18.06.2015 Справа № 756/7903/15-к
№ 1-кп/756/573/15
№ 756/7903/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за обвинувальним актом стосовно обвинуваченого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай, Білозерського району в Херсонській області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 23.12.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 04.06.2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В обвинувальному акті вказано, що 20.04.2015 року року приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 перебував на 6-му поверсі за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, З-б, під`їзд №1, а саме чекав ліфт. Зайшовши до ліфтової кабіни ОСОБА_7 побачив раніше невідому йому дівчину, яка в подальшому виявилася ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на зґвалтування останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на зґвалтування, ОСОБА_7 засунув свою руку під спідницю ОСОБА_10 та запропонував останній вступити із ним в статевий акт. Після чого ОСОБА_11 почала відштовхувати його від себе, а ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії спрямованні на зґвалтування розірвав на останній панчохи та зняв з неї нижню білизну. Приїхавши на 9-ий поверх, що за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, З-б, ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на зґвалтування повалив на підлогу ОСОБА_12 , після чого спустив свої штани, ліг на неї зверху та застосовуючи фізичне насильство почав намагатися вступити з останньою в статеві зносини. В цей час ОСОБА_11 почала кричати, а ОСОБА_7 застосував фізичне насильство, а саме наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_10 , чим придушив волю до опору останньої. Після чого ОСОБА_11 знову почала кричати, однак ОСОБА_7 злочин не довів до кінця оскільки, побачив у ОСОБА_13 в лівій руці жіночу сумку, вирвавши її та побіг вниз по сходах. Піднявшись ОСОБА_11 побігла за ОСОБА_14 та наздогнала його між 2-им та 3-ім поверхами. В цей час ОСОБА_7 залишивши жіночу сумку на підлозі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на зґвалтування, ОСОБА_7 повалив останню на підлогу на 2-ому поверсі, спустив штани та застосовуючи фізичне насильство намагався вступити з ОСОБА_15 в статеві зносини, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцем будинку.
Згідно висновку експерта № 1165 від 23.04.2015, ОСОБА_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді:
а) синці: в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва з переходом на ліву вушну раковину -1, на задній поверхні лівого плеча на межі верхньої та середньої третин - 1, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба - 1, на задній поверхні правого ліктьового суглоба - 1, на задній поверхні лівого стегна у середній третині - 2, на задній поверхні правого стегна у середній третині - 3, на зовнішній поверхні правого стегна у середній третині - 1, на передній поверхні лівого колінного суглоба з переходом на передню поверхню лівої гомілки у верхню третину - 1, на передній поверхні лівої гомілки у середній третині - 1, на передньо- зовнішній її поверхні у верхній третині -2, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині - 2, на зовнішній її поверхні у середній третині - 1, в проекції 7-8 грудних хребців по лівій прихребетній лінії -в проекції 11-12 грудних хребців по вищезазначеній лінії - 1, в проекції гребеня правої клубової кістки - 1;
б) садна: в проекції вертикальної гілки верхньої щелепи зліва на фоні вищезазначеного синця - 1, а також на долонній поверхні лівої кисті в проекції 3-4 п`ясних кісток - 2, на тильній поверхні міжфалангового суглоба та нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті - 2;
в) крововилив та садно в проекції уздечки верхньої губи.
Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 20.04.2015 року та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Враховуючи локалізацію та взаєморозташування виявлених тілесних ушкоджень, утворення всіх їх при падінні із вертикального чи близького до нього положення - виключається. Вищезазначені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосування фізичного насильства, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , 20.04.2015 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебував на 6-му поверсі за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, 3-б, а саме чекав ліфт. Зайшовши до ліфтової кабіни ОСОБА_7 побачив раніше невідому йому дівчину, яка в подальшому виявилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 засунув свою руку під спідницю ОСОБА_10 та запропонував останній вступити із ним в статевий акт. Після чого ОСОБА_11 почала відштовхувати його від себе, а ОСОБА_7 розірвав на останній панчохи та зняв з неї нижню білизну. Приїхавши на 9- ий поверх, що за адресою: м. Київ, вул. Рокосовського, З-б, ОСОБА_7 повалив на підлогу ОСОБА_12 , після чого спустив свої штани, ліг на неї зверху та застосовуючи фізичне насильство почав намагатися вступити з останньою в статеві зносини. В цей час ОСОБА_11 почала кричати, а ОСОБА_7 застосував фізичне насильство, а саме наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_10 , чим придушив волю до опору останньої. Після чого ОСОБА_11 знову почала кричати, однак ОСОБА_7 злочин не довів до кінця оскільки, побачив у ОСОБА_13 в лівій руці жіночу сумку, в цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з метою власного збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 , вирвав з її руки вказану жіночу сумку, різнокольорову, марки «ALDO», вартістю 550 грн., в середині якої знаходились грошові кошти в сумі 678 грн. 95 коп., гаманець шкіряний, жовтого кольору, марки «Vera Pelle», вартістю 500 грн., засоби жіночої гігієни, які матеріальної цінності для ОСОБА_13 не становлять, зв`язка ключів, які матеріальної цінності для ОСОБА_13 не становлять. Заволодівши вищевказаними речами, ОСОБА_7 розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_14 кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_10 , було завдано майнову шкоду на загальну суму 1728 грн. 95 коп.

У судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Крім того, прокурор просив продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_6 .
Обвинувачений та його захисник, не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, встановив наступне.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 91 КПК України в обвинуваченні повинні бути зазначені форма вини, мотив і мета вчинення злочину.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 березня 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», при призначенні покарання суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо).
Разом з цим, викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та приведені фактичні обставини по першому епізоду злочину, свідчать про те, що слідчим та прокурором проігноровані вказані вимоги закону, бо наведені обставини, що характеризують суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.2.ст.15, ч.1 ст. 152 КК України, є незрозумілими, оскільки слідчим не зазначено конкретно чи мав обвинувачений умисел на зґвалтування з застосуванням фізичного насильства чи з погрозою його застосування чи з використанням безпорадного стану потерпілої. У формулюванні обвинувачення не вказано конкретно у чому виразилось фізичне насильство з боку обвинуваченого, а вказано лише, що він наніс один удар в область голови потерпілої чим придушив її волю до опору, повалив на підлогу та намагався вступити в статеві відносини, але не вказано які саме тілесні ушкодження спричинив обвинувачений потерпілій під час вказаних дій, від яких саме ударів було або дій їй було спричинено ті чи інші тілесні ушкодження. Також, у обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення є посилання на висновок експерта № 1165 від 23.04.2015 р. щодопотерпілої ОСОБА_13 , але ст.291 КПК України, в якій викладені вимоги до обвинувального акта, не вказано про необхідність посилання на докази(яким є висновок експерта, відповідно до ст.101 КПК України) в цій частині обвинувального акту.

В обвинувальному акті не конкретно зазначено умисел обвинуваченого також і по другому епізоду злочину, в ньому зазначено, що обвинувачений, під час скоєння замаху на зґвалтування потерпілої застосовував фізичне насильство чим придушив волю до опору останньої і під час цього відкрито викрав майно потерпілої вирвав з її рук жіночу сумку, то ж не ясно чи мав він умисел на відкрите заволодіння майном потерпілої із застосуванням фізичного насильства до потерпілої чи ні, чи використовував він при цьому її стан.

В обвинувальному акті вказано, що обвинувачений діяв реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), але не зазначено, який злочин, передував події вчинення цього злочину, чому він вважається вчиненим повторно, чи було раніше засуджено обвинуваченого за скоєння аналогічного злочину, що вчинено його в період іспитового строку.
Окрім цього, в обвинувальному акті зазначено одного прокурора ОСОБА_3 , а відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування 22.04.2015 р. по справі було призначено групу прокурорів в яку, окрім останньої, входить також ОСОБА_16 , якого не вказано в обвинувальному акті.
У зв`язку з цим, суд вважає, що призначення кримінального провадження до розгляду на підставі даного обвинувального акту суперечитиме загальним засадам кримінального провадження, у тому числі, й забезпеченню права на захист.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам кримінальному процесуальному закону.
Оскільки строк домашнього арешту, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_6 спливає 21 червня 2015 року, ураховуючи ступінь інкримінованого ОСОБА_6 злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан, суд не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність продовження строку домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 314-317, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовноОСОБА_6 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2015 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1