В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2015 Справа №607/14580/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0002180 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струсів Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, раніше судимого,

- 20.09.2013 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту, згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 07.11.2013 року вирок змінено та призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 5000,00 грн. (штраф сплачено 24.12.2013 року);

- 21.10.2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в :
13 серпня 2014 року близько 04.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №1Б по вул. Шептицького в м. Тернополі, не маючи дозволу на право керування, всупереч волі власника, відчинив автомобіль марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , сів за кермо вказаного автомобіля, витягнув дроти контактної групи та запустив двигун автомобіля, та від`їхав з місця стоянки автомобіля, незаконно заволодівши у такий спосіб вказаним транспортним засобом.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю, та в судовому засіданні пояснив, що дійсно 13.08.2014 року близько 04.00 год. він, перебуваючи неподалік будинку №1Б по вул. Шептицького в м. Тернополі, не маючи дозволу на право керування, всупереч волі власника, відчинив автомобіль марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , сів за кермо вказаного автомобіля, витягнув дроти контактної групи та запустив двигун автомобіля, та від`їхав з місця стоянки автомобіля, незаконно заволодівши у такий спосіб вказаним транспортним засобом.

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що з 2009 року ним на підставі довіреності, виданої власником транспортного засобу ОСОБА_5 , здійснюється користування автомобілем марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 . Так, 13.08.2014 року близько 08.00 год. ним було виявлено, що вказаний автомобіль було переміщено невідомою особою з місця його паркування (за адресою м. Тернопіль, вул. Шептицького, 1Б). Крім того, ним було виявлено що автомобіль знаходиться неподалік від місця паркування, та в ньому були наявні пошкодження замку запалювання, тобто його автомобілем хтось намагався заволодіти, про що він повідомив працівників міліції. Крім того, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, повідомив що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 він немає, заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі, автомобіль відремонтовано, та просив суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що він є власником автомобіля марки «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , з 2009 року вказаним автомобілем він не користується, фактичним користувачем, на підставі виданої ним довіреності, є ОСОБА_4 . Крім того, повідомив суд, що від ОСОБА_4 йому стало відомо, що невідома особа намагалася заволодіти вказаним транспортним засобом. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, повідомив що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 він немає, заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі, автомобіль відремонтовано, та просив суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України, тобто як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше судимого, його вік, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, перебування на його утриманні малолітньої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , повного визнання обвинуваченим своєї вини, та відшкодування заподіяної шкоди, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, тобто за ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2013 року.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню в доход держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні, загальною вартістю 922,35 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавленням волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2013 року у виді одного місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, а саме, з 14 серпня 2014 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою засудженого ОСОБА_6 продовжити до 29 травня 2015 року включно.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 922,35 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1