АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/1176/15-к
Провадження №11-кп/791/550/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
з секретарем - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000136, за апеляційними скаргами прокурора з доповненнями, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, має утриманні малолітню дитину 2010 року народження, освіта професійно-технічна, не працює, у відповідності до ст.89 КК Українине судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 обрано у вигляді тримання під вартою з моменту оголошення вироку 15.04.2015 року до набрання вироком законної сили, взятий під варту в залі суду м.Каховка.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 15.04.2015.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він 18 січня 2015 року, приблизно о 15.30 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно завдав удар неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді остеоепіфіолізу голівки лівої плечової кістки без зміщення, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи №22к від 17.02.2015 року відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину, тому суд вказане провадження розглянув у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілого та обвинуваченого. Проте , обвинувачений заявив в суді, що він необережно наніс тілесні ушкодження потерпілому, тому у суду не було підстав продовжувати слухання справи за ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначає, що у порушенні вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 349 КПК України кримінальне провадження розглянуто судом, без дослідження усіх доказів сторони обвинувачення.

Просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий судовий розгляд.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 вважає вирок суду першої інстанції занадто суворим в частині призначення покарання. Зазначає, що разом з обвинуваченим мають двох неповнолітніх дітей та він є єдиним годувальником в сім`ї. Просить перемінити міру покарання на умовний строк та лікування або домашній арешт.
Іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржується.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив апеляційні вимоги прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити, апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення, представника потерпілого обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили про пом`якшення покарання, проти апеляційних вимог прокурора не заперечували, в дебатах прокурор просив про скасування вироку з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, представник потерпілого та обвинувачений просили про пом`якшення покарання, від останнього слова ОСОБА_6 відмовився , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
За вироком суду дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України як умисне спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час його розгляду суд відповідно до ч.3 ст.349 КК України визнав за недоцільне досліджувати всі докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, у тому числі й обвинуваченим ОСОБА_6 , який визнав свою вину в повному об`ємі та обмежився допитом потерпілого та обвинуваченого.

Однак ОСОБА_6 у процесі судового провадження показання суду не давав та відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України. Суду заявив, що він необережно наніс тілесні ушкодження потерпілому, а саме, вдарив його «бильцем» від ліжка , від якого дитина впала та вдарилася плечем об ручку замка дверей, отримавши тілесні ушкодження.

Заява обвинуваченого про можливість спричинення тілесних ушкоджень потерпілому з необережності суперечить обвинуваченню в умисному спричиненні малолітньому потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ч.1 ст.122 КК України, від якого ОСОБА_6 захищався в суді .

За таких обставин, у суду не було підстав продовжувати слухання справи за ч. 3 ст.349 КПК України, досліджуючи докази, надані обвинуваченням, в скороченому порядку, оскільки зазначені обставини тягли за собою повне дослідження всіх доказів.

Водночас, у порушенні вимог ч. 3 та ч. 4 ст.349 КПК України вказане провадження розглянуто судом без дослідження усіх доказів сторони обвинувачення, а допитано лише малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 .

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне рішення.

,Оскільки суд першої інстанції не досліджував докази в повному обсязі, апеляційний суд позбавлений можливості їх повторно дослідити. Вказані обставини тягнуть за собою скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід повно та об`єктивно дослідити всі докази в їх сукупності, зібрані в ході досудового розслідування та ухвалити законне рішення, врахувавши апеляційні вимоги прокурора щодо правильної кваліфікації дій ОСОБА_6 .

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність обвинувачення, достовірність доказів та покарання, тощо.

Тому апеляційні доводи законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про пом`якшення покарання обвинуваченому задоволенню не підлягають, а вимоги прокурора, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями про скасування вироку та призначення нового судового розгляду підлягаютьзадоволенню.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою був обраний зазначеним вироком, після проголошення якого обвинувачений був взятий під варту в залі суду м.Каховка негайно. Зважаючи, що вирок відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню з наведених в ухвалі підстав, запобіжний захід слід скасувати, та оскільки до підозрюваного ОСОБА_6 в ході досудового розслідування запобіжний захід не обирався, колегія суддів вважає необхідним враховуючи відсутність постійного місця роботи та репутацію підозрюваного, який характеризується негативно та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в Каховському міськрайонному суді Херсонської області в іншому складі суддів.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 тримання під вартою скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду негайно.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, строком не більше двох місяців, тобто, до 24 серпня 2015 року, а саме, прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2

Судді (підписи) ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2