У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Канигіної Г.В.,

за участю прокурора

Кривов'яза Я.І.,

розглянула в
судовому засіданні 27 вересня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок колегії суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області від 1 червня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, несудимого,

засуджено:

- за
пунктами 4, 6, 10 ч. 2 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- за ч. 4 ст. 187 КК
України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є його власністю;

· за ч. 4
ст. 152 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі;

· за ч. 3
ст. 153 КК України на 8 років позбавлення волі;

· за ст.
304 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70
КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточне покарання ОСОБА_1 призначено 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є його власністю.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Заріччя Надвірнянського району Івано-Франківської області, несудимого,

засуджено за ч. 3 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення
волі без конфіскації майна.

Постановлено задовольнити цивільний позов
потерпілої ОСОБА_4 і стягнути на її користь із засудженого ОСОБА_1 на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди 4 тис. 795 грн. 70 коп. і
30 тис. грн. відповідно, а всього 34 тис. 795
грн. 70 коп.

Питання речових доказів
вирішено відповідно до вимог КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за те, що він втягнув неповнолітнього ОСОБА_2 у злочинну діяльність, а
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який
не досяг віку кримінальної відповідальності, у
вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки
діяння, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 учинив
розбійний напад на ОСОБА_6 із
застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілої,
за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; зґвалтував її та
задовольнив з нею статеву пристрасть неприродним способом, що спричинило особливо тяжкі наслідки у
вигляді смерті потерпілої, а після цього умисно вбив її з особливою жорстокістю
і з корисливих мотивів та у поєднанні зі
зґвалтуванням та насильницьким задоволенням статевої пристрасті неприродним
способом.

Неповнолітній ОСОБА_2 учинив
розбійний напад на ОСОБА_6 за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням
у житло.

Указані злочини вчинені за
таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є
неповнолітніми, запропонував
їм вчинити розбійний напад з проникненням у
житло на жительку цього села ОСОБА_6 з метою заволодіння її
грошима, на що останні погодилися.

Діючи спільно, приблизно
о 23 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_1 через вікно проник до
будинку ОСОБА_6 АДРЕСА_1, відчинив
вхідні двері та впустив неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_5
у будинок.

Перебуваючи всередині
будинку, ОСОБА_1, явно
виходячи за межі досягнутої домовленості, вирішив зґвалтувати ОСОБА_6,
задовольнити з нею статеву пристрасть неприродним
способом та умисно вбити її.

Не припиняючи злочинних дій, ОСОБА_1 дав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вказівку
шукати гроші, а сам у цей час, не повідомивши їх про свої
злочинні наміри, що явно виходили за межі попередньої домовленості, у період часу
з 23 год. 40 хв. ІНФОРМАЦІЯ_4 до 00 год. 30 хв. 7.09.2006 року, діючи умисно, стягнув ОСОБА_6 з ліжка
та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та
здоров'я потерпілої, усвідомлюючи, що такими діями він завдає
їй особливого болю та страждань, і бажаючи цього, з метою подолання її опору,
завдав їй
руками та ногами зі значною силою чисельні удари
в різні частини тіла, у тому числі у життєво-важливі
органи - голову та грудну клітку. Застосовуючи фізичне насильство,
ОСОБА_1
подолав фізичний опір ОСОБА_6,
зґвалтував її,
задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом та вбив потерпілу з
особливою жорстокістю з корисливих мотивів,
у поєднанні зі зґвалтуванням та насильницьким задоволенням статевої пристрасті
неприродним способом.

Смерть ОСОБА_6 настала
внаслідок чисельних тяжких тілесних
ушкоджень, які є небезпечними для життя та знаходилися у причинному
зв'язку зі смертю, закритої черепно-мозкової травми,
яка супроводжувалась крововиливами в оболонки головного
мозку.

Позбавивши життя ОСОБА_6, ОСОБА_1 заволодів
її грошима в сумі 210 грн.

У той же час ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
згідно попередньої домовленості на вчинення розбою, не
знаючи про наміри ОСОБА_1 зґвалтувати
ОСОБА_6,
задовольнити з нею статеву пристрасть неприродним способом та умисно вбити її, заволоділи
належними потерпілій грошима в сумі 7 грн., що знаходилися у її будинку.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5
заволоділи грошима ОСОБА_6 на
загальну суму 217
грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області від 1 червня 2007 року щодо ОСОБА_5 застосовано примусовий захід виховного
характеру, передбачений ч. 5 ст. 105 КК України у виді направлення його до
професійного училища соціальної реабілітації строком на 3 роки.

У касаційному поданні
прокурор просить вирок змінити у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та виключити з кваліфікації дій засудженого
за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України кваліфікуючу ознаку - особливо тяжкі
наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6, як
таку, що не передбачена диспозиціями вказаних статей, а залишити тільки кваліфікуючу
ознаку , що спричинило особливо тяжкі наслідки..

У
касаційних скаргах засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять вирок змінити та пом'якшити призначене їм покарання, враховуючи
їх щире каяття у вчиненому та дані про їх особи. Крім того, засуджені
стверджують про застосування до них недозволених методів слідства.

Ухвалу суду щодо ОСОБА_5
не оскаржено і на неї не внесено касаційне подання.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, міркування прокурора на підтримання касаційного подання та про
залишення касаційних скарг засуджених без задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання та касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційне подання і касаційні скарги слід залишити без задоволення,
виходячи з таких підстав.

Висновки суду про
доведеність вини засуджених у вчиненні інкримінованих їм злочинів,
стверджуються сукупністю зібраних та досліджених у
судовому засіданні доказів,
зокрема, показань ОСОБА_1 про те, що він дійсно
запропонував раніше знайомим йому школярам ОСОБА_2 та ОСОБА_5 разом
пограбувати стареньку бабусю у с. Жупанівка, на що вони погодилися. Він проник
до будинку потерпілої, відчинив зсередини вхідні двері та впустив до будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і сказав їм шукати
гроші. Він
схопив потерпілу, кинув на підлогу та став бити її кулаками, ногами, а після
цього зґвалтував її. Пізніше знову бив її двома руками та вдарив головою до підлоги. У
будинку потерпілої забрав 210 грн., а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 знайшли та забрали 7 грн. Гроші
потерпілої використав на горілку. Не пам'ятає, що робив крім зґвалтування та вбивства ОСОБА_6,
оскільки був п'яний. ОСОБА_2 та ОСОБА_5
були присутні, коли він учиняв
статеві злочини щодо потерпілої ОСОБА_6. Про
свій намір зґвалтувати та вбити потерпілу він їм не казав.

Зазначені показання ОСОБА_1 підтвердив
ОСОБА_2,
зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1, який
перебував у стані алкогольного сп'яніння, запропонував
йому та ОСОБА_5 пограбувати
стару та глуху жінку в с. Жупанівка. Проникнувши в будинок, ОСОБА_1
схопив потерпілу і став бити її по обличчю та по голові. Потім
він звалтував її та задовольнив статеву пристрасть неприродним способом. Він
разом з ОСОБА_5 у цей
час знайшли на ліжку 7 грн., а ОСОБА_1 знайшов
200 грн. однією купюрою. ОСОБА_1 не говорив йому та ОСОБА_5 про
те, що збирається вбити та зґвалтувати ОСОБА_6 (т. 2,
а. с. 84-86, 155-166, 276-279). Аналогічні показання дав неповнолітній
свідок ОСОБА_5.

Винуватість засуджених у вчиненні інкримінованих
злочинів також об'єктивно підтверджується
даними протоколу огляду місця події від 7.09.2006р. про виявлення на підлозі будинкуАДРЕСА_1 трупа ОСОБА_6, 1923
р.н., з чисельними тілесними ушкодженнями, в тому числі
в ділянці статевих органів (т. 1, а. с. 4-11, 13-16); даними протоколу відтворення обстановки та обставин події (т. 1, а. с. 122-137,
138-148,149-159; т. 2, а.с. 140-154,
155-166); даними висновку
судово-медичної експертизи про те, що смерть ОСОБА_6
настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась
крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, забоєм головного
мозку. Тілесні ушкодження в ділянці статевих
органів ОСОБА_6 можуть
вказувати на насильницький статевий акт незадовго до смерті. Не
виключена можливість задоволення статевої пристрасті неприродним
способом щодо потерпілої. Враховуючи чисельність тілесних ушкоджень
та відсутність алкогольного сп'яніння, слід вважати, що потерпіла ОСОБА_6 у
момент заподіяння їй смерті відчувала особливий біль та страждання (т. 2, а. с.
55-58, 64-65).

ОСОБА_1 також підтвердив у суді, що в
момент заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень він
розумів, що вона відчувала особливий біль та страждання.

Висновками
судово-медичних експертиз та оглядом в судовому засіданні речових
доказів - одежі потерпілої та інших речей, вилучених при огляді місця події,
підтверджується те, що вбивство ОСОБА_6 сталося
у кімнаті її власного будинку, в якій було виявлено труп потерпілої.

За дорученням суду заяву
засудженого ОСОБА_1 про
застосування до
нього недозволених методів ведення слідства працівниками міліції було перевірена органами прокуратури і в
порушенні кримінальної справи по результатах її перевірки було відмовлено (т.
3, а. с. 95-97).

Суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що
наведені у вироку детальні показання засуджених та свідка ОСОБА_5 на досудовому слідстві про обставини вчинення
злочинів є достовірними, оскільки вони за
змістом узгоджуються між собою та
відповідають сукупності інших доказів.

Згідно даних висновків
амбулаторної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 психічними захворюваннями не страждали і не страждають ними в даний час і є осудними (а. с. 101-102, 106-107 т.
2).

Дослідивши та проаналізувавши зібрані у
справі докази, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за пунктами 4, 6,
10 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій
людині, з особливою жорстокістю, з
корисливих мотивів, поєднане з її зґвалтуванням та насильницьким задоволенням
статевої пристрасті неприродним способом;

·
за ч. 4 ст. 187 КК
України, як напад з метою заволодіння чужим майном,
поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я потерпілої
(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний
із проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Доводи касаційного подання про те, що кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 152 і ч. 3 ст. 153 України за
ознакою спричинення особливо тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6, суд
допустився помилки, оскільки така кваліфікуюча ознака у диспозиції зазначених
статей відсутня, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 275 КПК України суд розглядав справу в межах
пред'явленого обвинувачення, яке за ч. 4 ст.
152 і ч. 3 ст. 153 України було кваліфіковано аналогічно тому, як суд
вказав у вироку.

Колегія суддів вважає, що кваліфікуюча ознака ч. 4 ст. 152 і ч. 3 ст. 153 України - спричинення особливо тяжких
наслідків є загальною нормою стосовно вказаних складів злочину. Формулювання
органами державного обвинувачення і судом обвинуваченому ОСОБА_1 про те, які
саме дії ставляться йому у вину і за які дії він засуджений, повністю
відповідає вимогам статей 132, 324 КПК України.

Таким чином дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 152 КК України, як зґвалтування, тобто
статеві зносини із застосуванням фізичного
насильства, що спричинило особливо тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 і за ч. 3 ст. 153
КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного
насильства, вчинене особою, яка раніше вчинила
злочин, передбачений ст. 152 КК України, що
спричинило особливо тяжкі наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 та за
ст. 304 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність кваліфіковано вірно, а тому у
задоволенні касаційного подання з тих підстав, слід відмовити.

Дії ОСОБА_2 суд також вірно
кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_6 (розбій), вчинений за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання засудженим ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, суд дотримався
вимог ст. 65 КК України, врахував дані про їх особи
та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, які детально зазначені у вироку.

Підстав для
пом'якшення покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку,
не встановлено.

Керуючись статтями 395-396 КПК України, колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

касаційне подання
прокурора, касаційні скарги засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області від 1 червня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без зміни.

Су д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М Канигіна Г.В.