Справа 487/6895/13-к
Номер провадження 1-в/487/46/15
Ухвала
Іменем України 25.03.2015 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника КВІ ОСОБА_4 ,
за участю засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миколаєві, подання начальника Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, що має середню освіту, непрацюючого, не одруженого, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Засудженого 11.11.2014 р. Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та обов`язками, встановленими відповідно до ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Вироком Заводського районного суду судом міста Миколаєва від 11 листопада 2015 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та обов`язками, встановленими відповідно до ст. 76 КК України.
Начальник Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області 27.02.2015 року звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений за місцем проживання та реєстрації відсутній, що не дає можливості здійснювати контроль за його поведінкою. Оскільки його місце знаходження встановити не виявилось можливим ОСОБА_5 був оголошений у розшук.
В судовому засіданні представник КВІ подання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки він не навмисно не з`являвся в КВІ. За місцем проживання був відсутній з об`єктивних причин змушений проживати у знайомої, так як до помешкання потрапити не може з-за перепон які йому створює ОСОБА_7 .
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника КВІ, думку прокурора, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.
Так з матеріалів справи вбачається що вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 листопада 2014 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України: зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до вимог ст.408-2 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду відповідно до статей 75 і 104 КК України, здійснюється суддею районного суду за місцем проживання засудженого за поданням органу виконання покарання.
Згідно ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Приписами п.6.9. Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року N 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 січня 2004 року за N 16/8615, встановлено, що після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції державного департаменту України з питань виконання покарань в Миколаївській області, думку прокурора, засудженого, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки засуджений під час іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, достатніх доказів на підтвердження порушень, допущених засудженим в частині умисної неявки в органи КВІ не надано. .
Отже, в судовому засіданні не встановлено доказів, які б свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що може бути підставою скасування іспитового строку та направлення для відбуття призначеного покарання.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-
В поданні начальника Корабельного МВ КВІ УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 діб з дня проголошення.
Суддя підпис ОСОБА_1 .
суддя