АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/1088/14-к Головуючий І інстанції:
Номер провадження 11кп/790/806/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.190 КК України
У Х В А Л А

Іменем України

2 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - Попсуйшапка,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою підсудного ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2014 року, згідно з яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працюючий, що зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий, -

засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвалено про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в відшкодування матеріальної шкоди 13399 грн. 65 коп.

Згідно з вироком, 27 серпня 2013 року між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_7 укладений цивільно-правовий договір підряду, на підставі якого ОСОБА_7 взяв на себе зобов`язання виконувати перевезення вантажу відповідно до завдання замовника, строком до 27 лютого 2014 року, в свою чергу ФОП « ОСОБА_6 » зобов`язався забезпечувати ОСОБА_7 паливом, документацією та здійснення оплати виконаної ним роботи.

Після цього, починаючи з 28 серпня 2013 року до 21 жовтня 2013 року ОСОБА_7 на автомобілі «ДАФ» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з бортовим напівпричепом (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) за замовленнями ОСОБА_6 здійснив чотири рейси по перевезенню вантажу з території України до Російської Федерації.

12 листопада 2013 року на адресу ОСОБА_6 з ТОВ «Лтек-Транс» надійшло замовлення щодо перевезення вантажу з м. Луганськ до м. Тихвін Ленінградської області Російської Федерації. Для виконання вказаної заявки на перевезення вантажу ОСОБА_6 домовився про зустріч з ОСОБА_7 на окружній дорозі м. Харкова біля СТО «Тіп-Топ» для передачі йому документів та грошей, необхідних для забезпечення вказаної заявки по перевезенню вантажу до Російської Федерації.

Близько 17-00 год. цього ж дня ОСОБА_7 на автомобілі «ДАФ» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з бортовим напівпричепом (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) приїхав до СТО «Тіп-Топ», де зустрівся з ОСОБА_6 . Останній, для забезпечення рейсу, передав ОСОБА_7 гроші у сумі 55000 російських рублів та 1700 гривень. В свою чергу ОСОБА_7 , отримавши право на користування та розпорядження вказаними грошима, маючи мету, направлену на їх привласнення та невиконання при цьому зобов`язання перед ОСОБА_6 щодо перевезення багажу, біля 21 год. 30 хв. 12 листопада 2013 року поставив вищевказаний автомобіль на стоянку, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Автомобільна, 8 та звернув на свою користь грошові кошти у сумі 55000 російських рублів та 1700 гривень, та не виконавши зобов`язання з перевезення вантажу, поїхав до себе додому.

Прокурор від своєї апеляційної скарги відмовився.

За змістом своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, вважаючи оскаржуваний вирок незаконним та необґрунтованим. Так, підсудний оспорює кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 190 КК України, належність та допустимість доказів свідків у кримінальному провадженні, посилається на неправомірність задоволення цивільного позову, неповноту, поверхність і однобічність судового розгляду. Крім того підсудний ОСОБА_7 просить повторно дослідити та витребувати докази для встановлення достовірності показань свідків і потерпілого.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 21 серпня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року вищезазначену ухвалу скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підсудного, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Положення п. 3 ч.1 ст. 409 КК України передбачають, що підставою для скасування або зміни судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону у ч. 1 ст.412 КПК України визначено такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з вироку, у засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав. При цьому не заперечуючи, що отримав від ОСОБА_6 1 700 грв. за виконану раніше роботу, стверджував, що інших коштів він йому не передавав.

Разом з тим, ОСОБА_7 визнано винним у зверненні на свою користь грошових коштів у сумі 55 000 російських рублів та 1 700 гривень, що передав йому потерпілий ОСОБА_6 . Зазначені дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо правильності кваліфікації цих дій ОСОБА_7 , колегія суддів відзначає, що судом при формулюванні обвинувачення, на порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, не наведено, спосіб вчинення кримінального правопорушення, тобто, що саме таким шляхом він заволодів грошовими коштами потерпілого і також не зазначено розмір шкоди, заподіяної потерпілому, в національній грошовій одиниці, що порушує право обвинуваченого на захист.

Зазначені порушення є істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, такими, що перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і, виходячи з загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України щодо забезпечення права на захист, є безумовною підставою для його скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому, положення ч. 2 ст. 415 КПК України зазначають, що суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції не вправі вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З огляду на підстави скасування цього рішення, інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо належності та допустимості доказів пояснень свідків, неправомірності задоволення цивільного позову, неповноти судового розгляду мають бути перевірені та оцінені у порядку, встановленому КПК України для судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про постановлення виправдовувального вироку є передчасними, а тому колегія суддів скасовуючи вирок з зазначених вище підстав, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційну скаргу задовольняє частково.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: