справа № 1-102/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Костенка Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, 19.02.1952 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Росії,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого,

працюючого директором ТОВ «ДжіВіЕй» м. Бровари, жителя

м. Київ, вул. Героїв Сталінграду б. 20-а кв. 107, раніше

судимого 06.11.2009 року Броварським міськрайонним судом

Київської області за ст.ст.175 ч.1, 69 КК України до штрафу в

розмірі 1 700 грн.

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, як керівник підприємства, умисно допустив безпідставну невиплату заробітної плати більше, ніж за один місяць, за наступних обставин.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ДжіВіЕй» від 30.10.2002 року, директором вказаного товариства призначено ОСОБА_1, останній 01.12.2003 року на підставі наказу № 1 приступив до виконання своїх службових обов»язків. Згідно п. п. 6.11, 6.12 Статуту ТОВ «ДжіВіЕй» директор здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства, діє від його імені, організовує виконання рішень зборів учасників, має право першого підпису документів фінансового, матеріального, майнового, розрахункового та кредитного характеру, які є основою бухгалтерських записів, в тому числі угод, зобов»язань, звітів та балансів, а також наділений іншими організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями службової особи. Підписуючи в період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року платіжні відомості про облік (нарахування) заробітної плати та первинні розрахункові документи, згідно яких протягом вказаного періоду на рахунку ТОВ «ДжіВіЕй» були кошти, підсудний достовірно знав про наявність заборгованості по заробітній платі перед 24 працівниками, яка станом на 01.01.2011 року складала 180 764 грн. 61 коп., що виникла в результаті її невиплати ОСОБА_2 за період з листопада 2009 року по квітень 2010 року в розмірі 4 626 грн.16 коп., ОСОБА_3 за період з листопада 2009 року по червень 2010 року в сумі 8 359 грн. 03 коп., ОСОБА_4 за період з листопада 2009 року по грудень 2010 року в сумі 10 943 грн.50 коп., ОСОБА_5 за період з листопада 2009 року по серпень 2010 року в розмірі 7 472 грн. 81 коп., ОСОБА_6 за період з листопада 2009 року по грудень 2010 року в сумі 10 936 грн. 27 коп., ОСОБА_7 за період з листопада по грудень 2010 року в розмірі 1 511 грн. 30 коп., ОСОБА_8 за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 14 047 грн. 08 коп., ОСОБА_9 за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року в сумі 10 654 грн. 27 коп., ОСОБА_10 за період з жовтня 2009 року по серпень 2010 року в сумі 10 709 грн. 86 коп., ОСОБА_11 за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 14 864 грн. 94 коп., ОСОБА_12 за період з жовтня 2009 року по липень 2010 року, а також вересень, листопад, грудень 2010 року в сумі 2 014 грн. 29 коп., ОСОБА_13 за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 11 559 грн.13 коп., ОСОБА_14 за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року в сумі 10 627 грн. 06 коп., ОСОБА_15 за період з жовтня 2009 року по липень 2010 року в сумі 7 503 грн. 67 коп., ОСОБА_16 за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 2 757 грн. 11 коп., ОСОБА_17 за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 10 218 грн.08 коп., ОСОБА_18 за період з грудня 2009 року по червень 2010 року в сумі 5269 грн.63 коп., ОСОБА_19 за період з грудня 2009 року по серпень 2010 року в сумі 6 278 грн. 76 коп., ОСОБА_20 за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 10 225 грн. 70 коп., ОСОБА_21 за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року в сумі 758 грн. 68 коп., ОСОБА_22 за період з грудня 2009 року по квітень 2010 року в розмірі 541 грн. 95 коп., ОСОБА_23 за період з грудня 2009 року по грудень 2010 року в розмірі 10 037 грн. 18 коп., ОСОБА_24 за період з лютого по березень 2010 року в сумі 1 247 грн. 52 коп.

Незважаючи на наявність вищевказаної заборгованості, маючи на рахунку підприємства достатню суму коштів, отриманих в результаті його господарської діяльності за період з 01.10.2009 року по 24.01.2011 року, підсудний у порушення вимог ч. 7 ст. 43 Конституції України, ст.ст. 15, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 97 КЗпП України за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року провів часткову виплату заробітної плати. Так, за період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року на розрахунковий рахунок ТОВ «ДжіВіЕй» надійшло 100 525 грн.17 коп., з яких директором ОСОБА_1 здійснене часткове відрахування на заробітну плату працівникам в сумі 23 967 грн. 30 коп., сплачено податків на суму 19 155 грн. 50 коп., погашено заборгованість за оренду приміщень у розмірі 57 402 грн. 37 коп.; за період з 01.01.2010 року по 24.01.2011 року підприємством отримано 195 657 грн. 15 коп., з яких на заробітну плату працівникам відраховано 39 147 грн. 21 коп., сплачено податків на суму 28 276 грн. 87 коп., здійснено інші витрати в розмірі 128 233 грн. 07 коп., у тому числі погашено заборгованість за оренду приміщень.

Таким чином підсудний, маючи можливість погашення заборгованості по заробітній платі перед 24 працівниками на загальну суму 180 764 грн. 61 коп., що виникла за період з жовтня 2009 року по грудень 2010 року, тобто більше ніж за один місяць, всупереч ст.ст. 97, 115 КЗпП України, згідно яких оплата праці здійснюється власником або уповноваженим ним органом у першочерговому порядку, всі інші платежі -після виконання зобов»язань щодо оплати праці, заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, умисно порушив трудові права громадян на своєчасне одержання винагороди за працю.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що з 30.10.2002 року він є співзасновником ТОВ «ДжіВіЕй», загальними зборами учасників був обраний на посаду директора, з 01.12.2003 року приступив до виконання своїх обов»язків. Згідно Статуту підприємства, крім виконання інших обов»язків, він розпоряджається коштами ТОВ «ДжіВіЕй», які витрачаються на забезпечення поточної діяльності, що включає виплату заробітної плати, податків, інших загальнообов»язкових платежів, придбання матеріалів та послуг, необхідних для здійснення господарської діяльності. Товариство створено з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах, послугах та одержання прибутку за рахунок підприємницької діяльності у сфері виробничих видів побутового обслуговування населення тощо, на день розгляду справи в штаті налічується 12 осіб, решта працівників звільнилась. Заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 180 764 грн. 61 коп. утворилась з жовтня 2009 року по грудень 2010 року, в тому числі перед звільненими працівниками. Причиною її виникнення є зменшення об»ємів продажу виготовленої трикотажної продукції внаслідок значного зниження платоспроможності населення. За період з 01.10.2009 року по 24.01.2011 року на розрахунковий рахунок ТОВ «ДжіВіЕй» загалом надійшли кошти в розмірі 296 182 грн. 32 коп., із яких 63 114 грн. 51 коп. він відрахував на заробітну плату, крім того сплатив податки, погасив заборгованість з орендної плати, частину грошей спрямував на закупівлю сировини для продовження господарської діяльності. Усвідомлюючи порушення трудових прав працівників підприємства, він умисно не виплатив заробітну плату, цим самим заощадивши кошти на орендну плату і закупівлю сировини, оскільки в іншому випадку допустив би зупинення провадження господарської діяльності ТОВ «ДжіВіЕй», що суперечить його статутним цілям. 09.02.2011 року товариством повністю погашена заборгованість перед 24 працівниками шляхом повного погашення кожному існуючої перед ним заборгованості.

Враховуючи те, що фактичні обставини справи не оспорювались, судом встановлено вірність розуміння їх підсудним і відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.175 КК України, як безпідставна умисна невиплата керівником підприємства заробітної плати більше, ніж за один місяць, його вина в інкримінованому злочині доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думки потерпілих, висловлені в письмових заявах, які жодних претензій до директора підприємства не мають, просять закрити відносно нього кримінальну справу з огляду на виникнення заборгованості по заробітній платі внаслідок зниження платоспроможності населення, яке призвело до значного зменшення об»ємів продажу продукції, дані про підсудного, що 06.11.2009 року був засуджений Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 175 ч.1, 69 КК України до штрафу в розмірі 1 700 грн., який сплатив 21.02.2011 року, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом»якшуючими покарання ОСОБА_1 обставинами є щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди шляхом повного погашення 09.02.2011 року заборгованості по заробітній платі перед працівниками підприємства в розмірі 180 764 грн. 61 коп., а також скоєння злочину внаслідок збігу тяжких обставин, які об»єктивно несприятливо склалися для винного, оскільки протягом 2008-2010 років внаслідок фінансової нестабільності відбулось значне падіння купівельного попиту на трикотажну продукцію, виготовленням якої займається ТОВ «ДжіВіЕй». Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 покарання без ізоляції від суспільства, тому засуджує його до виправних робіт. Враховуючи пом»якшуючі покарання підсудного обставини, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, суд застосовує ст. 69 КК України до додаткової міри покарання та не позбавляє ОСОБА_1 права обіймати посади, пов»язані з адміністративно-розпорядчою діяльністю. При цьому суд переконаний, що обрані вид і міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення підсудного.

Цивільні позови в справі не заявлялися, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України , суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 175 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 6 ( шести ) місяців виправних робіт з відрахуванням десяти відсотків заробітку в доход держави, з застосуванням ст. 69 КК України, без позбавлення права обіймати посади, пов»язані з адміністративно-розпорядчою діяльністю.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 залишити без змін - у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з часу його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська