Справа № 567/274/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2015 рокум. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
секретар - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого слюсарем-ремонтником на Шепетівському цукровому заводі, із неповною середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вільгір Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , громадянина України, працюючого електро-зварювальником у вагонному депо станції «Шепетівка», із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
18.03.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було досягнуто угоди про примирення.
Згідно умов вказаної угоди обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, а потерпілий ОСОБА_4 зобов`язався підтвердити відшкодування завданих йому в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитків.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинні понести обвинувачені у разі затвердження такої угоди за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, поклавши на них обов`язки передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтримавши угоду, повністю визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та пояснили, що вони розуміють права, надані їм законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом та просять затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченими, просив її затвердити та пояснив, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Пояснив, що він до обвинувачених жодних претензій матеріального чи нематеріального характеру не має, завдані збитки йому відшкодовано.
Суд, розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України.
Судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Водночас судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_6 обов"язки передбачені п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази металопрокатну двотаврову балку довжиною 220 см., шириною 30 см., загальною вагою 147 кг. - вважати повернутими потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1