АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2519/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1338/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 395 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000345 від 14.02.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року, та ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Харкова, громадянка України, не заміжня, судима: 24.08.2008 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки; 22.12.2010 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ст.ст.70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.11.2014 року постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова звільнена умовно-достроково від відбування покарання на 5 місяців 14 днів, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, з призначенням покарання у виді 1 місяця арешту.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2010 року та остаточно призначено 5 місяців 15 днів арешту.

Запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою, взята під варту із зали суду.

Строк відбування покарання відраховано з 14.05.2015 року.

В строк відбуття покарання зараховано 8 днів, відбутих ОСОБА_7 з 30.10.2014 року по 07.11.2014 року за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2010 року, та строк тримання під вартою з 12.03.2015 року по 20.04.2015 року.

Ухвалою від 21 травня 2015 року у вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року виправлено описку, прийнято рішення про те, що в резолютивній його частині вважати правильним призначення ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 5 місяців 15 днів позбавлення волі, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком чинності.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 визнано винною в тім, що будучи умовно- достроково звільненою ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.10.2014 року, з встановленням адміністративного нагляду строком на 1 рік, із застосуванням обмежень: заборони залишати будинок (квартиру) в період з 21-00 год. до 06-00 год. ранку наступного дня, виїзджати з особистих справах за межі району без дозволу ОВС, з`являтись на реєстрацію до ОВС 4 рази на місяць, не відвідувати ресторани, кафе, бари та інші розважальні заклади, де реалізують спиртні напої на розлив.

07.11.2014 року при звільненні з Качанівської виправної колонії №54 керівництвом вказаної установи була проведена бесіда з ОСОБА_7 , в ході якої вона під підпис була ознайомлена із встановленими відносно неї обмеженнями та попереджена про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, також було роз`яснено про її обов`язки, передбачені ст.ст. 9,10 Закону України «Про адміністративний нагляд».

Однак, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою ухилення від правил встановленого відносно неї адміністративного нагляду, 25.12.2014 року самовільно, без поважних причин залишила місце проживання: АДРЕСА_1 та виїхала за межі Харківської області без дозволу органів внутрішніх справ до своєї знайомої, ОСОБА_8 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась до 10.02.2015 року, чим порушила правила адміністративного нагляду.

На вказане судове рішення обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в який просить вирок Червонозаводського районного суду від 14 травня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 21 травня 2015 року скасувати. Ухвалити свій вирок, яким призначити їй більш м`яке покарання, в межах санкції статті 395 КК України. В обгрунтування доводів вказує на неправильність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки санкцією статті 395 КК України передбачене покарання в виді арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої, яка підтримувала апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, вирок скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з таких підстав.

Розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 в межах її доводів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження допустив істотні порушення вимог кримінально-процесуального та кримінального закону.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07.11.2014 року була звільнена умовно-достроково від відбування покарання в виді позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.12.2010 року, на 5 місяців 14 днів. В період умовно-дострокового звільнення від покарання вчинила злочин, передбачений ст.395 КК України. Призначаючи їй покарання на підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, суд призначив остаточне покарання в виді 5 місяців 15 днів арешту з порушенням вимог ч.4 ст.71 КК України та п.п. 25,26 ППВС України №7 від 24.102003 року «Про практику призначення кримінального покарання», якими, зокрема, передбачено: «У разі, якщо особа була засуджена до позбавлення волі та звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які покарання».

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на невиконання судом першої інстанції вимог, викладених в Ухвалі колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року /а.с.62-63/, висновки якої, згідно вимог ч.3 ст.415 КПК України, є обов`язковими.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з приводу встановлення в її діях умислу на ухилення від адміністративного нагляду, причини зміни місця проживання, ретельно її не допитав, на що зверталась увага колегії суддів в ухвалі від 20 квітня 2015 року.

Як пояснювала ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, причиною самовільного залишення 25.12.2014 року місця проживання і поїздки за межі Харківської області до знайомої був пошук роботи. Не дослідивши її пояснення з приводу пред`явленного обвинувачення, суд порушив вимоги ст.351 КПК України. Крім цього, в ухвалі від 20 квітня 2015 року зверталась увага на недотримання судом першої інстанціїї вимог ст.338 КПК України щодо неознайомлення обвинуваченої з обсягом зміненого обвинувачення в суді.

При таких обставинах, суд не забезпечив обвинуваченій ОСОБА_7 право на розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог закону, на підставі ст.20 КПК України порушив її право на захист, обставини вчинення нею кримінального правопорушення дослідив з порушенням вимог ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.1 ст.414 КПК України, вказані вище порушення являються істотними порушеннями вимог кримінально процесуального та кримінального закону /ст.ст.20, 91, 351, 338, 349, 370, 374 КПК України, ст.71 КК України/, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу, прийняти законне та обгрунтоване рішення,тому таке рішення підлягає скасуванню.

Наведені підстави скасування судового рішення унеможливлюють ухвалення вироку судом апеляційної інстанції, оскільки прокурором апеляційна скарга про неправильність призначення покарання в виді арешту відізвана, а обвинувачена просить про пом`якшення покарання. При таких обставинах колегія суддів, вважаючи необхідним призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, керується загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст.7, п.6 ст.9 КПК України /законність, доступ до правосуддя, забезпечення права на захист, .../.

Крім цього, підлягає скасуванню незаконна Ухвала Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 травня 2015 року про виправлення описки в резолютивній частині вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року, якою суд фактично змінив призначене ОСОБА_7 остаточне покарання на 5 місяців 15 днів позбавлення волі, та продовжив дію запобіжного заходу до набрання вироком чинності в вигляді тримання під вартою, вийшовши за межі своєї компетенції. Отже, апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню частково, в частині необхідності скасування судового рішення з наведених вище підстав.

Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведенність чи недоведенність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід в вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, оскільки обраний судом першої інстанції без врахування положень ст.183 КПК України. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за який не передбачене покарання в вигляді позбавлення волі, тому обраний судом запобіжний захід необхідно змінити на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Червонозаводськго районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року та Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 травня 2015 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти з зали суду.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки: не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4