Справа № 301/3205/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.02.2015 м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, не працюючого, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, працюючого робітником ПП Беркут, уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 296 КК України,
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з неповною вищою освітою, не працюючого, уродженця і мешканця АДРЕСА_3 , за ч. 2 ст. 296 КК України,
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньою освітою, не працюючого, уродженця і мешканця АДРЕСА_4 за ч.2 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, просить викликати в судове засідання обвинувачених та потерпілих.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважає, що кримінальне провадження не підлягає призначенню до судового розгляду, а обвинувальний акт слід повернути прокурору, позаяк після направлення даної справи на досудове розслідування, прокурором не проведено досудове слідство у відповідності з вимогами КПК України, не виконано вимоги постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року, постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2014 року, якими дане кримінальне провадження було повернено на додаткове розслідування та вказано на необхідність конкретизації та розмежування обвинувачення в частині того, хто саме і кому наносив тілесні ушкодження, не встановлено інших осіб, причетних до вчинення хуліганських дій, відтворення обстановки та обставин події проведено лише з обвинуваченими, їх захисниками та судово-медичним експертом, потерпілі до такої процесуальної дії не залучалися, хоча в постанові суд зобов`язав провести таку слідчу дії з участю всіх потерпілих.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію адвоката ОСОБА_5 ..
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта з долученими до нього додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до процесуальних обовязків, зазначених у ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого, форма вини, мотив та мета його вчинення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо і таке має відповідати завданням кримінального судочинства, що визначені ст. 2 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, обвинувальний акт може бути складено за наявності достатніх доказів.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 91, ч. 3 ст. 374 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. В подальшому вони, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення, мають бути зазначені прокурором у обвинувальному акті, а судом в обвинувальному вироку.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, не відповідає вимогам п.п. 8- 9 ч.2 ст. 291 КПК України та в ньому не зазначено дату його складання, в акті відсутні дані щодо витрат на залучення експерта, хоча з описової частини обвинувального акта та реєстру матеріалів вбачається, що судово - медична експертиза проводилась. Не можна вважати дату затвердження обвинувального акту процесуальним прокурором, датою складання обвинувального акту слідчим, оскільки це суперечить вимогам п.9 ч.2 ст. 291 КПК України, яка чітко вказує, що обвинувальний акт повинен містити дату і місце його складання та затвердження. Із-за вказаних недоліків він не може бути призначений до судового розгляду.
Однак, крім зазначених, обвинувальний акт містить ще один суттєвий недолік, який перешкоджає судовому розгляду даного кримінального провадження і полягає у тому, що в ньому відсутній чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які були встановлені прокурором, обвинувачення є неконкретним в частині хто саме і кому наносив тілесні ушкодження, не зазначено конкретних і достовірно встановлених обставин справи, не розмежовано та не конкретизовано дії кожного з обвинувачених, оскільки їм всім в вину ставиться нанесення тілесних ушкоджень усім потерпілим. Також в обвинувальному акті не вказані елементи суб`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченим діянь - мотив і мета злочинів, які зазначені поверхнево, що є неприпустимим, а це в свою чергу порушує право кожного підозрюваного знати в чому його обвинувачують і можливість захищатися від пред"явленого обвинувачення. Так, з формулювання обвинувачення незрозуміло, які конкретно удари потерпілим наніс кожний обвинувачений і чи можна вважати встановленими обставинами наступне: «В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які відбувалися у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, тривали біля п`яти хвилин і вперто не припинялися, незважаючи на вмовляння потерпілих та власника бару ОСОБА_12 , супроводжувалися насильством та нецензурною лайкою, пошкодженням майна бару, потерпілим були умисно заподіяні тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_13 у вигляді садна тильної поверхні правої кисті, садна по задній поверхні нижньої третини лівої гомілки, синця задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синця внутрішньої поверхні верхньої третини правого плеча, забійної рани нижньої губи по центру, важкої поєднаної травми, ВЧМТ, забою головного мозку II ступеню, перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, закритої хребетно-стовбурової травми, забою головного мозку, переломо-вивиху десятого грудного хребця, закритої травми грудної клітки, забою легень, правобічного гемотораксу, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 57 від 02.08.2010 року в момент їх заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і без надання медичної допомоги закінчуються чи можуть закінчитися смертю, і згідно п. 2.1.3. б,з,л) "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 гоку, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя; ОСОБА_14 , 1960 року народження, у вигляді рани шкірних покровів спинки носа, саднин шкірних покровів лобного горба зліва ближче до брівної дуги, виличної ділянки справи, носогубного трикутника, припухлості м`яких тканин потиличної ділянки голови, шийного відділу хребта, закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням відломків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 107 від 05.10.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; ОСОБА_14 , 1978 року народження, у вигляді синців шкірних покровів спинки носа, брівної г-ти справа, виличної ділянки зліва, припухлості м`яких тканин виличної ділянки голови, саднин шорних покровів передньої поверхні в середній третині правої гомілки, зовнішньої кісточки правої стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_15 у вигляді синця шкірних покровів спинки носа саднини шкірних покровів лобно - тім`яної ділянки зліва, припухлості м`яких тканин в цій же ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень; ОСОБА_16 у вигляді синця шкірних покровів виличної ділянки справа, припухлості м`яких тканин скроневої ділянки справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 101 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень».
Суд вважає, що викладенням фактичних обставин це назвати неможна, оскільки формулювання обвинувачення не містить конкретних відомостей про те, яку кількість ударів наніс кожний обвинувачений конкретно кожному потерпілому, за яких обставин та у який спосіб було вчинено злочин. Висунуте слідством обвинувачення за обвинувальним актом, який не містить аналізу правильності пред`явленого обвинувачення, є таким, що суперечить вимогам ст. 121 Конституції України, згідно з якими обов`язком прокурора є нагляд за додержанням законів органами слідства з метою захисту прав у відповідності до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав і свобод людини
Отже, наведене свідчить, що ні прокурор, ні керівник органу досудового розслідування, ні слідчий, як того вимагає ч. 2 ст. 9 КПК України, не забезпечили всебічність, неупередженість та повноту дослідження обставин кримінального правопорушення, а саме: дослідження всіх реально можливих версій щодо характеру події та винуватості особи; встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні та використання сукупності доказів, які обгрунтовують ці висновки. Ця суперечність означає порушення прокурором засад законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, що унеможливлює подальше кримінальне провадження.
Крім того, під час проведення досудового розслідування не були виконані вказівки, викладені у постанові Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2014 року, залишеній без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 квітня 2014 року, та є обов"язковими для виконання органами досудового слідства та місцевими судами, а саме: встановити та допитати в якості свідків всіх осіб, які брали участь у події в барі «Фаворит» в с. Чорний Потік, Іршавського району, що мала місце в ніч із 27 на 28 вересня 2009 року, але не були допитані по даній справі, провести відтворення обстановки і обставин події із підсудними ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисниками адвокатами ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , судово-медичним експертом ОСОБА_20 , у процесі якого провести на місці перевірку їх показів щодо механізму нанесення потерпілому ОСОБА_13 тілесних ушкоджень. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 42-43), після повернення справи на додаткове розслідування, слідчим було допитано 05 червня 2014 року тільки потерпілого ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 слідча взагалі не допитувала, слідчий експеримент проведено без участі потерпілих, будь-яких інших мір на виконання вимог суду органом досудового розслідування не вжито.
Отже, на підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 24 Конституції України, ст. ст. 8, 10, 21 КПК України щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, практику Європейського суду та вимоги ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадження слід повернути прокурору, який склав обвинувальний акт для усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.
Керуючись ст.ст. 109, ч.4 ст.290, 291,314,372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1