справа № 201/921/15-к
№ 1-кс/201/495/2015
У Х В А Л А
29 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представник скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000518 від 24 липня 2014 року, та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000518, -

ВСТАНОВИВ:
Представник скаржника ОСОБА_4 звернувся до суду із відповідною заявою в якій оскаржує постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000518 від 24 липня 2014 року, у зв`язку з тим, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню було проведено неповно, необ`єктивно, односторонньо та з порушення прав потерпілого ОСОБА_5 , передбачених чинним кримінально-процесуальним законом.

В судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримав та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження на підставі неповноти та поверховості досудового розслідування, проведеного слідчим прокуратури.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано.

Суд, безпосередньо вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0000518, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ході судового розгляду було встановлено, що постановою слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року кримінальне провадження № 0000518, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, щодо перевищення влади окремими працівниками СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час розслідування кримінального провадження № 0002010, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення. Однак суд вважає, що слідчим не було здобуто достатніх та взаємопов`язаних фактичних даних для винесення відповідного процесуального рішення, оскільки під час дослідження кримінального провадження № 0000518, дійсно була встановлена розбіжність в показаннях допитаних в якості свідків співробітників правоохоронних органів з показаннями потерпілого ОСОБА_5 , проте всупереч цьому слідчим не був проведений одночасний допит останніх з метою з`ясування причин таких протиріч, усунення яких має значення для кримінального провадження та дозволило б встановити обставини, які підлягають доказуванню.

Також з матеріалів кримінального провадження № 0000518 не вбачається, що слідчим прокуратури належним чином була дана оцінка обставинам визначення слідчих, які здійснювали досудове розслідування кримінального провадження № 0002010 та їх подальшого відсторонення від проведення досудового розслідування, про що, згідно п. 2 ч. 2 ст. 39 КПК України, повинна виноситися постанова керівника органу досудового розслідування, який також не був допитаний в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, хоча скаржником, в заяві про кримінальне правопорушення, однією з підстав притягнення до кримінальної відповідальності вказувалося про умисне затягування досудового розслідування кримінального провадження № 0002010 саме шляхом частої зміни слідчих керівником органу досудового слідства.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000518, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, по факту перевищення влади окремими працівниками СВ Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області під час розслідування кримінального провадження № 0002010 не були дотримані вимоги чинного кримінально процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову від 14 січня 2015 року, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000518 від 24 липня 2014 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000518 від 24 липня 2014 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000518 направити до прокуратури Дніпропетровської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 30.01.2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1