Справа № 761/5696/15-к
Провадження №1-кп/761/481/2015
В И Р О К
іменем України
24 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001155 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 02 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні холу ТЦ «Глобус 1-лінія», розташованого на площі Майдан Незалежності в м. Києві, звернув увагу на громадянина США ОСОБА_6 , який сидів на стільці за столиком в зазначеному холі та на спинці якого висіла куртка, з кишені якої виглядав гаманець. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна вказаного гаманця. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 сів за сусідній столик, позаду гр. ОСОБА_6 , та скориставшись неуважністю останнього, непомітно для оточуючих, своєю рукою проник до кишені куртки ОСОБА_6 , звідки таємно викрав приватне майно останнього, а саме: гаманець, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились гроші в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБ України на момент вчинення кримінального правопорушення становить 64 560 гривень, посвідчення водія та посвідчення особи «ID-card», «Green card», видані на ім`я ОСОБА_6 , дисконтні картки, дві банківські картки, які матеріальної цінності не представляють. А всього ОСОБА_5 таємно викрав приватне майно ОСОБА_6 на загальну суму 64 560 гривень, що є значною шкодою, так як в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись на власний розсуд, чим спричинив потерпілому значної матеріальної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він 02.02.2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні холу ТЦ «Глобус 1-лінія» на площі Майдан Незалежності в м. Києві, звернув свою увагу на раніше незнайомого громадянина ОСОБА_6 , який сидів на стільці за столиком в зазначеному холі та на спинці якого висіла куртка з кишені якої виглядав гаманець. Реалізуючи свій умисел, він сів за сусідній столик, позаду гр. ОСОБА_6 , та скориставшись неуважністю останнього, непомітно для оточуючих своєю рукою проник до кишені куртки ОСОБА_6 , звідки таємно викрав майно, а саме: гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 4000 доларів США, посвідчення водія та посвідчення особи «ID-card», «Green card», видані на ім`я ОСОБА_6 , дисконтні картки, дві банківські картки, після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, але невдовзі був затриманий та викрадене майно було у нього вилучене.

У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, відсутністю будь-яких претензій з боку потерпілого, просить суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення злочину/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, що завдала значної шкоди потерпілому, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, викрадене майно повернуто, відсутність претензій з боку потерпілого.

Також при призначенні покарання ОСОБА_5 судом враховуються дані про його особу, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, його вік та стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 4-х /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом 2-х /двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази, а саме:

- CD-диск залишити при матеріалах кримінального провадження;

- гаманець чорного кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , «Green card» ім`я ОСОБА_6 , дві банківські картки «ID-card», дисконтні картки, грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, купюрами по 100 доларів США, паспорт громадянина США на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на власне ім`я, 2 банківські картки «Маестро», 3 дисконтні картки повернути власнику - потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя