Справа № 1-514/11
Провадження №1/761/114/2013
В И Р О К

іменем України

25 грудня 2013 року
місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі: головуючого - судді Слободянюка
П.Л., при секретарі Захарченко Н.В.,
Банас М.К., Омелянчук А.О., Малкової Д.С.,
Клосі Д.М., Демешко М.В., за участю
прокурора Шаповалова Є.О., потерпілих:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, представників
потерпілих: ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, підсудного
ОСОБА_27, захисника ОСОБА_28, у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва розглянув кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Междугранка Зіминський району
Іркутської області Російської
Федерації, українця, громадянина
України, одруженого, який працює
провідним науковим співробітником
Інституту Держави та права імені
Корецького, проживає за адресою:
АДРЕСА_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4
ст. 190 КК України.

Шевченківський районний суд м. Києва

В С Т А Н О В И В:

підсудний ОСОБА_27, визначивши вчинення
злочинів, як основне джерело для
здобуття коштів та матеріальних благ
для свого існування, діючи з корисливих
спонукань, з метою особистого
збагачення шляхом вчинення умисних
злочинів, направлених на заволодіння
шляхом зловживання довірою чужим
майном - грошовими коштами потерпілих
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_15,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_13,
протягом липня 2008 року - червня 2010 року,
вчинив шахрайські дій відносно
останніх за наступних обставин.

Так, у вересні 2008 року підсудний
ОСОБА_27, створюючи умови для
заволодіння у подальшому грошовими
коштами потерпілого ОСОБА_7 та
викликаючи у нього довірливе ставлення
до себе, повідомив останньому, що в
нього є можливість придбати автомобілі
за ціною нижчою їхньої фактичної
ринкової вартості, а далі, у вересні 2008
року, потерпілий ОСОБА_7 передав
підсудному ОСОБА_27 грошові кошти в сумі
12 000 доларів США, який, в свою чергу, у
зазначений час, після отримання
вказаних грошових коштів, передав
потерпілому ОСОБА_7 автомобіль марки
«Suzuki».

В наступному, у продовження реалізації
свого злочинного умислу, направленого
на заволодіння грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_7 шляхом зловживання
довірою, 27 грудня 2008 року, о 20 годині,
підсудний ОСОБА_27, використовуючи
довірливе ставлення до себе з боку
потерпілого ОСОБА_7, створене фактом
постачання останньому автомобіля у
вересні 2008 року за ціною нижчою його
фактичної ринкової вартості,
перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5,
заволодів його грошовими коштами в
сумі 15 000 доларів США, що на час скоєння
злочину за курсом НБУ складало 116 850
гривень, при цьому ці кошти потерпілий
ОСОБА_7, будучи введеним в оману
підсудним ОСОБА_27 щодо його справжніх
намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошті будуть використані для придбання
автомобіля, який поставиться йому у
встановлений термін, передав
підсудному ОСОБА_27 в якості оплати за
поставку автомобіля марки «Mitsubishi Lancer».

У подальшому, заволодівши грошовими
коштами потерпілого ОСОБА_7 у загальній
сумі 15 000 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 116 850 гривень, підсудний
ОСОБА_27 згаданий автомобіль не
поставив, а зазначеними грошовими
коштами розпорядився на власний
розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7
матеріальну шкоду на загальну суму 116 850
гривень.

Також, 10 лютого 2009 року, о 20 годині,
підсудний ОСОБА_27, діючи повторно,
перебуваючи в приміщенні квартири
АДРЕСА_1, заволодів шляхом зловживання
довірою грошовими коштами потерпілого
ОСОБА_7 в сумі 10 000 гривень, який, будучи
введеним в оману підсудним ОСОБА_27 щодо
його справжніх намірів, його діями та
повідомленням про те, що отримані ним в
якості позики ці кошти будуть
повернуті йому у встановлений термін,
передав останньому, після чого,
заволодівши згаданими грошовими
коштами, підсудний ОСОБА_27, вказані
кошти потерпілому ОСОБА_7 не повернув
та розпорядився ними на власний розсуд,
спричинивши потерпілому ОСОБА_7,
матеріальну шкоду на загальну суму 10 000
гривень.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння шляхом зловживання
довірою чужим майном, підсудний
ОСОБА_27, діючи повторно, у жовтні 2008
року, створюючи умови для заволодіння
у подальшому грошовими коштами,
належними потерпілому ОСОБА_10 та
викликаючи у останнього довірливе
ставлення до себе, повідомив йому, що в
нього є можливість придбати автомобілі
за ціною нижчою їхньої фактичної
ринкової вартості, а також те, що
замовлений автомобіль є в наявності та
треба тільки оформили відповідні
документи.

У продовження реалізації свого
злочинного умислу, направленого на
заволодіння грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_10 шляхом зловживання
довірою, 31 жовтня 2008 року, підсудний
ОСОБА_27, використовуючи довірливе
ставлення до себе з боку вказаного
потерпілого, о 17 годині перебуваючи на
вул. Нижній Вал, 51 у м. Києві, заволодів
грошовими коштами останнього в сумі 50
000 доларів США, що на час скоєння
злочину за курсом НБУ складало 288 020
гривень. Кошти в указаній сумі
потерпілий ОСОБА_10, будучи введеним в
оману підсудним ОСОБА_27 щодо його
справжніх намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошті будуть використані для придбання
автомобіля, який поставиться ОСОБА_10 у
встановлений термін, передав
підсудному ОСОБА_27 в якості оплати за
поставку автомобіля марки «BMW X5».

Заволодівши грошовими коштами,
належними потерпілому ОСОБА_10 у
загальній сумі 50 000 доларів США, що за
курсом НБУ еквівалентно 288 020 гривень,
підсудний ОСОБА_27 автомобіль не
поставив, а зазначеними коштами
розпорядився на власний розсуд,
спричинивши потерпілому ОСОБА_10
матеріальну шкоду на загальну суму 288 020
гривень, яка в шістсот і більше разів
перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян, тобто, в особливо
великих розмірах.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у січні 2009 року
створюючи умови для заволодіння у
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_2 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив йому, що він має можливість
придбати автомобілі за ціною нижчою
їхньої фактичної ринкової вартості, а в
подальшому, у продовження реалізації
свого злочинного умислу, в січні 2009
року, використовуючи довірливе
ставлення з боку потерпілого ОСОБА_2 до
себе, створене фактом постачання у
вересні та грудні 2008 року автомобілів
його знайомому за ціною нижчою його
фактичної ринкової вартості,
перебуваючи на АДРЕСА_7, заволодів його
грошовими коштами в сумі 100 000 гривень,
при цьому кошти в цій сумі потерпілий
ОСОБА_2, будучи введеним в оману
підсудним ОСОБА_27 щодо його справжніх
намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошти будуть використані для придбання
автомобіля, який поставиться йому у
встановлений термін, передав
підсудному ОСОБА_27 в якості оплати за
поставку автомобіля марки «Mitsubishi Colt».

Заволодівши грошовими коштами,
належними потерпілому ОСОБА_2 у
загальній сумі 100 000 гривень, підсудний
ОСОБА_27 автомобіль не поставив, а
зазначеними грошовими коштами
розпорядився на власний розсуд,
спричинивши потерпілому ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 100 000
гривень.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у березні 2009 року
створюючи умови для заволодіння у
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_3 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
створене фактом постачання автомобіля
останньому у вересні 2008 року,
перебуваючи в приміщенні квартири
АДРЕСА_2, заволодів його грошовими
коштами у сумі 40 000 доларів США, що на
час скоєння злочину згідно курсу НБУ
складало 308 000 гривень. При цьому, ці
кошти потерпілий ОСОБА_3, будучи
введеним в оману підсудним ОСОБА_27 щодо
його справжніх намірів, діями цієї
особи та повідомленням про те, що
отримані їм в якості позики грошові
кошти будуть повернуті у встановлений
термін, передав останньому, який,
заволодівши ними, їх не повернув та
розпорядився ними на власний розсуд,
спричинивши потерпілому ОСОБА_3
матеріальну шкоду на загальну суму 308 000
гривень.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у червні 2009 року
створюючи умови для заволодіння в
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_15 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив йому, що він має можливість
придбати автомобіль за ціною нижчою
його фактичної ринкової вартості. Далі,
у продовження реалізації свого
злочинного умислу, 12 червня 2009 року, о 12
годині, підсудний ОСОБА_27,
використовуючи довірливе ставлення до
себе з боку потерпілого ОСОБА_15,
перебуваючи в районі «Палацу спорту» у
м. Києві, заволодів грошовими коштами
останнього в сумі 72 000 доларів США, що на
час скоєння злочину за курсом НБУ
складало 547 941, 6 гривень. При цьому,
вказані кошти потерпілий ОСОБА_15,
будучи введеним в оману підсудним
ОСОБА_27 щодо його справжніх намірів,
діями цієї особи та повідомленням про
те, що надані йому кошті будуть
використані для придбання автомобіля,
який поставиться йому у встановлений
термін, передав останньому в якості
оплати за поставку автомобіля марки
«Lexus 570», після чого, підсудний ОСОБА_27,
заволодівши цими грошовими коштами,
автомобіля не поставив, а розпорядився
ними на власний розсуд, спричинивши
потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду
на загальну суму 547 941,6 гривень, яка в
шістсот і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян, тобто, в особливо великих
розмірах.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у вересні 2009 року,
створюючи умови для заволодіння в
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_9 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив йому, що він має можливість
придбати автомобілі за ціною нижчою
їхньої фактичної ринкової вартості.
Далі, у продовження реалізації свого
злочинного умислу, на початку вересня
2009 року, о 12 годині, підсудний ОСОБА_27,
використовуючи довірливе ставлення до
себе з боку потерпілого ОСОБА_9,
перебуваючи на АДРЕСА_8, заволодів
грошовими коштами вказаного
потерпілого в сумі 20 000 доларів США. В
наступному, у другій половині вересня
2009 року, підсудний ОСОБА_27 повідомив
потерпілому ОСОБА_9 завідомо
неправдиві відомості про те, що
автомобіль, замовлений останнім,
начебто вже знаходиться на території
митниці, тому необхідно передати іншу
частину грошових коштів у сумі 17000
доларів США, що становитиме повну
вартість автомобіля, який
постачається, на що потерпілий ОСОБА_9
наступного дня, о 12 годині, перебуваючи
біля універмагу «Україна» за адресою:
пр. Перемоги у м. Києві, передав йому
грошові кошти в сумі 17 000 доларів США та
10 000 гривень, при цьому, ці кошти
потерпілий ОСОБА_9, будучи введеним в
оману підсудним ОСОБА_27 щодо його
справжніх намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошти будуть використані для придбання
автомобіля, який йому поставиться у
встановлений термін передав
підсудному ОСОБА_27 в якості оплати за
поставку автомобіля марки «Honda Accord».

Заволодівши грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_9 у загальній сумі 10
000 гривень та 37 000 доларів США, що за
курсом НБУ еквівалентно 295 593 гривень,
підсудний ОСОБА_27 автомобіля не
поставив, а зазначеними грошовими
коштами розпорядився на власний
розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9
матеріальну шкоду на загальну суму 305 593
гривень, яка в шістсот і більше разів
перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян, тобто в особливо
великих розмірах.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у вересні 2009 року,
створюючи умови для заволодіння в
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_8 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив йому, що він має можливість
придбати автомобілі за ціною нижчою
їхньої фактичної ринкової вартості.
Далі, з метою приховати свій реальний
злочинний намір та створюючи у
потерпілого ОСОБА_8 враження
добросовісного підприємця і ділового
партнера, підсудний ОСОБА_27 повідомив
вказаному потерпілому, що він є
власником автосалону, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10, який
в дійсності належить ТОВ «ТД Компанія
«Вибір».

В наступному, у продовження реалізації
свого злочинного умислу, 4 лютого 2010
року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_9,
підсудний ОСОБА_27, використовуючи
довірливе ставлення з боку потерпілого
ОСОБА_8 до себе, заволодів грошовими
коштами останнього в сумі 140 000 доларів
США, що на час скоєння злочину згідно
курсу НБУ складало 1 120 168 гривень.

Далі, у продовження злочинного умислу,
продовжуючи використовувати довірливе
ставлення потерпілого ОСОБА_8 до себе,
підсудний ОСОБА_27, 15 лютого 2010 року, о 15
годині, перебуваючи на Житомирській
трасі в Київській області, повідомив
вказаному потерпілому завідомо
неправдиві відомості про те, що
автомобіль, замовлений ним, начебто вже
знаходиться на території митниці, тому
необхідно передати іншу частину
грошових коштів у сумі 115 000 доларів США,
що становитиме повну вартість
автомобіля, який постачається, на що
потерпілий ОСОБА_8 передав йому ці
кошти, що на час скоєння злочину згідно
курсу НБУ складало 920287,5 гривень. При
цьому, кошти в указаній сумі потерпілий
ОСОБА_8, будучи введеним в оману
підсудним ОСОБА_27 щодо його справжніх
намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошти будуть використані для придбання
автомобіля, який поставиться йому у
встановлений термін, передав
підсудному ОСОБА_27 в якості оплати за
поставку автомобіля марки «Mercedes S
класу».

Заволодівши грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_8 у загальній сумі 255
000 доларів США, підсудний ОСОБА_27
автомобіль не поставив, а зазначеними
грошовими коштами розпорядився на
власний розсуд, спричинивши
потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду
на загальну суму 2040455,5 гривень, яка в
шістсот і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян, тобто, в особливо великих
розмірах.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у лютому 2010 року,
створюючи умови для заволодіння у
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_6 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив йому, що в нього є можливість
придбати автомобіль за ціною нижчою
його фактичної ринкової вартості. В
наступному, з метою приховати свій
реальний злочинний намір та створюючи
у потерпілого ОСОБА_6 враження
добросовісного підприємця і ділового
партнера, підсудний ОСОБА_27 повідомив
вказаному потерпілому, що він є
власником автосалону, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10, який
в дійсності належить ТОВ «ТД Компанія
«Вибір» та запропонував скласти
договір про придбання автомобіля з
вказаним підприємством, працівники
якого не усвідомлювали про злочинний
намір підсудного ОСОБА_27

Далі, у продовження реалізації свого
злочинного умислу, направленого на
заволодіння грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_6, 11 лютого 2010 року,
підсудний ОСОБА_27, використовуючи
довірливе ставлення з боку ОСОБА_6 до
себе, перебуваючи у приміщенні
автосалону за адресою: АДРЕСА_10,
заволодів грошовими коштами
останнього в загальній сумі 72 000
доларів США, що на час скоєння злочину
за курсом НБУ складало 576 720 гривень. При
цьому, кошти в указаній сумі потерпілий
ОСОБА_6, будучи введеним в оману
підсудним ОСОБА_27 щодо його справжніх
намірів, діями цієї особи та
повідомленням про те, що надані йому
кошти будуть використані для придбання
автомобіля, який йому поставиться у
встановлений термін, передав
підсудному ОСОБА_27 в якості
передоплати за поставку автомобіля
марки «Range Rover» моделі «Sport Super Charged»,
після чого, заволодівши згаданими
коштами, підсудний ОСОБА_27 автомобіль
не поставив, а розпорядився ними на
власний розсуд, спричинивши
потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду,
на загальну суму 576 720 гривень, яка в
шістсот і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян, тобто, в особливо великих
розмірах.

Крім того, з метою реалізації
злочинного умислу, спрямованого на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою, підсудний ОСОБА_27,
діючи повторно, у травні 2010 року
створюючи умови для заволодіння в
подальшому грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_13 та викликаючи у
нього довірливе ставлення до себе,
повідомив вказаному потерпілому, що в
нього є можливість придбати автомобіль
за ціною нижчою його фактичної
ринкової вартості. Далі, у продовження
реалізації свого злочинного умислу, 5
травня 2010 року, підсудний ОСОБА_27,
використовуючи довірливе ставлення з
боку потерпілого ОСОБА_13 до себе,
перебуваючи в районі Контрактової
площі в м. Києві, заволодів грошовими
коштами останнього в сумі 28 000 доларів
США, що на час скоєння злочину за курсом
НБУ складало 221 925, 2 гривень. При цьому,
ці кошти потерпілий ОСОБА_13, будучи
введеним в оману підсудним ОСОБА_27 щодо
його справжніх намірів, діями цієї
особи та повідомленням про те, що
надані йому кошти будуть використані
для придбання автомобіля, який
поставиться йому у встановлений
термін, передав підсудному ОСОБА_27 в
якості передоплати за поставку
автомобіля марки «Nissan Navara».

В наступному, з метою приховати свій
реальний злочинний намір та створюючи
у потерпілого ОСОБА_13 враження
добросовісного підприємця і ділового
партнера, підсудний ОСОБА_27
запропонував скласти договір про
придбання автомобіля з автосалоном
«Автомобільний центр Голосіївський»,
працівники якого не усвідомлювали про
злочинний намір останнього.

Заволодівши грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_13 у загальній сумі 28
000 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 221 925,2 гривень, підсудний
ОСОБА_27 автомобіля не поставив, а
зазначеними грошовими коштами
розпорядився на власний розсуд,
спричинивши ОСОБА_13, матеріальну шкоду
на загальну суму 221 925,2 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_27
свою вину у вчинених шахрайських діях
по відношенню до потерпілих ОСОБА_7,
ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_9,
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 визнав
повністю, при цьому підтвердив
викладені раніше фактичні обставини та
пояснив, що у вересні 2008 року,
викликаючи у потерпілого ОСОБА_7
довірливе ставлення до себе, повідомив
йому, що він може придбати автомобілі
за нижчою ціною, і пізніше, у вересні 2008
року, ОСОБА_7 передав йому 12 000 доларів
США, а він за це передав йому автомобіль
марки «Suzuki». Далі, 27 грудня 2008 року, о 20
годині, він знаходячись за адресою:
АДРЕСА_5, отримав від ОСОБА_7 15 000
доларів США нібито за поставку
автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», проте
пізніше цими коштами розпорядився на
власний розсуд. Також, підсудний
ОСОБА_27 пояснив, що 10 лютого 2009 року, о 20
годині, він, перебуваючи в приміщенні
квартири АДРЕСА_1, отримав від ОСОБА_7
нібито в якості позики 10 000 гривень,
однак в наступному ці кошти ОСОБА_7 не
повернув, а розпорядився ними на
власний розсуд.

Також, як пояснив підсудний ОСОБА_27, у
жовтні 2008 року, познайомившись з
потерпілим ОСОБА_10, він повідомив
останньому, що в нього є можливість
придбати автомобілі за ціною нижчою
їхньої фактичної ринкової вартості, а
пізніше, 31 жовтня 2008 року, знаходячись
на вул. Нижній Вал, 51 у м. Києві,
заволодів його грошовими коштами в
сумі 50 000 доларів США, нібито для
придбання автомобіля «BMW X5», проте у
наступному цей автомобіль ОСОБА_10 він
не поставив, а згаданими коштами
розпорядився на власний розсуд.

Крім того, як далі пояснив підсудний
ОСОБА_27, у січні 2009 року, перебуваючи на
АДРЕСА_7, пообіцявши поставити
потерпілому ОСОБА_2 за 100 000 гривень
автомобіль марки «Mitsubishi Colt», отримав
від останнього вказану суму, однак
зазначене авто не поставив,
розпорядившись цими коштами власний
розсуд.

Також, як пояснив підсудний ОСОБА_27 у
березні 2009 року, знаходячись в
приміщенні квартири АДРЕСА_2, він
заволодів грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_3, в сумі 40 000 доларів
США, при цьому, вказані кошти він
отримав як позику, що підлягала
поверненню у встановлений термін,
проте, пізніше, ці кошти ОСОБА_3 не
повернув, а розпорядився ними на
власний розсуд.

Крім того, як показав підсудний ОСОБА_27,
у червні 2009 року він повідомив
потерпілому ОСОБА_15, що має можливість
придбати автомобіль за ціною нижчою
його фактичної ринкової вартості, а
пізніше, 12 червня 2009 року, о 12 годині,
знаходячись в районі приміщення
«Палацу спорту» у м. Києві, заволодів
грошовими коштами останнього в сумі 72
000 доларів США в якості оплати нібито за
поставку автомобіля марки «Lexus 570»,
після чого, це авто ОСОБА_15 не поставив,
розпорядившись отриманими від нього
коштами на власний розсуд.

Крім того, як підсудний ОСОБА_27 показав
в суді, у вересні 2009 року, він повідомив
потерпілому ОСОБА_9 про можливість
придбати автомобілі за ціною нижчою
їхньої фактичної ринкової вартості, а
далі, перебуваючи на АДРЕСА_8,
заволодів у останнього грошовими
коштами в сумі 20 000 доларів США. Пізніше,
у другій половині вересня 2009 року, він
повідомив ОСОБА_9 завідомо неправдиві
відомості про те, що автомобіль, який
він замовив, начебто вже знаходиться на
території митниці, а тому необхідно
передати іншу частину грошових коштів
у сумі 17 000 доларів США, що складатиме
повну вартість автомобіля, після чого,
наступного дня, о 12 годині, знаходячись
біля універмагу «Україна» за адресою:
просп. Перемоги у м. Києві, ОСОБА_9
передав йому 17 000 доларів США і 10 000
гривень в якості оплати за нібито
поставку автомобіля марки «Honda Accord»,
якими він розпорядився на власний
розсуд.

Крім того, як пояснив далі підсудний
ОСОБА_27, у вересні 2009 року, він
повідомив потерпілому ОСОБА_8, що має
можливість придбати автомобілі за
ціною нижчою їхньої фактичної ринкової
вартості. У подальшому, створюючи у
ОСОБА_8 враження добросовісного
підприємця і ділового партнера, він
повідомив останньому, що він є нібито
власником автосалону, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10, а
потім, 4 лютого 2010 року, перебуваючи за
адресою: АДРЕСА_9, заволодів його
грошовими коштами в сумі 140 000 доларів
США. У наступному, 15 лютого 2010 року, о 15
годині, знаходячись на Житомирській
трасі в Київській області, він
повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиві
відомості про те, що автомобіль,
замовлений ним, начебто вже
знаходиться на території митниці, а
тому необхідно передати іншу частину
грошових коштів - 115 000 доларів США, що
складатиме повну вартість автомобіля
марки «Mercedes S класу», який постачається,
на що ОСОБА_8 передав йому ці кошти, і
якими він розпорядився на власний
розсуд.

Також, як далі показав в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_27, у лютому
2010 року, маючи намір заволодіти
коштами потерпілого ОСОБА_6, повідомив
останньому, що в нього є можливість
придбати автомобіль за ціною нижчою
його фактичної ринкової вартості, а
пізніше, створюючи у нього враження
добросовісного підприємця і ділового
партнера, повідомив ОСОБА_6, що він є
власником автосалону, який
розташований за адресою: АДРЕСА_10, і
запропонував скласти договір про
придбання автомобіля з вказаним
підприємством. В наступному, 11 лютого
2010 року, перебуваючи у приміщенні
вказаного автосалону, він заволодів
грошовими коштами ОСОБА_6 в загальній
сумі 72 000 доларів США, при цьому, отримав
їх в якості нібито передоплати за
поставку автомобіля марки «Range Rover»
моделі «Sport Super Charged», після чого,
згадане авто не поставив, а
розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, як пояснив підсудний ОСОБА_27,
у травні 2010 року він повідомив
потерпілому ОСОБА_13, що в нього є
можливість придбати автомобіль за
ціною нижчою його фактичної ринкової
вартості, після чого, маючи намір
заволодіти коштами останнього, 5 травня
2010 року, знаходячись в районі
Контрактової площі у м. Києві, отримав
від нього 28 000 доларів США, які
потерпілий ОСОБА_13 передав йому нібито
в якості передоплати за поставку
автомобіля марки «Nissan Navara». В
наступному, з метою приховати свої
протиправні дії, він запропонував
ОСОБА_13 скласти договір про придбання
автомобіля з автосалоном
«Автомобільний центр Голосіївський»,
однак пізніше, він автомобіль не
поставив, а вказаними коштами
розпорядився на власний розсуд.

Незважаючи на визнання підсудним
ОСОБА_27 своєї вини у вчиненні
шахрайських дій по відношенню до
потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_8
та ОСОБА_13, вона знайшла своє
підтвердження і в ході дослідження
інших доказів по даній справі.

Так, як пояснив в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_7, 27 грудня 2008 року,
знаходячись близько 20 години в
приміщенні квартири ОСОБА_27 по АДРЕСА_1,
він передав останньому гроші в сумі 15000
доларів США, оскільки повністю довіряв
йому, а через три тижні, згідно
домовленості з ним, ОСОБА_27 повинен був
передати йому автомобіль марки
«Митсубиши Лансер». Після закінченого
обумовленого періоду, тобто трьох
тижнів, він запитав у ОСОБА_27 коли він
поставить йому автомобіль, на що він
відповів, що на митниці відбувається
якась затримка при оформленні
документів, тому треба зачекати.
Пізніше, 10 лютого 2009 року, о 20 годині,
знаходячись знову в квартирі ОСОБА_27,
останній попросив позичити йому гроші
в сумі 10000 гривень, проте для яких цілей
не повідомив. Він погодився надати
ОСОБА_27 в борг вказані кошти, які
останній мав повернути через шість
місяців. Вже у подальшому, ОСОБА_27 почав
не відповідати на телефонні дзвінки, не
відчиняв двері своєї квартири, коли він
до нього приходив, у зв'язку з чим він
зрозумів, що ОСОБА_27 заволодів його
грошима незаконно.

Як пояснив в суді потерпілий ОСОБА_10, в
жовтні 2008 року через своїх знайомих він
познайомився з ОСОБА_27, при зустрічі з
яким дізнався, що останній є доцентом
відповідної кафедри та кандидатом
юридичних наук. Ці обставини створили
враження абсолютної довіри до ОСОБА_27
Він повідомив ОСОБА_27, що бажає
обміняти свій автомобіль марки «BMW X5»
на авто такої ж марки і моделі, але
новіше, а останній відповів, що це
можливо за умови доплати за автомобіль,
яким він володів на той час, ще 50 тисяч
доларів США. Погодившись на таку
пропозицію, наступного дня, а саме 31
жовтня 2008 року, приблизно о 17 годині, до
нього в офіс за адресою: вул. Нижній Вал,
51 в м. Києві, приїхав ОСОБА_27, якому він
передав гроші в обумовленій сумі - 50
тисяч доларів США, при цьому останній
написав на його ім'я розписку. Також
ОСОБА_27 зазначив, що автомобіль вже є в
наявності і вже оформляються
відповідні документи, та через два
тижні буде доставлений до нього. В той
же час, минув місяць, однак ОСОБА_27
машини не поставив, при цьому постійно
обіцяв, що машина має бути найближчим
часом, проте цього так і не сталось. У
зв'язку з цим, як далі пояснив
потерпілий ОСОБА_10, він почав
наголошувати ОСОБА_27 щодо повернення
грошей, однак останній такі його вимоги
ігнорував, і в кінцевому випадку гроші
не повернув та автомобіль не поставив.

Як пояснив в суді потерпілий ОСОБА_2, в
січні 2009 року він зустрівся на АДРЕСА_7
з ОСОБА_27, який йому повідомив про
можливість допомогти у придбанні
автомобіля «Митсубіши Кольт» за
заниженою ціною, а саме за 100 000 гривень.
Погодившись на дану пропозицію, він
передав ОСОБА_27 вказану суму коштів, а
останній повідомив, що цей автомобіль
буде переданий протягом одного місяця,
при цьому розписку про отримання
грошей ОСОБА_27 складати відмовився,
вказавши, що йому можна довіряти та
сума грошей невелика щоб писати
розписки. Через місяць він почав
запитувати ОСОБА_27 по телефону про
замовлене авто, а останній зазначав
спочатку, що на митниці відповідні
затримки, а потім, що якійсь проблеми з
оформленням документів. У подальшому, 10
квітня 2009 року він знову зустрівся з
ОСОБА_27 і в розмові з ним вказав, що або
він поставляє замовлене авто, або
повертає отримані кошти, на що ОСОБА_27
відповів, що автомобіль, який він
замовляв вже знаходиться в м. Києві та
на нього оформляються документи і
треба трохи почекати. Також потерпілий
ОСОБА_2 показав, що він наполягав аби
ОСОБА_27 написав розписку про отримання
грошей, і останній написав йому
відповідну розписку, що до 24 квітня він
передає автомобіль або гроші в сумі 100
000 гривень. 24 квітня 2009 року він
черговий раз подзвонив ОСОБА_27 та
нагадав про його зобов'язання щодо
поставки авто, однак останній відповів,
щоб він йому більше не дзвонив та не
турбував, після чого, ОСОБА_27 взагалі
перестав відповідати на його дзвінки.

Як пояснив в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3, в березні 2009 року
він зустрівся з ОСОБА_27, з яким
підтримував дружні стосунки, і в ході
вказаної зустрічі у себе вдома, а саме в
квартирі АДРЕСА_3, передав останньому
за його проханням у борг 40 000 доларів
США, при цьому при передачі вказаних
коштів були ОСОБА_31 та ОСОБА_32. ОСОБА_27
обіцяв повернути гроші через три
місяці, тобто в червні 2009 року. У
подальшому, на протязі червня - грудня
2009 року він неодноразово дзвонив
ОСОБА_27, зустрічався з ним та вимагав
повернути гроші, проте останній
відповідав, що гроші поверне пізніше, а
в кінцевому випадку на дзвінки вже не
відповідав.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_15 в
судовому засіданні було встановлено,
що через своїх друзів він познайомився
з ОСОБА_27, який пообіцяв поставити йому
за вигідною ціною автомобіль «Лексус
570», проте він повинен для цього
сплатити йому повну вартість цього
авто, а саме 72000 доларів США.
Погодившись на таку пропозицію, 12
червня 2009 року, близько 12 години, він
зустрівся з ОСОБА_27 в районі «Палацу
спорту» в м. Києві, де в салоні свого
автомобіля передав останньому 72000
доларів США, а він написав розписку про
те, що отримав від нього гроші за
автомобіль «Лексус 570». Після цього,
ОСОБА_27 пообіцяв, що автомобіль буде
поставлений через два тижні, однак
пізніше він вказане авто не передав і
гроші не повернув, а згодом взагалі
перестав відповідати на його дзвінки.

Як встановлено в суді показаннями
потерпілого ОСОБА_9, через своїх
знайомих наприкінці серпня 2008 року він
звернувся до ОСОБА_27, який пообіцяв
допомогти у придбанні автомобіля марки
«Honda Accord» 2008 року випуску у повній
комплектації. ОСОБА_27 повідомив, що
така машина коштуватиме 37000 доларів
США, на що він погодився, при цьому
проплата мала відбутися у два етапи. На
початку вересня 2008 року на АДРЕСА_8,
приблизно о 12 годині, він передав
ОСОБА_27 20 тисяч доларів США, при цьому
останній, сказав, що машину привезе на
протязі двох тижнів. Пройшло два тижні,
і ОСОБА_27 подзвонив йому та повідомив,
що потрібна наступна частина грошей в
розмірі 17 тисяч доларів США та 10 тисяч
гривень на реєстрацію автомобіля.
Наступного дня, приблизно о 11 годині,
вони зустрілись біля універмагу
«Україна», що розташований на пр.
Перемоги в м. Києві, де він в
присутності ОСОБА_33 та ОСОБА_34 передав
ОСОБА_27 гроші в сумі 17 тисяч доларів США
на авто та 10 тисяч гривень на
реєстрацію автомобіля, при цьому ні
розписок, ні будь-яких інших документів
він з ОСОБА_27 не підписував. Пізніше
вони з ОСОБА_27 їздили дивитись окреме
авто, проте це авто було іншої
комплектації, і він відмовився від
нього, а ОСОБА_27 пообіцяв надати інший
автомобіль. У подальшому, йому ОСОБА_27
не було поставлено будь-якого
автомобіля і гроші не повернуто, проте
останній за передані йому 10 тисяч
гривень поставив на облік автомобіль,
який він придбав за інші власні кошти, а
тому матеріальні претензії він має до
останнього виключно на 37 тисяч доларів
США.

Згідно показаннями потерпілого ОСОБА_8
в суді було встановлено, що в січні 2010
року він познайомився з ОСОБА_27, який в
процесі розмови повідомив, що може
допомогти у придбанні автомобілів за
нижчою ціною, оскільки має відповідні
контакти в Німеччині. Його це
зацікавило, і він домовився через
ОСОБА_27 про купівлю у нього автомобіля
марки «Mercedes S класу» за 255 тисяч доларів
США, при цьому цю суму потрібно було
передати ОСОБА_27 в два етапи: перший - 140
тисяч доларів США, і другий - 115 тисяч
доларів США. На такі умови він
погодився, і 4 лютого 2010 року,
перебуваючи разом з ОСОБА_27 на АДРЕСА_9,
передав йому 140 тисяч доларів США,
домовившись, що він поставить
замовлений автомобіль до 1 червня 2010
року. Пізніше, вже 15 лютого 2010 року, він
зустрівся з ОСОБА_27 на Житомирській
трасі, щоб передати другу частину
грошей, при цьому безпосередня
передача коштів в сумі 115 тисяч доларів
США відбулась в його автомобілі. У
подальшому, 7 квітня 2010 року при
черговій зустрічі з ОСОБА_27 на вул.
Костянтинівська, 15 в м. Києві, приблизно
о 14 годині, останній склав розписку, в
якій вказав про факт отримання від
нього грошей в сумі 255 тисяч доларів США
в його автомобілі. Надалі, ОСОБА_27
автомобіль, який він замовив, не
поставив, зустрічей уникав, проте в
рахунок окремої суми надав інший
автомобіль «Фольксваген», а тому
розмір кінцевих матеріальних
претензій становить не 255 тисяч доларів
США, а 200 тисяч доларів США.

Як пояснив в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_6, він познайомився з
ОСОБА_27 через власну дружину, яка була
знайома з дружиною ОСОБА_27 При зустрічі
з ОСОБА_27, останній повідомив, що може
допомогти у придбанні автомобіля за
заниженою ціною, оскільки це його
бізнес і від нього він має великий
оборот, близько 15 млн. грн. щомісяця. Він
хотів купити автомобіль «Range Rover»
моделі «Sport Super Charged», а оскільки в
процесі розмови ОСОБА_27 обіцяв
поставити такий автомобіль за вигідною
ціною, то він погодився. Далі, 11 лютого
2010 року він зустрівся з ОСОБА_27 в
ресторані «Порто», що розташований на
вул. Велика Васильківська, 72 в ТРК
«Олімпійський», де ОСОБА_27 переконував,
що у нього є достатньо можливостей для
поставки згаданого авто, після чого,
вони поїхали в автосалон, розташований
по АДРЕСА_10, де ОСОБА_27 показував
автомобілі, які стояли на території.
Під час того, як він дивився на
автомобілі, ОСОБА_27 робив зауваження
менеджерам, своїми діями ОСОБА_27 давав
зрозуміти, що він головний, крім цього,
його вказівки одразу виконувались
присутнім персоналом. Потім ОСОБА_27
сказав йому, щоб він дав паспорт особи,
на яку планувалось оформити авто, і він
передав паспорт своєї дружини - ОСОБА_35,
яку оформили однією зі сторін договору,
і який він підписав. Потім він передав
ОСОБА_27 гроші в сумі 72 тисячи доларів
США, при цьому, він наполіг, щоб ОСОБА_27
написав йому розписку, на що ОСОБА_27
став спочатку заперечувати, говорячи
про знайомство їх дружин, а далі, все ж
таки написав розписку. У подальшому,
ОСОБА_27 замовлений автомобіль не
поставив і гроші не повернув, а навпаки,
при неодноразових телефонних дзвінках
слухавку не брав, зустрічей уникав.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_13 в
суді було встановлено, що маючи намір
придбати автомобіль для мисливства та
рибалки, він дізнавшись від свого
знайомого про ОСОБА_27, який може
допомогти у цьому, 5 травня 2010 року
зустрівся з останнім в районі
Контрактової площі в м. Києві, де
передав ОСОБА_27 28 тисяч доларів США за
автомобіль «Nissan Navara» 2010 року випуску,
який ОСОБА_27 пообіцяв передати через
тиждень. Пройшов цей строк і він
подзвонив до ОСОБА_27 та запитав щодо
замовленого авто, на що ОСОБА_27
відповів, що треба ще зачекати. Пізніше,
3 червня 2010 року, він з ОСОБА_27 поїхав до
автосалону «Автомобільний цент
«Голосіївський», що розташований за
адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 4,
де останній пообіцяв придбати такий же
автомобіль, проте іншого року випуску,
на що він погодився і уклав договір з
цим автосалоном, однак у подальшому,
йому автомобіль поставлено не було, а
ОСОБА_27 гроші не повернув.

Як встановлено в суді показаннями
свідка ОСОБА_36, він знайомий з ОСОБА_27,
який раніше повідомляв йому, що він
займається продажем автомобілів, які
знаходяться на території автосалону за
адресою: АДРЕСА_11. Також, згідно
показань свідка ОСОБА_36, 2 травня 2010
року він познайомив ОСОБА_27 з ОСОБА_13,
оскільки останній бажав придбати
автомобіль марки «Nissan Navara», а ОСОБА_27
повідомив, що має можливість у цьому
допомогти, і 5 травня 2010 року в його
присутності ОСОБА_13 передав грошові
кошти ОСОБА_27 в сумі 28 000 доларів США.

Згідно показань свідка ОСОБА_33 в суді
було встановлено, що у вересні 2008 року
він бачив як ОСОБА_9 передав ОСОБА_27
грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, а
також через два тижня біля універмагу
«Україна» в м. Києві ОСОБА_9 в його
пристуності передав ОСОБА_27 ще 17 000
доларів США і 10000 гривень для
реєстрації автомобіля. Грошові кошти
ОСОБА_9 передавав ОСОБА_27 для того, щоб
останній придбав для нього автомобіль
марки «Хонда Акорд». В подальшому від
ОСОБА_9 йому стало відомо, що ОСОБА_27
автомобіль не поставив і кошти не
повернув.

Як встановлено показаннями свідка
ОСОБА_37, 3 червня 2010 року, працюючи на
посаді спеціаліста в автосалоні
«Автомобільний центр «Голосіївський»,
який розташований за адресою: м. Київ,
вул. Героїв Оборони, 4, до неї звернувся
ОСОБА_27 та ОСОБА_13, при цьому останній
бажав придбати автомобіль марки «Nissan
Navara» 2010 року випуску. ОСОБА_27 попрохав
її підготувати договір купівлі-продажу
автомобіля, де буде відображений
покупець ОСОБА_13, а саму вартість
автомобіля ОСОБА_27 обіцяв сплатити
самостійно.

Згідно показань свідка ОСОБА_38 -
менеджера автосалону ТОВ «ТД компанія
Вибір», в суді було встановлено, що
ОСОБА_27 в автосалоні придбав приблизно
п'ять автомобілів для знайомих та
друзів, при цьому вказаний автосалон не
займається продажем автомобілів марки
«Рендж Ровер» та «Мерседес».

Як встановлено в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_39 -
генерального директора автосалону ТОВ
«ТД компанія Вибір», з грудня 2009 року
він знайомий з ОСОБА_27, як посередником,
який забезпечує продаж автомобілів
автосалону, при цьому, останній придбав
приблизно 30-50 автомобілів в автосалоні.

Згідно показань свідка ОСОБА_40 -
спеціаліста з продажу автомобілів
автосалону ТОВ «ТД компанія Вибір», в
суді було встановлено, що на початку
лютого 2010 року до автосалону завітав
ОСОБА_6 та ОСОБА_27, при цьому останній
запропонував йому підготувати договір
купівлі-продажу автомобіля «Рендж
Ровер» та передати для ознайомлення
ОСОБА_6, а він подготував такий договір
та пердав ОСОБА_6

Як встановлено в судовому засіданні
показаннями свідка ОСОБА_35 - дружини
потерпілого ОСОБА_6, на початку лютого
2010 року від своєї знайомої ОСОБА_41 їй
стало відомо, що її чоловік - ОСОБА_27
займається поставками автомобілів на
територію України. На її пропозицію
допомогти їй в придбанні автомобіля
марки «Рендж Ровер», ОСОБА_41
погодилась, запитавши в свого чоловіка
вартість автомобіля, яка складала 96 000
доларів США, а також повідомила
мобільний телефон чоловіка, з яким
треба було вести переговори з приводу
придбання автомобіля. Переговори з
приводу придбання автомобіля з ОСОБА_27
проводив її чоловік - ОСОБА_6, який 11
лютого 2010 року передав ОСОБА_27 72 000
доларів США в якості передоплати за
автомобіль, проте автомобіль
поставлено не було і гроші не
повернуто.

Згідно показань свідків ОСОБА_32 та
ОСОБА_42, кожного окремо, в суді було
встановлено, що в березні 2009 року у їх
пристуності ОСОБА_3 передав ОСОБА_27
грошові кошти в сумі 40 000 доларів США.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_27 в
частині пред'явленого обвинувачення
підтверджується і даними, які
містяться у:

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_15, в ході якої
останній зазначив, що ОСОБА_27 це саме та
особа, якій він 12 червня 2009 року передав
грошові кошти в сумі 72000 доларів США для
придбання автомобіля, і про отримання
грошей ОСОБА_27 склав розписку (т. 3 а.с.
69-71);

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_9 в ході якої останній
зазначив, що ОСОБА_27 це саме та особа,
яка заволодів його грошовими коштами в
сумі 37 000 доларів США та 10 000 гривень (т. 6
а.с. 222-223);

- протоколі очної ставки між
обвинуваченим ОСОБА_27 та потерпілим
ОСОБА_2, в ході якої останній зазначив,
що ОСОБА_27 це саме та особа, яка
заволоділа його грошовими коштами в
сумі 100 000 гривень (т. 6 а.с. 224-225);

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_10, в ході якої
останній зазначив, що ОСОБА_27 це саме та
особа, яка заволоділа його грошовими
коштами в сумі 50 000 доларів США (т. 6 а.с.
226-227);

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_7, в ході якої останній
зазначив, що ОСОБА_27 це саме та особа,
яка заволоділа його грошовими коштами
в сумі 15 000 доларів США та 10 000 гривень (т.
6 а.с. 228);

- протоколом очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_13, в ході якої
останній зазначив, що ОСОБА_27 це саме та
особа, яка заволоділа його грошовими
коштами в сумі 28 000 доларів США (т. 6 а.с.
245-246);

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_8, в ході якої останній
зазначив, що ОСОБА_27 це саме та особа,
яка заволоділа його грошовими коштами
в сумі 255 000 доларів США (т. 7 а.с. 8-9);

- протоколі очної ставки між ОСОБА_27 та
потерпілим ОСОБА_6, в ході якої останній
зазначив, що ОСОБА_27 це саме та особа,
яка заволоділа його грошовими коштами
в сумі 72 000 доларів США (т. 7 а.с. 10-12);

- протоколі виїмки від 16 червня 2010 року,
згідно якого у ОСОБА_6 було вилучено
розписку від 11 лютого 2010 року про
отримання грошей ОСОБА_27 (т. 2 а.с. 52-53);

- протоколі виїмки від 17 червня 2010 року,
згідно якого у ОСОБА_8 було вилучено
розписку від 7 квітня 2010 року про
отримання грошей ОСОБА_27 (т. 2 а.с. 126-127);

- протоколі виїмки від 24.06.2010, згідно
якого у ОСОБА_10 було вилучено розписку
від 31.10.2008 про отримання грошей ОСОБА_27
(т. 2 а.с. 135-136);

- протоколі виїмки від 17 вересня 2010
року, згідно якого у ОСОБА_15 було
вилучено розписку від 12 червня 2009 року
про отримання грошей ОСОБА_27 (т. 5 а.с.58);

- висновку експерта № 499 від 19 липня 2010
року, згідно якого: підписи в розписках
складених 11.02.2010, 07.04.2010, 31.10.2008, виконано
ОСОБА_27 (т. 4 а.с. 68-85);

- висновку експерта № 444/тдд від 5
листопада 2010 року, згідно якого:
підписи та тексти в розписках
складених 12.06.2009 та 25.05.2010 виконані
ОСОБА_27 (т. 6 а.с. 114-128).

Також вина ОСОБА_27 підтверджується і
речовими доказами по справі (т. 7
а.с.49-52).

Органом досудового слідства підсудний
ОСОБА_27 обвинувачується у заволодінні
чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою (шахрайство),
повторно, за попередньою змовою групою
осіб, вчинене в особливо великих
розмірах.

Разом з тим, враховуючи, що всі
потерпілі прямо вказували, що
передавали власні кошти підсудному
ОСОБА_27, оскільки цілком йому довіряли
в силу різних обставин, а тому суд
вважає, що спосіб заволодіння чужим
майно шляхом обману, має бути
виключений з обвинувачення ОСОБА_27 як
зайво вмінений.

Також, зважаючи на те, що постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2013 року було
виділено з даної кримінальної справи
матеріали справи в частині окремих
епізодів з подальшим направленням
матеріалів справи в цій частині на
додаткове розслідування, в тому числі і
тих, за якими підсудний ОСОБА_27 вчиняв
протиправні дії згідно обвинувачення
за попередньою змовою групою осіб, то
таке посилання з даного обвинувачення
має бути виключено.

Крім того, суд критично оцінює
показання підсудного ОСОБА_27, які він
давав в суді на окремому етапі
провадження по справі, і в яких
заперечував фактичні обставини,
викладені в обвинуваченні, оскільки
такі його показання спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами, в тому числі і показаннями
потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 і
ОСОБА_13

Таким чином, оскільки підсудний ОСОБА_27
своїми діями вчинив заволодіння чужим
майном шляхом зловживання довірою,
повторно, в особливо великих розмірах,
то такі його дії суд кваліфікує за ч. 4
ст. 190 КК України.

Потерпілими ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_13
заявлено цивільні позови щодо
відшкодування матеріальної шкоди на
суму відповідно 130000 гривень, 288000 грн.,
100000 грн., 547941 грн. 60 коп., 179524 грн., 1580000
грн., 579000 грн., 221925 грн. 20 коп.

Підсудний ОСОБА_27 цивільні позови
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_13 визнав
повністю.

Враховуючи те, що підсудним ОСОБА_27 не
оспорювались розміри заявлених до
нього цивільних позовів потерпілими
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_13, а також те, що
вказані розміри матеріальної шкоди
останнім знайшли своє об'єктивне
підтвердження в судовому засіданні,
всі ці заявлені до ОСОБА_27 позови
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_27 за
вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України, суд визнає обставинами,
які пом'якшують покарання те, що
останній раніше у буд-чому
протизаконному помічений не був, до
кримінальної відповідальності
притягається вперше, а також і те, що в
судовому засіданні визнав свою вину у
вчиненні шахрайських дій по відношенню
до відповідних потерпілих, визнавши
повністю їх матеріальні претензії,
пообіцявши при першій можливості
відшкодувати їм всі матеріальні
збитки.

Також, призначаючи покарання
підсудному, суд враховує і те, що він на
наркологічному та психіатричному
обліках не перебуває, одружений, має на
утриманні двох малолітніх дітей та
батьків - пенсіонерів, за місцем роботи
неодноразово заохочувався та має
позитивні відгуки, беручи до уваги і те,
що ОСОБА_27 більше двох з половиною
років перебував під вартою, що, на
переконання суду, в достатньому об'ємі
сприяло перевихованню та виправленню
останнього у бік недопущення
протиправних проявів у подальшому, при
призначенні йому покарання за вчинення
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК
України, з урахуванням вищевказаних
пом'якшуючих обставин, що в сукупності
істотно знижує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, на думку суду,
при визначенні відповідного розміру
покарання, передбаченого цією нормою,
суд вважає можливим застосувати до
нього ст. 69 КК України і призначити
покарання у розмірі нижче від
найнижчої межі, встановленої в санкції
згаданої норми. Разом з тим, зважаючи на
той факт, що ОСОБА_27 на протязі
основного часу судового слідства свою
вину у пред'явленому обвинуваченні не
визнавав, що певним чином, вказує на
намагання останнього увести суд від
встановлення об'єктивної істини по
даній справі, суд не вважає можливим
обмежитись і мінімальним розміром
обраного покарання.

Стягненню з підсудного підлягають
судові витрати.

Речові докази слід зберігати у справі,
за виключенням системних блоків та
автомобіля марки «Mersedes-Benz S600», номер
кузову НОМЕР_39, які слід передати
законному володільцю.

Арешт накладений на майно підсудного
ОСОБА_27 необхідно залишити, а арешт,
накладений на інше майно (автомобілі:
марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР 200", білого
кольору, кузов НОМЕР_40, державний
номерний знак НОМЕР_1; марка "ЛЕКСУС
ЕС-350", чорного кольору, кузов № НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_3; марка
"ШЕВРОЛЕТ ЕКСПРЕС", чорного кольору,
кузов НОМЕР_41, державний номерний знак
НОМЕР_4; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_5,
державний номерний знак НОМЕР_6; марка
"НІСАН МІКРА", чорного кольору, кузов №
НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_8;
марка "ЛЕКСУС РХ - 450 Н", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_9, державний номерний
знак НОМЕР_10; марка "МЕРСЕДЕС БЕНС - S 350",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_11,
державний номерний знак НОМЕР_12; марка
"ІНФІНІТІ М-35", державний номерний знак
НОМЕР_13; марка "НІСАН Х -ТРЕЙЛ 2.5",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_14,
державний номерний знак НОМЕР_37; марка
"НІСАН Х-ТРЕЙЛ 2.5", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_15, державний номерний
знак НОМЕР_16; марка "ІНФІНІТІ ФХ-50",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_17,
державний номерний знак НОМЕР_18; марка
"ЛЕНД РОВЕР ФРІЛЕНДЕР", жовтого кольору,
кузов № НОМЕР_19, державний номерний
знак НОМЕР_20; марка "СУБАРУ ЛЕГАСІ ",
сірого кольору, кузов № НОМЕР_21,
державний номерний знак НОМЕР_22; марка
"МЕРСЕДЕС БЕНС GL-450", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_23, державний номерний
знак НОМЕР_24; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР
", чорного кольору , кузов № НОМЕР_25,
державний номерний знак НОМЕР_26; марка
"ТОЙОТА ЯРІС", чорного кольору, кузов №
НОМЕР_27, державний номерний знак
НОМЕР_28; марка "НІСАН ЕКСТРЕЙЛ- 2.5",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_29,
державний номерний знак НОМЕР_30; марка
"МІТСУБІСІ ГАЛАНТ 2.4 І", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_31, державний номерний
знак НОМЕР_32; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР",
сірого кольору, кузов НОМЕР_42,
державний номерний знак НОМЕР_33; марка
"РЕНЖ РОВЕР 4.2", чорного кольору, кузов
НОМЕР_43, державний номерний знак
НОМЕР_34; марка ВАЗ 21093, сірого кольору,
кузов № НОМЕР_35, державний номерний
знак НОМЕР_36) - слід скасувати.

На підставі викладеного та, керуючись
ст.ст. 323, 324, 328, 330, 332 КПК України 1960 року,
п. 11 Перехідних положень КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_27 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК
України, за якою, із застосуванням ст. 69
КК України, призначити йому покарання у
виді двох років і дев'яти місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_27
обчислювати з врахуванням строку його
затримання та знаходження під вартою у
зв'язку із даною справою, а саме з 9
червня 2010 року по 29 березня 2013 року та
враховуючи правила ст. 72 КК України,
вважати його таким, який повністю
відбув призначене судом основне
покарання у виді позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили,
речові докази (системні блоки та
автомобіль марки «Mersedes-Benz S600», номер
кузову НОМЕР_39) - повернути законному
володільцю, а інші - зберігати при
справі.

Судові витрати, пов'язані із
проведенням експертиз загальною
вартістю 32625,16 грн. - стягнути із
засудженого ОСОБА_27 на користь держави.

Цивільні позови щодо відшкодування
матеріальної шкоди, заявлені
потерпілими: ОСОБА_7 - на суму 130 000 грн.,
ОСОБА_10 - на суму 288000 грн., ОСОБА_2 - на
суму 100000 грн., ОСОБА_15 - на суму 547941,6 грн.,
ОСОБА_9 - на суму 179524 грн., ОСОБА_8 - на
суму 1580000 грн. ОСОБА_6 - на суму 579 000 грн.,
ОСОБА_13 - на суму 221925,2 грн. -
задовольнити у повному обсязі,
стягнувши з ОСОБА_27 на користь вказаних
потерпілих зазначені суми.

До набрання вироком законної сили,
запобіжний захід у вигляді „застави"
стосовно ОСОБА_27 - залишити без змін.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_27
залишити, а на інше майно (автомобілі:
марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР 200", білого
кольору, кузов НОМЕР_40, державний
номерний знак НОМЕР_1; марка "ЛЕКСУС
ЕС-350", чорного кольору, кузов № НОМЕР_2,
державний номерний знак НОМЕР_3; марка
"ШЕВРОЛЕТ ЕКСПРЕС", чорного кольору,
кузов НОМЕР_41, державний номерний знак
НОМЕР_4; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_5,
державний номерний знак НОМЕР_6; марка
"НІСАН МІКРА", чорного кольору, кузов №
НОМЕР_7, державний номерний знак НОМЕР_8;
марка "ЛЕКСУС РХ - 450 Н", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_9, державний номерний
знак НОМЕР_10; марка "МЕРСЕДЕС БЕНС - S 350",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_11,
державний номерний знак НОМЕР_12; марка
"ІНФІНІТІ М-35", державний номерний знак
НОМЕР_13; марка "НІСАН Х -ТРЕЙЛ 2.5",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_14,
державний номерний знак НОМЕР_37; марка
"НІСАН Х-ТРЕЙЛ 2.5", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_15, державний номерний
знак НОМЕР_16; марка "ІНФІНІТІ ФХ-50",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_17,
державний номерний знак НОМЕР_18; марка
"ЛЕНД РОВЕР ФРІЛЕНДЕР", жовтого кольору,
кузов № НОМЕР_19, державний номерний
знак НОМЕР_20; марка "СУБАРУ ЛЕГАСІ ",
сірого кольору, кузов № НОМЕР_21,
державний номерний знак НОМЕР_22; марка
"МЕРСЕДЕС БЕНС GL-450", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_23, державний номерний
знак НОМЕР_24; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР
", чорного кольору , кузов № НОМЕР_25,
державний номерний знак НОМЕР_26; марка
"ТОЙОТА ЯРІС", чорного кольору, кузов №
НОМЕР_27, державний номерний знак
НОМЕР_28; марка "НІСАН ЕКСТРЕЙЛ- 2.5",
чорного кольору, кузов № НОМЕР_29,
державний номерний знак НОМЕР_30; марка
"МІТСУБІСІ ГАЛАНТ 2.4 І", чорного кольору,
кузов № НОМЕР_31, державний номерний
знак НОМЕР_32; марка "ТОЙОТА ЛАНД КРУЗЕР",
сірого кольору, кузов № НОМЕР_38,
державний номерний знак НОМЕР_33; марка
"РЕНЖ РОВЕР 4.2", чорного кольору, кузов
НОМЕР_43, державний номерний знак
НОМЕР_34; марка ВАЗ 21093, сірого кольору,
кузов № НОМЕР_35, державний номерний
знак НОМЕР_36) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ
П.Л. СЛОБОДЯНЮК