Справа № 643/1899/15-к
провадження №1-кп/643/338/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене у ЄРДР за № 0006213 20.11.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 23.07.1987 року Московським районним судом м. Харкова по ч.2 ст. 144, ч.2 ст. 186 ст. 46-1 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки; 18.03.1988 року Московським районним судом м. Харкова по ч.2 ст. 206, ст. 43 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 27.06.1992 за відбуттям строку; 13.07.1994 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206, ч.1 196-1, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі; 06.03.2002 року Харківським обласним судом за ч.3 ст. 185 ч.2 ст. 27, ст. 382, ч.2ст. 17, ч.6 ст. 19, ч.3 ст. 142ст. 19, ст. 142, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі, 10.10.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 391, ст. 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08.04.2006 року за відбуттям строку покарання; 17.05.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317,ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.03.2013 року з Жовтневої ВК №17 в зв`язку із відбуттям строку покарання, що проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2014 року, близько 04:30 години, ОСОБА_8 перебував за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 . з малознайомими ОСОБА_7 , 1981 р.н., та ОСОБА_9 , 1980 р.н., які вживали спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, раптово виникла сварка на підґрунті особистих неприязних відносин. В ході сварки з ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , маючи намір на його вбивство, тобто на протиправне заподіяння йому смерті, взяв з стільця ніж та умисно наніс ним удари, чим спричинив тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №117-С/15 від 09.02.2015 року,- проникаюче двобічне колото-різане торакоабдоминальне поранення з пошкодженням селезінки, печінки, непроникаючі різані рани тулубу, колото-різане поранення лівого стегна, які виникли від дії гострого колюче-ріжучого предмета та по ступені тяжкості проникаючі колото-різані рани відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя п.2.1.1 «а» «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., а решта колото-різаних і різаних ран належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більш трьох тижнів (21 дня) згідно п.2.3.1 «а»; 2.3.3. «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Однак, ОСОБА_8 свій умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця не довів, згодом останнього доставлено до лікарні, де йому лікарями своєчасно надана медична допомога.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 в нього не має, факти, викладені в обвинувальному висновку, він повністю підтверджує.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуютьсяя за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне спричинення смерті іншій особі.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений 17.05.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України, не працює.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке, відповіднодо ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст. 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлені.

При таких встановлених обставинах, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті, за якою останній обвинувачується, у вигляді позбавлення волі, оскільки суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили суд залишає раніше обраний - тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 22.11.2014 року.

Речові докази: кухонний ніж, що зберігається у камері схову речових доказів Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Х/о, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому ОСОБА_8 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору, потерпілому та захиснику засудженого.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3