Справа № 646/5204/15-к
№ провадження 1-кс/646/2259/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015 року м.Харків

Слідчій суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 08.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 10.02.2015 року,-
в с т а н о в и в :
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 08.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 10.02.2015 року.
В обґрунтування скарги заявники зазначили, що 02.02.2015 року суддею Жовтневого районного суду м. Харкова було встановлено факт скоєння злочинів з боку слідчих СВ та співробітників Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, працівників Харківського слідчого ізолятору та доручено вказані відомості внести до ЄРДР. Наведені відомості були внесені до ЄРДР за № 000007.
23.02.2015 року слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , не провівши повного та об`єктивного розслідування по вказаній кримінальній справі, виніс постанову про закриття кримінального провадження, що стало підставою для оскарження даної постанови та скасування її слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова 16.03.2015 року.
Слідчим суддею в ухвалі зазначено на неповноту досудового розслідування з вказівками на необхідність проведення певних дій, а саме, допит обов`язкових свідків, проведення одночасного допитів та інше.
Однак, 15.04.2015 року ОСОБА_5 отримано копію постанови слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 08.04.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР 10.02.2015 року за №0000007.
У зв`язку з цим ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 вважають постанову слідчого від 08.04.2015 року необґрунтованою, оскільки слідчим не виконані вимоги слідчого судді від 16.03.2015 року і просили її скасувати.
Також заявники просили суд зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілим та допитати у якості потерпілого, а також провести одночасні допитати за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших свідків по справі.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Вислухавши заявника та представника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000007 від 10.02.2015 року, приходжу до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 10.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України, за фабулою: надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова щодо реєстрації в ЄРДР за фактом застосування недозволених методів ведення досудового розслідування відносно свідка ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002080 слідчим Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області та оперативними співробітниками Харківського СІЗО, кримінальному провадженню привласнено № 000007 ( кр. пров., аркуш без номера).
Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.02.3015 року, під час розгляду кримінального провадження № 0002080 у відношенні ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що під час досудового розслідування він був вимушений оговорити себе у скоєнні злочину, оскільки до нього застосовувався психологічний вплив працівниками Жовтневого РВ. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що надавав на досудовому слідстві неправдиві показання щодо скоєння ОСОБА_5 злочину в наслідок застосування до нього недозволених методів ведення слідства з боку працівників Жовтневого РВ та Харківського слідчого ізолятору (а.с.40).
Досудове розслідування розпочато прокурором прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_8 .
Вказаним прокурором допитано у якості свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 оперуповноважених Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, які заперечували застосування до ОСОБА_5 фізичного та психологічного впливу при розслідуванні кримінального провадження, за яким останньому було проголошено про підозру, оскільки допит ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вони не здійснювали ( а.с.2-9).
Аналогічні показання надані допитаним у якості свідка начальником СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСВ в Харківській області ОСОБА_11 ( а.с.10-13).
Допитані у якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слідчі СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСВ в Харківській області, пояснили, що проводили досудове розслідування кримінального провадження № 0002080, за яким ОСОБА_5 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ними особисто допитувались ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 , ніяких заходів фізичного чи психологічного впливу до них не застосовувалось ( а.с.14-21).
З протоколів допиту у якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пояснили, що засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 утримувався у слідчому ізоляторі, де вони працюють старшим інспектором відділу режиму та оперуповноваженим відповідно. За час утримання останнього в СІЗО до нього будь-які заходи фізичного чи іншого впливу не застосовувались ( а.с.22-29).
12.02.2015 року визначено підслідність кримінального провадження № 000007 за першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області ( а.с. 30-31). Досудове розслідування доручено слідчому в ОВС ОСОБА_6 , яким 14.02.2015 року повідомлено про початок досудового розслідування ( а.с. 35-36).
Під час досудового розслідування 18.02.2015 року слідчим ОСОБА_6 допитаний свідок ОСОБА_7 , який надав пояснення, що під час досудового розслідування кримінального провадження, за яким ОСОБА_5 обвинувачувався у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 185 КК України, ним добровільно, без будь-якого впливу, працівникам міліції були дані правдиві показання про те, що він був свідком скоєння ОСОБА_5 злочину. В наступному він вирішив сказати в суді, що такі показання були надані ним під впливом з боку працівників міліції та СІЗО ( а.с. 47-52).
Під час повторного допиту ОСОБА_5 пояснив, що 10.08.2013 року до нього на місцем мешкання приїхали працівники міліції ОСОБА_16 та Первушкін, відвезли його до підрайону міліції, де застосовуючи психологічний тиск, погрози, вимусили оговорити себе у скоєнні крадіжки. З цього приводу 16.09.2013 року до прокуратури зі скаргою зверталась його мати ОСОБА_17 , під час проведення досудового слідства він говорив про це слідчому ( а.с. 53-58).
За результатами досудового розслідування слідчим прокуратури Харківської області ОСОБА_6 23.02.2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000007 від 10.02.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні співробітників Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та працівників Харківського слідчогго ізолятору ОСОБА_14 та ОСОБА_18 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України ( а.с. 67-69).
Ухвалою слідчого судді від 16.03.2015 року постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 23.02.2015 року скасовано. В ухвалі зазначено, що в показаннях ОСОБА_5 та інших свідків мають суттєві протиріччя, для усунення яких слідчим не проведено одночасні допити вказаних свідків.
У кримінальному провадженні міститься скарга ОСОБА_17 на ім`я прокурора Жовтневого району м. Харкова від 16.09.2013 року про погрози з боку працівників міліції її сину ОСОБА_5 та примушення його визнати вину у злочині, який останній не скоював ( а.с. 59).
Поряд з цим, постанова про закриття кримінального провадження не містить оцінки вказаній скарзі. ОСОБА_17 слідчим у якості свідка не допитана, не з`ясовані обставини, при яких їй стало відомо про викладені у скарзі факти.
Після поновлення досудового розслідування, слідчим допитано в якості свідка ОСОБА_17 , проведено одночасні допити лише з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та ОСОБА_10
08.04.2015 року слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження №000007 від 10.02.2015 року за відсутністю в діянні співробітників Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та працівників Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_14 і ОСОБА_18 складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній повинна бути викладені суть заяви особи, яка звернулась за захистом своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають кримінальне провадження та обумовлюють його закриття.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи., зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Вивчення матеріалів даного кримінального провадження вказує на те, що слідчим не вжито усіх необхідних слідчих (процесуальних) дій для досягнення повноти перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_5 , що свідчить про неповноту досудового розслідування, а також слідчим не виконані в повній мірі вказівки слідчого судді, які були викладені в ухвалі від 16.03.2015 року.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя вважає, що постанова слідчого винесена передчасно і підлягає скасуванню.
Вимоги заявників, щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілим та допитати у якості потерпілого, а також провести одночасні допитати за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших свідків по справі слідчий суддя залишає без задоволення, оскільки відповідно до ч.5 ст.. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 08.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 10.02.2015 року- задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 08.04.2015 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 10.02.2015 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Матеріали даного кримінального провадження повернути прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1