Справа № 761/2556/13- к
Провадження №1-кп/761/97/2013
В И Р О К

іменем України

07 лютого 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі судді
Антонюк М.С. при секретарі Павлюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Електрогірськ Російської Федерації,
громадянина України, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, без постійного
місця проживання в м. Києві,
непрацюючого, неодруженого, раніше
судимого: 10.11.2005 року Лисичанським
міським судом Луганської області за ст.
164 ч.1 КК України до позбавлення волі
строком на один рік з випробуванням на
один рік; 08.02.2006 року Лисичанським
міським судом Луганської області за ст.
186 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення
волі строком на чотири роки три місяці,
звільненого 10.02.2010 року по відбуттю
покарання,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15,
ч.2 185 КК України,

за участю:

прокурора Маценко А.К.

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02 січня 2012 року приблизно о 17
годині, знаходячись в приміщенні
супермаркету «Фуршет», що знаходиться
по вул. Старовокзальна, 23 в м. Києві,
вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, з метою особистого
збагачення та обернення на свою
користь, ОСОБА_1, вважаючи, що за його
діями ніхто не спостерігає, підійшов до
полиць з товарами та повторно, таємно
викрав звіти чуже майно, що належить ДП
«Продмережа», а саме: ковбасу
«Святкова», вартістю 114 грн. 83 коп.,
ковбасу «Святкова» вартістю 108 грн 01
коп., цукерки «Пташине молоко»,
вартістю 6 грн. 98 коп., дві свічки «Unsented»,
вартістю 13 грн. 18 коп., а всього на
загальну суму 243 грн. Після цього ОСОБА_1
викрадений товар заховав собі під
куртку та направився до виходу з
приміщення вказаного магазину.

При цьому довести свій злочинний
умисел до кінця ОСОБА_1 не зміг з причин,
що не залежали від його волі, оскільки
його злочинні дії були помічені
працівниками служби охорони
супермаркету «Фуршет», які затримали
його разом з викраденим майном при
виході з приміщення вказаного
магазину.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні вказаного кримінального
правопорушення визнав повністю та суду
пояснив про обставини вчиненого так, як
зазначено вище. При цьому ОСОБА_1
зазначив, що дійсно 02.01.2012 року він
намагався вчинити крадіжку вказаних
продуктів харчування із супермаркету
«Фуршет», розташованого за адресою: м.
Київ, вул Старовокзальна, 23, оскільки
були новорічні свята, грошей на
придбання продуктів до столу у нього не
було, а тому він підійшов до полиць
магазину, де непомітно взяв дві палки
ковбаси, коробку цукерок, дві свічки,
які поклав під куртку та пройшов через
каси не розплатившись за них. Після
цього його зупинили працівники охорони
магазину.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце,
спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету,
форму вини за кримінальним
правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 15,
ч.2 ст. 185 КК України, винним визнав себе
повністю, щиро розкаявся, просив суд
врахувати, що він став на шлях
виправлення, останнім часом проживав
на території Свято-Покровського
монастиря в м. Києві, де допомагав по
господарству, просить суворо його не
карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України
дослідження доказів по даному
кримінальному провадженню, у вчиненні
якого обвинувачується ОСОБА_1, щодо
часу, місця, способу, виду і розміру
шкоди, мотиву та мети, форми вини, які
ніким не оспорюються, визнано
недоцільним у зв'язку із відсутністю
сумнівів щодо правильного розуміння їх
змісту учасниками судового
провадження, добровільності їх
позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність вини ОСОБА_1 у замаху на
таємне викрадення чужого майна,
вчиненому повторно, та кваліфікує його
дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру
покарання, суд враховує характер,
ступінь тяжкості ним скоєного,
ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, яке
полягає у визнанні вини та
щиросердному розкаянні, данні,
характеризуючи його особу, те, що він
раніше судимий, не перебуває на обліку
у лікаря нарколога, психіатра,
позитивно характеризується за
останнім місцем відбування покарання,
не має постійного місця проживання.

До обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає
необхідним і достатнім для виправлення
ОСОБА_1 та попередження вчинення нового
злочину призначення покарання у виді
арешту в мінімальних межах межах,
передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК
України.

Відповідно до ч.3 ст. 377 КПК України суд,
з урахуванням особи та обставин,
встановлених під час судового розгляду
не знаходить підстав для зміни
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання
вироком законної сили на такий, який не
пов'язаний із триманням під вартою.

Враховуючи, що речові докази були
повернуті законному володільцю під час
досудового розслідування та суду не
надавались, а тому суд відповідно до
положень ст. 100 КПК України не вирішує
питання про такі речові докази.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України,
суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч.2 ст. 15
ч. 2 ст. 185 КК України і призначити
покарання у виді арешту строком на три
місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_1
вираховувати з 09 січня 2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишити без змін
у вигляді тримання під вартою в
Київському СІЗО.

На вирок можуть бути подані учасниками
судового провадження апеляційні
скарги до Апеляційного суду м. Києва
через Шевченківський районний суд м.
Києва протягом тридцяти днів з моменту
його проголошення, а особою, яка
перебуває під вартою, - в той же строк із
моменту отримання його копії. Якщо
вирок ухвалено без виклику особи, яка
його оскаржує, то строк апеляційного
оскарження для такої особи
обчислюється з дня отримання нею копії
судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя :