УХВАЛА

Іменем України

13
березня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі

головуючого судді ГОШОВСЬКОГО Г.М.

суддів КОНДОРА
Р.Ю., ВОТЬКАНИЧА Ф.А.

за участю
прокурора СИРОХМАН У1.І.

захисників адвокатів
ОСОБА_1., ОСОБА_2.

розглянув
у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляціями засудженої ОСОБА_3. та
її захисника адвоката ОСОБА_1. на постанову Хустського район­ного суду
Закарпатської області від 26 грудня 2005 р.

Цією постановою

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженку та мешканку мАДРЕСА_1, українку, громадянку
України, судиму 16.11.2000 р. Хустським районним судом Закарпатської області за
ст. 81 ч. З КК Украї­ни (1960 р.) до 3-х років позбавлення волі,

направлено
для відбуття покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, призна­ченого
вироком Хустського районного суду від 30.06.2004 р. за ст. 185 ч. З КК України
із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з
1-річним іспитовим строком.

Як
зазначено в постанові суду, начальник Хустського міжрайонного відділу Кримі­нально-виконавчої
інспекції Тимчик В.О. звернувся до суду з поданням про напра­влення засудженої
ОСОБА_3. для відбування покарання у вигляді 3-х років по­збавлення волі,
призначеного вироком Хустського районного суду від 30.06.2004 р. за ст. 185 ч.
З КК України із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбу­вання
покарання з Фрічним іспитовим строком. Подання мотивоване тим, що за­суджена,
знаючи про встановлення для неї днів явки на реєстрацію до КВІ, під час
іспитового строку не виконувала покладені на неї обов'язки, жодного разу не
з'явилася на реєстрацію, залишила постійне місце проживання без дозволу інспе­кції.
Суд, прийшовши до висновку, що засуджена, яка за місцем проживання хара­ктеризується
позитивно, переїхавши на постійне місце проживання до свого чоло­віка в
Івано-Франківську область, не виконала покладені на неї судом обов'язки, не
бажає стати на шлях виправлення, подання задовольнив.

Справа №
11-242/07.

Головуючий у 1-й інстанції САВИЦЬКИЙ С.А.

Доповідач КОНДОР
Р.Ю.

В апеляціях засудженої ОСОБА_3. та її захисника адвоката ОСОБА_1.
порушується питання про скасування постанови. Апелянти вказують, що про роз­гляд
судом 26.12.2005 р. подання КВІ засудженій не було відомо; вона працівників
інспекції поставила до відома, що проживає у батьків чоловіка в
Івано-Франківській області та з їх усного дозволу з'являлася для реєстрації раз
на мі­сяць; вона у 2004 р. завагітніла, однак, у неї в 2005 р. стався викидень,
але і в цей час вона з'явилася до інспекції; після другої вагітності вона
23.02.2006 р. в Хуст-ській лікарні народила дитину, яка майже одразу померла;
проживала в м. Хусті з лютого по грудень 2006 p., від
правоохоронних органів не переховувалася і, з огляду на закінчення іспитового
строку, помилково вважала, що вже звільнена від відбування покарання. За час
після засудження ніяких порушень закону не вчиня­ла. Часткове невиконання нею
обов'язків викликане поважними причинами, на даний час вона знову вагітна.

Заслухавши доповідь судді, промови: захисників ОСОБА_1. та
ОСОБА_2., які апеляції підтримали, вказуючи на незаконність внесення подання
про на­правлення засудженої для відбуття покарання після закінчення іспитового
строку, на те, що суд не врахував фактичні обставини справи, вагітність
засудженої та ін­ші дані про її особу та поведінку, не заслухав її пояснень, а
тому постановив неза­конне рішення; прокурора Сирохман 71.1., яка вказала, що
суд, всупереч закону направив на відбуття покарання засуджену при тому, що
фактично було внесене подання про її звільнення від відбування покарання, тому
вважає апеляції обґрун­тованими, а судове рішення - незаконним, обговоривши
доводи апеляції, переві­ривши матеріали справи за поданням та матеріали
особової справи № НОМЕР_1, суд приходить до наступного.

26.07.2005 р. до Хустського районного суду надійшло
подання від 18.07.2005 р. начальника Кримінально-виконавчої інспекції в
Хустському районі Тимчика В.О. про звільнення від покарання ОСОБА_3.,
засудженої вироком Ху­стського районного суду від 30.06.2004 р. за ст. 185 ч. З
КК України до 3-х років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування пока­рання з 1-річним іспитовим строком (а.с. 1). В
поданні зазначено, що, оскільки іспитовий строк закінчився, матеріали
направлені до суду для вирішення питання про застосування щодо ОСОБА_3. ст. 78
КК України.

Доказів повідомлення ОСОБА_3. про судовий розгляд подання
в справі немає, не є таким і рапорт дільничного інспектора (а.с. 9).

Постановою
інспектора КВІ від 23.08.2004 р. засудженій було визначено

один день на
місяць для явки на реєстрацію (а.о.с. 15). Засуджена тричі на реєст­

рацію
з'являлася, а після 24.03.2005 р. облік реєстрації інспекцією не вівся, хоча

'водночас про
можливі наслідки порушення обов'язків засуджена попереджувала-

ся (а.о.с.
16-17). За місцем проживання в м. Хусті засуджена характеризується по­

зитивно. .

Отже, начальник КВІ в Хустському районі ме звертався до
суду у встановле­ному ст. 4082 КПК України, ст. 166 ч. 2 КВК України порядку з
поданням про скасу­вання звільнення від відбування покарання з випробуванням та
направлення засу­дженої ОСОБА_3. для відбування призначеного судом покарання.

Незважаючи на
вищенаведені обставини, суд, за відсутності відповідного подання, прийняв
рішення про задоволення такого. Висновки суду про наявність цього подання, про
те, що засуджена жодного разу не з'являлася до КВІ на реєст-

рацію,
не відповідають дійсності, доводи КВІ та прокурора не були належно пере­вірені,
а фактичні причини часткового порушення засудженою своїх обов'язків -не були
з'ясовані. Не було взято до уваги й те, що іспитовий строк, встановлений
ОСОБА_3., закінчився за півроку до часу вирішення справи судом, а під час цього
строку КВІ питання про скасування звільнення від відбування покарання з
випробуванням не ставила.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне по­рушення
кримінально-процесуального закону тягнуть скасування судового рішен­ня (ст.
367, ст. 368 ч. 1, ст. 369 ч. 1 п.п. 1-3, ст. 370 ч. 1, ст. 374 ч. 2 КПК Украї­ни).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про
обґрунтованість апеляції засудженої та її захисників.

Постанова суду про направлення ОСОБА_3. для відбування
покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, призначеного вироком Хустського
районного суду від 30.06.2004 р. за ст. 185 ч. З КК України - незаконна і
підлягає скасуван­ню. Матеріали слід направити на новий розгляд до того ж суду
в іншому складі, за результатами якого належно та всебічно з'ясувавши обставини
справи суду слід прийняти законне та обґрунтоване рішення. Засуджена за
встановлених обставин підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, -

ухвалив:

Апеляцію засудженої ОСОБА_3. та її захисника адвоката
ОСОБА_1. задовольнити.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області
від 26 грудня 2005 р. щодо ОСОБА_3. скасувати, матеріали за поданням
Кримінально-виконавчої інспекції ДДУПВП в Хустському районі направити на новий
судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.

Звільнити з-під
варти ОСОБА_3.