У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Парусова А.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постановлені щодо ОСОБА_3
та ОСОБА_4 судові рішення.

Вироком Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 1 червня 2006 року засуджено:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,
-

- за ч.
2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч.
2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч.
1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч.
1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_3 остаточно визначено 7 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимого,
-

- за ч.
2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю;

- за ч.
2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_4 остаточно визначено 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_5,
вирок щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Також по справі вирішені цивільні
позови.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 6 грудня 2006 року вирок щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без
зміни.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними у вчиненні злочинів за таких, як
зазначено у вироку, обставин.

1 травня 2004 року,
приблизно опівночі, перебуваючи
біля торговельно-розважального клубу «Бродвей», розташованого в будинку № 262-а по бул. Шевченка у м. Маріуполі
Донецької області, умисно, з корисливих спонукань, з
метою відкритого заволодіння чужим майном, ОСОБА_3, за попередньою
змовою з ОСОБА_4,ОСОБА_5 та особою, матеріали справи щодо якого виділені в окреме
провадження, заздалегідь розподіливши між собою ролі, вчинили напад на
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, під час якого
руками штовхали останнього, а потім, поваливши його на землю, наносили йому удари ногами у різні частини тіла.
В цей час особа, матеріали справи
щодо якої виділені в окреме провадження, нанесла потерпілій ОСОБА_6 удар у голову, спричинивши фізичний біль,
внаслідок чого остання знепритомніла. Потім, прийшовши до свідомості, вона своїм мобільним телефоном спробувала викликати бригаду швидкої медичної допомоги, після чого особа, матеріали справи
щодо якої виділені в окреме провадження, вихопила в неї з рук мобільний телефон «Самсунг А 800», вартістю
1300 грн., який належав потерпілій, зі стартовим пакетом, вартістю 95 грн. та грошима на рахунку в сумі 50 грн., а ОСОБА_5,
вихопив з рук потерпілої ОСОБА_6 сумку, вартістю 150 грн., у якій знаходилися гроші в сумі 100 грн. і косметика, що не є
матеріальною цінністю й з викраденим
зникли, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1695 грн.

17 червня 2004 року,
приблизно о 22 годині,
підсудний ОСОБА_4, перебуваючи біля торговельно-розважального
клубу «Бродвей»,
розташованого за вищезазначеною адресою,
умисно, повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою
змовою з особою,
матеріали справи щодо якого виділені в окреме провадження, заздалегідь
розподіливши між собою ролі, скоїли напад на потерпілого ОСОБА_8, під час якого особа, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження,
нанесла останньому два удари рукою в голову, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 упав. Після
цього ОСОБА_4 разом з особою, матеріали справи
щодо якої виділені в окреме провадження, нанесли ОСОБА_8 численні удари ногами в різні частини тіла, заподіявши
йому легкі тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_4 схопив потерпілого за
руки, з метою подолати опір, а особа,
матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, у цей час відкрито
викрала у ОСОБА_8 мобільний телефон «Соні 0-5»
вартістю 350 грн., зі стартовим пакетом,
вартістю 100 грн., грошима на рахунку - 15
грн., заподіявши потерпілому шкоду на суму 465 грн., після чого з місця злочину зникли.

Цього ж дня, приблизно о
22 годині 20
хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи біля
торговельно-розважального клубу «Бродвей», розташованого за
вищезазначеною адресою, умисно, повторно, з метою відкритого викрадення чужого
майна, вчинив напад на ОСОБА_9, під час якого
завдав йому 2 удари в обличчя, заподіявши йому
легкі тілесні ушкодження. Після цього
відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Самсунг Х-100»,
вартістю 830 грн., зі стартовим пакетом - 100
грн., у чохлі, вартістю 20 грн. і гроші в сумі 450 грн., заподіявши останньому матеріальну шкоду на суму 1400 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник.

У вересні 2004року,
приблизно о 19 годині, ОСОБА_3 біля
торговельно-розважального клубу «Бродвей», розташованого за
вищезазначеною адресою, знайшов (незаконно придбав) поліетиленовий
пакет з подрібленою речовиною рослинного
походження й визначивши, що це наркотичний
засіб, маючи на меті його незаконне зберігання
без мети збуту, переніс його до свого помешкання АДРЕСА_1, де зберігав його для особистого
вживання без мети збуту. 16 жовтня 2004 року, під
час обшуку вищезазначеної квартири, працівниками міліції було виявлено та вилучено речовину
рослинного походження, що є особливо
небезпечним наркотичним засобом - каннабісом
(марихуаною) висушеною, вагою 15,9г.

11 вересня 2004 року, приблизно о 21 годині
30 хвилин, ОСОБА_3
біля торговельно-розважального клубу «Бродвей», заволодів пістолетом ОСОБА_10, таким чином незаконно придбавши його, переніс до свого помешкання за вищезазначеною адресою, де незаконно зберігав його. 13 жовтня 2004
року ОСОБА_11, довідавшись, що ОСОБА_3 затриманий працівниками міліції, на прохання
невстановленої слідством особи прийшов у помешкання ОСОБА_3, взяв з дозволу ОСОБА_12 вогнепальну зброю, що перебувала в шафі та 4 патрона, які є боєприпасами. 17
жовтня 2004року ОСОБА_11 добровільно видав зазначене працівникам міліції.

2
жовтня 2004 року, приблизно о 2 годині, ОСОБА_3
та ОСОБА_4, при цьому останній, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, перебуваючи біля магазину № 33, розташованого по
вул. 50 років СРСР у м. Маріуполі, умисно, з
метою заволодіння чужим майном шляхом нападу, за попередньою змовою групою осіб разом з особами,
матеріали справи щодо яких
виділені в окреме провадження, заздалегідь розподіливши ролі, вчинили напад на ОСОБА_13 та ОСОБА_14, під час
якого ОСОБА_3 завдав удар рукою по голові ОСОБА_13, від чого той упав на землю й на короткий проміжок часу
знепритомнів, а потім завдав удар ОСОБА_14
скляною пляшкою по голові, після чого наніс
йому удар палкою по тулубу, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та середньої тяжкості тілесні ушкодження. Після цього особи, матеріали щодо
яких виділені в окреме провадження, наявними у них палками нанесли лежачому без свідомості на землі ОСОБА_13 численні удари у різні частини тіла, внаслідок чого
заподіяли йому середньої тяжкості
тілесні ушкодження. Під час вчиненого злочину ОСОБА_4, ОСОБА_3 та особи, матеріали справи щодо яких виділені в окреме провадження,
заволоділи майном потерпілого ОСОБА_13 на суму 477 грн. і
з викраденим зникли.

У касаційних скаргах:

-
захисник ОСОБА_1 посилається на немотивованість вироку та ухвали,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вказує на
відсутність доказів вчинення ОСОБА_3 епізоду від 1 травня 2004 року, ненадання
судом оцінки доказам, які спростовують докази обвинувачення за епізодами щодо
ОСОБА_9 та ОСОБА_14, необгрунтованість засудження підзахисного за іншими
епізодами, посилається на суперечливість показань потерпілих, недопустимість
деяких доказів, неповноту досудового та судового слідства, просить, як
убачається зі змісту скарги, вирок та ухвалу щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу
закрити за відсутністю в його діях складу злочинів;

-
захисник ОСОБА_2 вказує на суперечливість показань потерпілих, невідповідність
вимогам закону слідчих дій, неконкретизованість обвинувачення ОСОБА_4,
порушення його права на захист та інші порушення кримінально-процесуального
закону, відсутність доказів його винуватості, посилається на неповне врахування
судом усіх обставин, які пом'якшують його покарання, немотивованість вироку та
ухвали, просить, як убачається зі змісту скарги, судові рішення щодо ОСОБА_4
скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне касаційні скарги
задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити
на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог статей 362 і 365 КПК України суд
апеляційної інстанції зобов'язаний перевірити всі доводи апеляцій, в тому числі
при необхідності і шляхом проведення судового слідства. Згідно зі ст. 377 КПК
України у своїй ухвалі суд апеляційної інстанції зобов'язаний навести докладні
мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляції залишаються без задоволення,
зазначити підстави, через які вони визнані необґрунтованими.

Ці вимоги закону суд апеляційної інстанції належним чином
не виконав.

Зокрема, захисник ОСОБА_2 зазначав, що місцевий суд не
виконав вказівки апеляційного суду після направлення справи на новий судовий
розгляд, посилався на суперечливість показань потерпілих, що не було усунуто
місцевим судом і вплинуло на законність та обґрунтованість вироку, стверджував,
що останні обмовили засуджених, вказував на необґрунтованість засудження
ОСОБА_4, безпідставність неприйняття до уваги його показань, численні порушення
кримінально-процесуального закону під час проведення слідчих дій, фальсифікацію
доказів по справі, неповноту судового слідства та інші порушення.

Засуджений ОСОБА_5 вказував на відсутність доказів його
змови з іншими особами на вчинення грабежу, розподілу ролей, невпізнання його
потерпілою ОСОБА_6 і взагалі на відсутність допустимих доказів його
винуватості.

Засуджений ОСОБА_3 у своїй апеляції посилався на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, фальсифікацію
доказів по справі, істотні порушення кримінально-процесуального закону при проведенні
слідчих дій та неврахування судом при винесенні вироку доказів його
невинуватості, здобутих в судовому засіданні, зазначаючи, що потерпілий ОСОБА_9
не впізнав у ньому особу, яка вчинила злочин, а потерпіла ОСОБА_6 вказала на
нього, як на особу, яка надала їй допомогу, а не вчинила розбій, потерпілі
ОСОБА_14 не пам'ятали події, оскільки перебували в стані алкогольного
сп'яніння, давали суперечливі показання.

Засуджений ОСОБА_4 посилався на невиконання судом
вказівок апеляційного суду після направлення справи на новий судовий розгляд,
неповноту та однобічність судового слідства, посилався на суперечливість та
неправдивість показань потерпілих, свідків та засуджених, вказував на численні
порушення кримінально-процесуального закону під час досудового слідства та в
суді, зазначав, що здобуті докази свідчать про його непричетність до вчинення
злочинів, з показань потерпілих не вбачається його причетності до їх вчинення,
вказував на фальсифікацію органами досудового слідства його показань.

Викладені в апеляціях доводи суд апеляційної інстанції не
перевірив належним чином і не дав на них обґрунтованої відповіді. В своїй
ухвалі апеляційний суд фактично лише зазначив прізвища потерпілих та свідків,
на яких місцевий суд обґрунтував доведеність вини засуджених та послався на
дані висновків експертиз, які підтверджують лише факти вчинення злочинів, не
доводячи причетності до них засуджених.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на те, що при формулюванні
обвинувачення за епізодами від 1, 17 червня та 2 жовтня 2004 року суд допустив
суттєву суперечливість, зазначивши одночасно про вчинення відкритого викрадення
чужого майна та нападу.

Таким чином, судова палата у кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області при розгляді і вирішенні справи в апеляційному
порядку істотно порушила вимоги кримінально-процесуального законодавства, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді слід виконати всі вимоги
чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилаються засуджені та
захисник у апеляційних скаргах і, в залежності від встановленого, винести
законне та обґрунтоване рішення.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційні скарги захисників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 6 грудня 2006 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд.

с у д д і :

Редька А.І. Жук
В.Г. Заголдний В.В.