Справа № 11-1524/2011 Головуючий в 1 інст.: Решетов В.В.
Категорія: скарга на постанову про
порушення кримінальної справи Доповідач: Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

14 вересня 2011 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді Жили І.Е.

суддів Сажинова В.В., Михайлюка М.І.

з участю прокурора Іоніді К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову місцевого Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.08.11р.,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою задоволена скарга ОСОБА_1, а постанова слідчого Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури про порушення кримінальної справи №960015-10 від 03.08.11р. за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України та постанова про перекваліфікацію злочину зі ст.364 ч.2 КК України на ст.367 ч.2 КК України від 03.08.11р. - скасовані.

Свою постанову суд мотивував тим, що в наданих суду матеріалах, на підставі яких було порушено кримінальну справу постановою слідчого Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 03.08.11р. відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України, з урахуванням перекваліфікації дій на ст.367 ч.2 КК України, - не було достатніх підстав для її порушення, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 не порушувався закон при дачі висновків про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки окремим громадянам. На час порушення справи, достатніх даних що вказували б на наявність ознак злочину в діях ОСОБА_1, як то передбачено ст.94 ч.2 КПК України не було.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує на незаконність і необґрунтованість постанови суду. Так, прокурор зазначає, що органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Цюрупинської районної державної адміністрації, до повноважень якого віднесено забезпечення дотримання законодавства у сфері містобудування, архітектури, державних стандартів, норм і правил, регіональних правил забудови населених пунктів, затвердженої містобудівної документації, здійснення контролю за їх реалізацією, тобто наділений контрольними функціями, упродовж серпня 2008 - грудня 2009 років, неналежно виконуючи свої посадові обов'язки через несумлінне ставлення до них, належним чином не зясувавши те, що земельні ділянки, які перебувають у межах території колишнього санаторію-профілакторію Сосновий бір, належать до державної форми власності та відносяться до земель запасу Цюрупинської міської ради оздоровчого призначення, порушуючи вимоги п.4 ст.84, ст.ст.20, 48, 118 Земельного кодексу України, ст.ст.23-24 Закону України Про планування і забудову територій, Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, Класифікатора за кодами 01, 01.06.01, 01.06.02, 01.06.05, 01.06.07, 01.06.20, п.3.3, 3.4, 3.40, 10.1, 10.2, ДБН 360 - 92 Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень, своїми висновками № 2700 від 14.08.2008, №2772 від 08.09.2008, №3805, №3806, №3807, №3808 від 29.07.2009, №288 від 10.12.2009 погодив документації із землеустрою щодо відведення у власність окремих громадянам земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва загальною вартістю 320106 грн., в наслідок чого вони вибули з державної власності та перейшли у приватну. Вважає, що оскаржувана постанова суду містить висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, відповідно до ст.ст.23 - 24 Закону України Про планування і забудову територійу разі прийняття відповідним органом виконавчої влади рішення про передачу (надання) земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення обєкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно дає право на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт. Прийняття рішення про передачу (надання) земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення обєкта містобудування може бути здійснено одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування розміщення обєкта містобудування, підставою для розроблення якого, за відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови за межами населених пунктів містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, встановлюються рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування на підставі містобудівного обґрунтування, що підлягає громадському обговоренню, є дозвіл відповідного органу, що може бути наданий одночасно із дозволом на розроблення проекту відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності. Таким чином на момент погодження проектів із землеустрою начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Цюрупинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 вказаними вимогами законодавства передбачалася необхідність обґрунтовування відведення земельних ділянок у власність громадянам під забудову містобудівною документацією, відсутність якої встановлена під час прокурорської перевірки. Вимоги аналогічного змісту у теперішній час містяться у ст.24 ч.1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, згідно з якою документація із землеустрою розробляється з урахуванням положень плану зонування та/або детального плану території. З огляду на вказане, при прийнятті судом рішення щодо скасування постанов слідчого Херсонської міжрайонної природоохоронної прокуратури про порушення кримінальної справи № 960015-10 від 03.08.11р. за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України та про перекваліфікацію злочину зі ст.364 ч.2 КК України на ст.367 ч.2 КК України від 03.08.11р. допущено неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, а саме: вказано на відповідність закону вказаних погоджень начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Цюрупинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам. Просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про підтримання апеляції та про скасування постанови суду з направленням справи на новий судовий розгляд, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.94 КПК України кримінальна справа може бути порушена при наявності приводу та тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно зі ст.98 ч.1 КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст.94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязаний винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону за ознаками якої порушується справи, а також дальше її спрямування.

Відповідно до ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які були підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

З урахуванням розяснень п.8 постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 4.06.10р. Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені частиною першою ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказували на наявність ознак злочину (частина друга ст.94 КПК України), законність джерел отримання цих даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (стаття 98 КПК України).

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону та обґрунтовано відмітив, що на час порушення справи, достатніх даних що вказували б на наявність ознак злочину в діях ОСОБА_1 не було.

Так, з фактом відсутності при порушенні справи достатніх даних, які вказували б на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України, фактично погодився сам слідчий, який порушував справу, оскільки він же виніс постанову від 3.08.11р. про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 зі ст.364 ч.2 КК України на ст.367 ч.2 КК України (а.с.15-17). Разом з тим, у слідчого не було законних підстав не тільки до порушення справи щодо ОСОБА_1, а і для винесення постанови про перекваліфікацію дій останнього.

Наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину могла мати місто тоді, коли були б підстави вважати, що його дії при дачі висновків про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки окремим громадянам не відповідали б законодавству України. Проте питання законності зазначених висновків перевірялось Херсонським окружним адміністративним судом, який розглядав адміністративну справу за позовом Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора про визнання протиправними та про скасування цих висновків; і згідно з постановою від 10.03.11р. вказаного суду було відмовлено в задоволені позовних вимог.

При наявності нескасованого судового рішення щодо законності висновків про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки окремим громадянам, підстави до порушення кримінальної справи були відсутні.

При таких обставинах підстав для скасування постанови суду, як того просить апелянт, - немає. Вимога апеляції прокурора про розгляд апеляційним судом скарги ОСОБА_1 по суті і про відмову у її задоволенні не ґрунтується на законі.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - залишити без задоволення.

Постанову місцевого Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.08.11р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови слідчого: про порушення кримінальної справи від 03.08.11р. та про перекваліфікацію дій від 03.08.11р. залишити без змін.

Головуючий :

Судді :