСОБА_22 надав суду показання, відповідно до яких 07 січня 2014 року він, разом з ОСОБА_31 в селі Володимирівка відпочивали в барі «Смак», вживали спиртні напої, там зустріли ОСОБА_26 , потім ОСОБА_24 запропонував поїхати в Знам`янку, в магазин «АТБ» на машині ОСОБА_15 , на що всі погодились. Повертаючись із магазину приблизно о 03.00 годині ночі, вони зупинились на автобусній зупинці біля Володимирівської сільської ради, він та ОСОБА_24 залишились на зупинці, пили пиво, а ОСОБА_15 поїхав до дому. Через деякий час до них під`їхав автомобіль ВАЗ 2113, в якому знаходились троє чоловіків, водій та пасажир на передньому сидінні відчинили вікна та почали стверджувати, ніби то він та ОСОБА_24 вкрали автомагнітолу. Вони з ОСОБА_32 пояснили, що ніяку магнітолу не брали, виникла суперечка, в ході якої водій автомобіля виставив з вікна рушницю, потім вистрелив в гору, після чого він сховався за зупинку, а ОСОБА_24 залишився. Що відбувалось далі - він не бачив, однак чув ще один постріл, після чого автомобіль поїхав в сторону села Мошорино. ОСОБА_24 сказав, що потрібно піти поговорити і розібратися в ситуації, на що він погодився. Вони подзвонили ОСОБА_19 , який привіз їх в кінець села Мошорино, до ставка. Там був будинок, біля якого стояв автомобіль ВАЗ 2113, вони зайшли на подвір`я, побачили невідомого чоловіка, який сказав, що він охоронець даного ставка. ОСОБА_24 запропонував зайти в будинок та вияснити стосунки, після чого зайшов першим в будинок, а він слідом за ним, вони зайшли в кімнату, яка була ліворуч від його плеча, там спав чоловік, якого ОСОБА_24 почав будити стусанами, він намагався вивести ОСОБА_26 з будиночку, однак він не виходив. Після чого він вийшов з будиночку на дорогу і почув постріл, пішов далі, знову почув постріл і побачив ОСОБА_26 з рушницею, який почав кричати, що вбив чоловіка і потрібно викликати міліцію. Після чого ОСОБА_24 викинув рушницю в яр біля дороги. В цей час під`їхав ОСОБА_33 і ОСОБА_24 попросив його викликати міліцію, бо він вбив чоловіка.

Свідок ОСОБА_34 надав суду першої інстанції показання, відповідно до яких 07 січня 2014 року, приблизно о 01.00 годині ночі, він прийшов до бару «Смак» в селі Володимирівка, де побачив ОСОБА_26 , розмовляв з ним з приводу придбання собаки, під час розмови зрозумів, що ОСОБА_24 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також біля бару бачив машину Донцова ВАЗ 2113 та самого ОСОБА_16 , який перебував також в стані алкогольного сп`яніння. Він попросив ОСОБА_16 підвезти його на машині до автобусної зупинки, розташованої біля сільської ради, ОСОБА_16 його підвіз і він пішов до дому. Суперечок та погроз між ОСОБА_35 та ОСОБА_16 чи іншими особами ,він не чув і не бачив. Коли ОСОБА_16 підвіз його до автобусної зупинки, він помітив, що на зупинці були ОСОБА_36 та ОСОБА_14 та ще декілька осіб. Між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 виникла сварка, однак він в цей момент вже знаходився на відстані від зупинки, тож чому виникла сварка не чув. В автомобілі ОСОБА_16 він зброї не бачив.

Допитана під час судового розгляду в міськрайонному суді свідок ОСОБА_37 надала суду показання, відповідно до яких ОСОБА_8 її чоловік. 06 січня 2014 року, приблизно о 21.00 годині, вона, разом з чоловіком та сестрою ОСОБА_38 , знаходилась в кафе «Смак» в селі Володимирівка. Її чоловік в кафе спиртні напої не вживав, спілкувався з мешканцями, сварок між її чоловіком та відвідувачами кафе не було. Поки вона перебувала в кафе, ОСОБА_39 , якого вона знає, там не було, поряд з кафе вона його також не бачила. Приблизно після 24.00 вона сказала чоловіку, що йде до дому, однак він з нею не пішов, сказав, що прийде пізніше. Потім, приблизно о 05.00 годині 07 січня 2014 року, на її мобільний телефон зателефонував її чоловік та повідомив, що невідомі особи стріляли в нього з мисливської рушниці і в нього виникли проблеми. Потім їй стало відомо, що чоловіка затримала міліція.

Свідок ОСОБА_40 надав міськрайонному суду показання, відповідно до яких 10 січня 2014 року він вирішив піти на місце пригоди, яка сталася 7 січня 2014 року та пошукати докази пострілів. Приблизно о 12.00 годині він знайшов пластиковий контейнер з мисливського патрона на мосту річки «Бешка», яка протікає по вулиці Калініна в селі Володимирівка і на асфальтованій площадці навпроти Володимирівської сільської ради знайшов другий контейнер з мисливського патрона. Після приїзду працівників міліції вказані контейнери були сфотографовані та вилучені для проведення експертизи.

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок ОСОБА_41 надав суду показання, відповідно до яких він підробляє охоронцем на ставку у Донцова.

Вранці 07 січня 2014 року, коли вже світало, він знаходився в сторожці на ставку Донцова в селі Мошорине, почув гавкіт собак і вийшов на подвір`я. На подвір`ї стояли двоє чоловіків, в подальшому з`ясувалось, що це були ОСОБА_36 та ОСОБА_14 , які запитали про власника автомобіля, який там стояв, він відповів, що це автомобіль ОСОБА_16 , на що чоловіки сказали, що на цьому автомобілі за ними ганялися та стріляли з рушниці. Він попросив зачекати і пішов будити ОСОБА_16 та ОСОБА_42 , які спали в різних кімнатах, однак розбудити не зміг, про що повідомив чоловіків, які почали нецензурно висловлюватись. Потім ці чоловіки зайшли в сторожку, він вирішив піти за ними. Коли підійшов до сторожки, то почув хлопок, після чого з кімнати, де відпочивав ОСОБА_16 , вийшов Великий, в правій руці він тримав рушницю, він вийшов на подвір`я, Великий також вийшов та вистрелив вгору, після чого він пішов на дамбу, оскільки злякався. Через деякий час він повернувся в сторожку, побачив, що ОСОБА_16 лежить на підлозі при вході до кімнати, де він відпочивав, був в крові, крові було багато і на підлозі, він переніс ОСОБА_16 на ліжко і вийшов зі сторожки, потім приїхали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_43 суду першої інстанції пояснив, що в ніч з 6 на 7 січня 2014 року він відпочивав в кафе «Смак» села Володимирівка. Приблизно о 04.00 години до нього підійшов ОСОБА_24 та попросив відвезти його та ОСОБА_25 в Знам`янку, до магазину «АТБ», на що він погодився. Він відвіз їх до вказаного магазину, вини зробили покупки, хвилин 30 поїздили по місту та поїхали назад до села Володимирівка. Приїхавши до зупинки, яка розташована біля Володимирівської сільської ради, побачили автомобіль ВАЗ 2113 темного кольору, ОСОБА_39 , який був в стані алкогольного сп`яніння, хитався і він себе агресивно, намагався розпочати бійку. Між ОСОБА_14 та ОСОБА_18 виникла сварка, яка переросла в бійку. Після бійки ОСОБА_18 пішов в невідомому напрямку, ОСОБА_14 та ОСОБА_36 залишились поруч з ним, а автомобіль ВАЗ 2113 поїхав в напрямку села Мошорине. Він постояв з ОСОБА_14 та Великим ще 10-15 хвилин і приблизно о 5 годині поїхав додому. За його присутності сварок більше ніяких не було.

Допитаний під час судового розгляду в міськрайонному суді судовий експерт ОСОБА_13 надав суду показання про те, що ним проводились різні експерименти з рушницею, яка була виявлена під час ОМП 7 лютого 2014 року, а саме, що загальна довжина рушниці складає 1141 мм., при проведенні експертизи зводилися курки рушниці, в такому стані по рушниці завдавалися удари киянкою, крім того, у вільному падінні рушниця відпускалася з висоти 1-2 м., на дерев`яну підлогу, струшувалася різкими рухами, однак при всіх вищевказаних діях постріл не відбувався.

Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_44 , який був присутній під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим та проводив судово-медичну експертизу за його наслідками, категорично вказав, що потерпілий ніяким чином не міг натиснути на гачок. Довжина стволів рушниці складає 72 см., довжина руки потерпілого, якщо виміряти від тулубу складає лише 56 см., що набагато менше. Крім того з урахуванням направленості раневого каналу у потерпілого, а саме: спереду - назад, зліва направо та знизу до верху, ОСОБА_16 ніяким чином не міг сам натиснути на спусковий гачок рушниці, від чого стався постріл. Уточнив, що під час проведення слідчого експерименту він був на місці злочину, ОСОБА_8 розповідав де вони знаходились та як переміщались. Він підтвердив показання ОСОБА_8 , оскільки на той час він не говорив, що потерпілий сам нажав на курок.

Крім даних пояснень свідків та потерпілої, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

· витягом з кримінального провадження №0000063 від 07 січня 2014 року (т.1 а.с.1);

· рапортом оперативного чергового Знам`янського МВ УМВС (т.1 а.с.2);

· протоколом огляду місця події від 7 січня 2014 року в ході якого оглянуто рибацький будинок біля водоймища в с. Мошорине Знамянського району. В другій кімнаті будинку виявлено на ліжку труп потерпілого ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням грудної клітини зліва. Біля будинку виявлені гільзи з рушниці, на відстані 150 метрів від будинку зліва в сміттєвій ямі виявлено рушницю зі слідами бурого кольору. (т.1 а.с.3-7);

· протоколом огляду трупа від 7 січня 2014 року (т.1 а.с.14-16);

· лікарським свідоцтвом про смерть №2877 від 8 січня 2014 року (т.1 а.с.17);

· свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 (т.1 а.с.30);

· висновком експерта № 2 від 5 лютого 2014 року відповідно до якого : 1. При судово-медичному дослідженні ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді : а) крововиливів, саден на обличчі; б) вогнепального дробового проникаючого, частково наскрізного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, крововиливів в м`які тканини грудної клітки, переламів 1,2,3 ребер зліва, вхідної та вихідної ран грудної клітки по ходу раневого каналу. 2. Крововиливи та садна на обличчі виникли від дії тупого предмету та менш як від 3 травматичних впливів. За давності утворенні могли утворитися в строк, вказаний в установчій частині постанови та з тяжкістю окремо взяті відносяться до категорії легких. 3 . Враховуючи характер та розміри отвору на одежі та шкірних покровах, наявність зони обмеженого закіптюження біля нього, відшарування шкіри по краях та велике поле дії порохових газів, можна сказати, що вогнепальне поранення грудної клітки виникло від компактної дії дробового заряду, постріл був проведений в натиск, тобто при безпосередньому доторкуванні дульного зрізу вогнепальної зброї з одягом в ділянці грудної клітки. Рани в ділянці лівої лопатки, враховуючи її характер, розміри, наявність вивернутих зовні країв є вихідними ранами. Більш конкретно судити про вид вогнепальної зброї можна буде після отримання судово-криміналістичного дослідження. 4. За тяжкості вищевказане дробове поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені належить до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, могло утворитися в строк та при обставинах, вказаних в установчій частині постанови. 5. Тілесних ушкоджень характерних для падіння з висоти власного зросту при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_11 не виявлено. 7. При судово-токсилогічному дослідженні крові від трупа виявлено етанол 1,79 г/дм.3, що відносно живих осіб належить до ступеня сп`яніння середньої тяжкості. 8. Смерть ОСОБА_11 є наслідком вогнепального, дробового, проникаючого поранення грудної клітки з пошкодженням лівої легені, яке призвели до гострої крововтрати, геморагічного та травматичного шоку лежить до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, могло утворитися в строк та при обставинах вказаних в установчій частині постанови(т.1 а.с.50-52);

· висновком експерта додатково до №2 від 12 лютого 2014 року, відповідно до якого, судмедексперт, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту від 15 січня 2014 року за участю ОСОБА_8 вказує, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли виникнути при обставинах, на які вказав підозрюваний під час проведення слідчого експерименту (т.1 а.с.56-58);

· висновком експерта №38 від 29 січня 2014 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_11 належить до групи бета альфа, на зрізах з мітли, виявленої на місці події, знайдено кров людини групи бета альфа, таким чином, кров на зрізах може належати ОСОБА_11 (т.1 а.с.64-66);

· висновком експерта №40 від 29 січня 2014 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_11 належить до групи бета альфа, на фрагментах тканини з ковдри з місця події знайдено кров людини (об`єкт 1) та при визначенні належності крові в цьому об`єкту встановлено лише антиген бета, що передбачає групу крові бета альфа, таким чином, кров на фрагменті ковдри може належати ОСОБА_11 (т.1 а.с.70-71);

· висновком експерта №39 від 29 січня 2014 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_11 належить до групи бета альфа, на 3 марлевих змивах з місця події знайдено кров людини (об`єкти 1,2,3) та при визначенні групової належності цих слідів в об.3 встановлена група бета альфа, в об.1 і 2 лише антиген бета, що передбачає групу крові бета альфа, таким чином, кров на об.1,2, може належати ОСОБА_11 (т.1 а.с.76-78);

· висновком експерта №116 від 14 січня 2014 року, відповідно до якого в крові ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в кількості 0,79 г./дм3. (т.1 а.с.85);

· висновком експерта №49 від 14 січня 2014 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до групи бета альфа (т.1 а.с.91-92);

· висновком експерта №4 від 20 січня 2014 року, 2 гільзи з маркуванням «***16***16», які було вилучено 7 січня 2014 року в ході проведення ОМП в селі Мошорино на відстані 100 м. від рибацького будинку без адміністративної назви, в патронниках рушниці №17134-54, боєприпасами не являються. Дані 2 гільзи є частинами (гільзами) мисливських патронів 16-го калібру, які використовуються в гладко ствольній мисливській вогнепальній зброї центрального бою 16-го калібру. Представлені 2 гільзи для стрільби не придатні. Дані 2 гільзи виготовлені заводським способом (т.1 а.с.117-119);

· висновком експерта №8 від 31 січня 2014 року, відповідно до якого, в наданому на дослідженні вигляді рушниця № НОМЕР_1 , яку було вилучено під час огляду місця події 7 січня 2014 року за адресою село Мошорино на відстані 100 метрів від рибацького будинку без адміністративної назви, є гладко ствольною вогнепальною зброєю, мисливською двоствольною рушницею моделі «Б», 16-го калібру, виготовленої заводським способом, 1954 року виготовлення. Дана рушниця придатна для здійснення пострілів мисливськими патронами 16-го калібру. У представленої рушниці № НОМЕР_1 всі механічні частини виготовлені заводським способом, ознак, які могли-б свідчити про внесення змін в конструкцію даної рушниці, або її переробку та зміну цільового призначення як мисливської гладко ствольної зброї не виявлено. З даної рушниці № НОМЕР_1 здійснення пострілу без натискання на її спускові гачки (в результаті струсу, падіння на дерев`яну підлогу чи удару) не можливе (т.1 а.с.141-144);

· висновком експерта №52 від 10 лютого 2014 року, відповідно до якого група крові трупа ОСОБА_11 бета альфа. На одязі підозрюваного ОСОБА_8 : штанах (об`єкти 1,2,6,7,14) та куртці (об`єкти 20,24-26,31) знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 2 встановлено групу бета альфа, в об`єктах 1,6,7,14,20,24-26,31 виявлений антиген бета. Таким чином, кров в даних об`єктах може походити від особи групи бета альфа і може належати ОСОБА_11 . В об`єктах 23,28 на куртці підозрюваного ОСОБА_8 виявлено сліди крові, але видова належність не встановлена. В об`єкті 12 на штанах підозрюваного ОСОБА_8 виявлено сліди крові, але видова належність не встановлена в зв`язку з отриманням неспецифічного результату в даному виду дослідження. В об`єктах 3-5,8-11,15-18 на штанах та в об`єктах 19,21,22,27,29,30,32,33 на куртці підозрюваного ОСОБА_8 сліди крові не виявлено (т.1 а.с.150-152);

· протоколом огляду предметів від 10 січня 2014 року (т.1 а.с.184-185);

· повідомленням про підозру від 7 січня 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст..115 ч.1 КК України (т.1 а.с.199-200);

· протоколом проведеного слідчого експерименту від 15 січня 2014 року з участю ОСОБА_8 та його захисника в ході якого ОСОБА_8 зазначив, що рибацькому будиночку в другій кімнаті чоловік лежав на правому боці. Він посмикав чоловіка за плече та сказавав, щоб той вставав. Коли чоловік побачив ОСОБА_8 схопив рушницю та, розвернувши прикладом до себе, почав наводити її на нього ( ОСОБА_8 ). Він схопив рушницю лівою рукою за верхню частину дула, а правою рукою за нижню частину рушниці та почав відводити від себе з права в ліву сторону. В момент даної боротьби він (обвинувачений) почув постріл та почав та побачив, що дуло рушниці розташоване біля лівої сторони тулуба потерпілого. Потерпілий після пострілу відпусти рушницю та залишився лежати на ліжку. Рушниця залишилась в руках ОСОБА_8 .

На запитання захисника чи билась рушниця об якісь тверді предмети, Великий пояснив. Що рушниця могла битися по тулубу під час боротьби. Точне положення в якому були його руки та руки потерпілого на рушниці він не може пояснити. (т.1 а.с.205-206);

· повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 27 лютого 2014 року, відповідно до якої ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України (т.1 а.с.212-213);

· висновком експерта №30 від 14 лютого 2014 року, відповідно до якого 4 металеві предмети, які були вилучені під час огляду трупа ОСОБА_11 в приміщенні Знам`янської ЦРЛ в місті Знам`янка, ймовірно являються частинами боєприпаси. Дані 4 предмети раніше (до деформації) ймовірно могли бути метальним зарядом шротинами (дробинами діаметром 4,2-4,6 мм.), які призначені для спорядження патронів центрального бою для гладко ствольної вогнепальної зброї різного калібру. В наданому на дослідженні вигляді дані 4 дробини для стрільби не придатні. З причини деформації поверхонь дробин, оцінити якість обробки поверхні і вирішити питання про їх спосіб виготовлення не представляється можливим (т.2 а.с.113-115);

· висновком експерта №60 від 26 лютого 2014 року, відповідно до якого, на наданих для проведення експертизи ділянках шкіри є пошкодження, які утворилися в результаті пострілу з гладко ствольної вогнепальної зброї патронами, спорядженими дробовим снарядом. Вхідне вогнепальне пошкодження розташоване на ділянці шкіри №1, вихідні на ділянці шкіри №2. В ділянці вхідного вогнепального пошкодження виявлені фактори, що супроводжують постріл, у вигляді кіптяви, яка поглинає інфрачервоні промені за рахунок частинок вуглецю та слідів основного металу пострілу свинцю. Слідів відкладання змазки каналу ствола, незгорілих, частково згорілих порошинок та згорілих порохових залишків в ділянці вхідного вогнепального отвору не виявлено. Постріл був спричинений патроном, спорядженим дробом, що містить у своєму складі свинець, розмір дробу відповідає номеру 2/0, 3/0. Діаметр паска обтирання (садна) відповідає стволу гладко ствольної зброї 16 або 12 калібру (т.2 а.с.127-131);

· висновком експерта №83 від 28 лютого 2014 року, відповідно до якого,на тканині правої полички куртки, яка належала ОСОБА_11 , виявлене пошкодження, яке утворилось в результаті пострілу з гладко ствольної вогнепальної зброї і є вхідним вогнепальним отвором. Вогнепальне пошкодження має ознаки механічної дії вогнепального снаряда та ознаки дії факторів, що супроводжують постріл, у вигляді кіптяви, яка поглинає інфрачервоні промені за рахунок частинок вуглецю, металу, який входить до складу капсуля (стихій) та основного металу пострілу (свинець). Слідів відкладення змазки каналу ствола, незгорілих, частково згорілих порошинок та згорілих порохових залишків в ділянці вхідного вогнепального отвору не виявлено. Постріл був проведений з близької дистанції, яка відповідає нещільному кутовому упорові. (т.2 а.с.137-145);

· висновком судово-психіатричної експертизи № 102 від 25.02.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У відношенні інкримінує мого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати осудним (т. 2 а.с. 146-147).

Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочину, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст. 115 ч. 1 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винуватого, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому, на думку колегії суддів, обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Аргументи обвинуваченого та його захисника про те, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово та однобічно, а також вони не підтверджують вини ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Вищевказані докази зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають.

Доводи апеляційних скарг про те, що умислу на вбивство потерпілого у обвинуваченого не було, дане правопорушення вчинив через необережність потерпілого є безпідставними та повністю спростовуються вищевикладеним, а саме: показаннями свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих дій тощо. Дії ОСОБА_8 з приводу вбивства потерпілого не виникли раптово, як він зазначає, а навпаки свідчать про його здатність усвідомлювати їх значення та керувати ними, тобто такі дії під час пострілу з рушниці, були обдуманими.

Так, після конфлікту з ОСОБА_11 , який відбувся в с. Володимирівка і фактично був закінчений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений направився до місця перебування потерпілого щоб продовжити з`ясовувати стосунки з останнім.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив про часткове визнання ОСОБА_8 вини, оскільки обвинувачений просив перекваліфікувати його дії на ст. 119 КК України, як вбивство через необережність, тим самим визнаючи, що постріл з рушниці здійснив саме він.

Колегія судів не враховує твердження обвинуваченого захисника про те, що постріл стався внаслідок удару рушниці об сторонні предмети або через натискання на верхні курки рушниці. Відповідно до висновку балістичної експертизи №8 від 31 січня 2014 року з даної рушниці здійснення пострілу без натискання на її спускові гачки (в результаті струсу, падіння на дерев`яну підлогу чи удару) не можливе (т.1 а.с.141-144). Крім того допитаний в судовому засіданні першої інстанції експерт-криміналіст ОСОБА_13 , який проводив дану експертизу пояснив, що під час дослідження зводилися курки рушниці, в такому стані по рушниці завдавалися удари киянкою, крім того, у вільному падінні рушниця відпускалася з висоти 1-2 м., на дерев`яну підлогу, струшувалася різкими рухами, однак при всіх вищевказаних діях постріл не відбувався. За таких підстав колегія судів розцінює цю позицію сторони захисту, як спробу уникнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Посилання апелянтів на суперечливі покази експерта ОСОБА_12 є необґрунтованими, так як колегія суддів визнає такі покази достовірними, що є логічними та узгоджуються між собою та фактичними обставинами справи і іншими доказами по справі у їх сукупності, зокрема показами свідків та висновками інших експертиз. Також, в суді першої інстанції експерт попереджався про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень. Крім того версія обвинуваченого, що потерпілий сам нажав на спусковий гачок рушниці, виникла лише в ході судового розгляду і суд розцінює її, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності. Під час слідчого експерименту, проведеного за участю захисника, обвинувачений зазначав, що під час направлення на нього потерпілим рушниці, він схопив рушницю лівою рукою за верхню частину дула, а правою рукою за нижню частину рушниці та почав відводити від себе з права в ліву сторону. В момент даної боротьби він (обвинувачений) почув постріл та почав та побачив, що дуло рушниці розташоване біля лівої сторони тулуба потерпілого. Потерпілий після пострілу відпусти рушницю та залишився лежати на ліжку. Рушниця залишилась в руках ОСОБА_8 . В зв`язку з цим експерт ОСОБА_12 у своєму додатковому висновку, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту від 15 січня 2014 року за участю ОСОБА_8 зазначив, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли виникнути при обставинах, на які вказав підозрюваний під час проведення слідчого експерименту. В той же час, в протоколі слідчого експерименту та у вказаному висновку експертизи відсутні будь-які вказівки на те, що потерпілий сам натиснув або мав фізичну можливість натиснути на спусковий гачок рушниці (т.1 а.с.56-58)

Захисником обвинуваченого під час апеляційного розгляду справи заявлялося клопотання про призначення по даному кримінальному провадженню комісійної комплексної медико-балістичної та криміналістичної експертизи для визначення однозначності механізму утворення тілесних ушкоджень отриманих потерпілим та зокрема можливість здійснення пострілу під час здійснення тиску на зведені верхні курки рушниці чи від удару рушниці по твердим предметам, одягу, чи кінцівок тіла. В ході судового розгляду встановлені обставини про вирішення яких ставиться питання в клопотанні. Крім того, в суді першої інстанції допитані експерти, які проводили балістичну експертизу та судово-медичні експертизи, в тому числі за наслідками слідчого експерименту. Наведені висновки експертиз сумнівів не викликають, є об`єктивними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами справи. Крім того вищевказані експертизи не є єдиним доказом, що підтверджують винуватість ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, оскільки вина доводиться сукупністю досліджених доказів.

Статтею 415 КПК України встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 не навели будь-яких обґрунтованих підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що узгодивши свою позицію наполягали в апеляційній інстанції, а тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Доводи захисника про те, що при призначенні міри покарання ОСОБА_8 не було взято до уваги його особу, те, що за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, після інциденту намагався потерпілому надати першу медичну допомогу, з місця події не зник та дочекався приїзду працівників міліції, є безпідставними, оскільки вони судом першої інстанції враховані належним чином, а також не підтверджують того, що обвинуваченому слід призначити більш м`яке покарання, враховуючи при цьому суспільну небезпечність вчиненого злочину, а саме умисне заподіяння смерті іншій особі.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких; особу винуватого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою,що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Твердження обвинуваченого про те, що було порушено його права на захист, оскільки під час його затримання йому не був наданий захисник є не належними, так як обвинуваченому був наданий захисник ОСОБА_45 , підпис якого міститься в протоколі затримання особи від 07.01.2014 року (т. 1 а.с. 188-192).

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах останнього залишити без задоволення, а вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 серпня 2014 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4