Справа №487/17/15-к 14.01.2015 14.01.2015 14.01.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 січня 2015 року року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України по кримінальному провадженні № 0000053.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 січня 2015 року стосовно ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді щодо відсутності ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КК України є необґрунтованою. Зазначає, що такими ризиками є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, стосовно малолітньої особи, в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те що він, може залишити місце свого проживання з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду, оскільки ст. 42 КПК України не визначає обов`язку підозрюваного повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді, органами досудового розслідування в рамках кримінального провадження, розпочатого 4 січня 2015 року за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України був затриманий ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні відкритого заволодіння майном малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб.

4 січня 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000053 за ч. 2 ст. 186 КК України.

4 січня 2015 року за підозрою у вчиненні злочину був затриманий ОСОБА_6
5 січня 2015 року йому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України.

5 січня 2015 року старший слідчий СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Заводського району м. Миколаєва, до Заводського районного суду м. Миколаєва про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому є необхідність застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою подальшого запобігання можливостей переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1 чи п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, в клопотанні слідчого, в порушення вимог п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, не викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя не в достатній мірі оцінив всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КПК України, вчиненого стосовно малолітнього потерпілого, в стані алкогольного сп`яніння.
Між тим, ОСОБА_6 має постійне місце проживання в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та зазначив, що кається у скоєному.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і в разі якщо прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим в клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри та про наявність ризиків , передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, але не доведено недостатність застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

З огляду на наведене, враховуючи те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, де проживає з разом матір`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, має місце роботи, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, відсутність даних про намір виїжджати за межі місця реєстрації або переховуватись від органів слідства, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж просив слідчий у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Керуючись ст. ст. 177,181,194, 405, 407, 422, 532 КПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва стосовно ОСОБА_6 скасувати.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків:

· заборонити ОСОБА_6 залишати своє помешкання за адресою АДРЕСА_1 з 20-00 до 06-00 годин наступного дня;

· прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

· не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

· повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом до 4 березня 2015 року включно.

Обов`язки по контролю за поведінкою ОСОБА_6 покласти на працівників Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає..

Головуючий
Судді