Справа №275/225/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2015 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарi ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця села Калинівка , Народицького району Житомирської
області, громадянина України, з базовою загальною середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по

АДРЕСА_1 , зареєстрованого по
АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23 травня 1997 року Коростенським районним судом Житомирської
області за ч. 2 ст.140, ч.1 ст. 145, ч. 3 ст. 140, 42 КК України (1960
року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 24 березня 1999 року Коростенським районним судом Житомирської області
за ч. 3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.1 ст.42, ч.3 ст.43 КК України (1960
року) до 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; 5
березня 2002 року Брусилівським районним судом Житомирської
області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження
волі, згідно ст.. 75 КК України звільненого від відбуття покарання
з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 22 грудня 2005 року Народицьким
районним судом Житомирської області за ст.297 КК України до 3
років 6 місяців обмеження волі; 16 липня 2013 року Брусилівським
районним судом Житомирської області за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК
України до 200 годин громадських робіт; 14 лютого 2014 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122,
ч. 1 ст.. 129, ч. 1 ст. 125 КК України до 2 років обмеження волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.129 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у будинку за адресою по АДРЕСА_1 близько 1-ї години 13.04.2015 року вчинив словесну суперечку із ОСОБА_5 . Під час сварки ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів правою рукою в область лівого плеча ОСОБА_5 , після чого наніс декілька ударів правою ногою по лівій нозі потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , правою рукою схопив ОСОБА_5 за шию та почав здушувати.
Таким чином, незаконними діями ОСОБА_4 , було спричинено ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців на лівому плечі, синець на шиї, синці та садна на лівій верхній та нижній кінцівках, що відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
В подальшому після спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , близько 1-ї години 13.04.2015 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою залякування ОСОБА_5 стиснув правою рукою за шию потерпілої ОСОБА_5 при цьому нахиляв її до столу, що стояв позаду. Не втримавши рівновагу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 впали на підлогу. В той час, коли потерпіла ОСОБА_5 знаходилась в положенні лежачи на спині, внаслідок падіння, ОСОБА_4 почав стискати правою рукою її шию та застосовуючи погрозу, що виразилась у стисканні шиї та висловлюванні словесних погроз про позбавлення її життя, при цьому остання мала достатньо підстав побоюватись за власне життя в обстановці, яка склалась, що підтверджується наявністю тілесних ушкоджень на шиї потерпілої ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засiданнi свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав частково і показав, що не брав волошину за горло, а тримав лише за одежу біля горла. Тілесних ушкоджень не наносив. Не заперечує, що тримав потерпілу і тому можливо у неї виникли синяки. Заявив про щире каяття.
Крім часткового визнання своєї вини , вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України повністю підтверджуються вивченими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що близько 1-ої години ночі, вона почула словесну суперечку між її матір`ю та ОСОБА_4 .. Вона встала та вступилася за матір, вдаривши один раз ОСОБА_4 по обличчю. Тоді ОСОБА_4 почав сваритися з нею. Під час суперечки він правою рукою наніс їй декілька ударів в область правого плеча та наніс їй декілька ударів правою ногою по лівій нозі.
В подальшому він стиснув правою рукою її шию , нахиляючи її до столу. Піля того, як вони впали на підлогу, він ( ОСОБА_7 ) почав стискати її шию та погрожував їй. Вона побоювалася за своє власне життя. Лише після того, як мати вилляла на ОСОБА_4 відро води , він відпустив її. В даний час просить його суворо не карати.
Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що на Паску біля 1-ої години ноч, і між нею та її співмешканцем ОСОБА_4 виникла сварка. Встала її дочка ОСОБА_5 і суперечка вже виникла між ОСОБА_4 та дочкою. Під час суперечки вони впали на підлогу і вона розілляла їх водою. Як ОСОБА_4 душив дочку вона не бачила, так як стояла за спиною ОСОБА_4 ..
Згідно з висновком судово-медичного експерта № 749 під час судово-медичного обстеження у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця на шиї,синці та садна на лівій верхній та нижній кінцівках, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
При проведенні слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала, як та яким способом ОСОБА_4 наносив їй удари та душив її.
Копії свідоцтв про народження підтверджують, що ОСОБА_4 має на своєму утриманні 4-ох малолітніх дітей.
Згідно вимоги ІЦ та копіями вироків підтверджено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий.
Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Умиснi дiї обвинуваченого ОСОБА_4 , якi виразилися у заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я , суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України .
Умиснi дiї обвинуваченого ОСОБА_4 , якi виразилися у погрозах вбити потерпілу ОСОБА_5 , які супроводжувалися здавленням руками шиї потерпілої, суд кваліфікує за ч.1 ст.129 КК України , як погроза вбивством, коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
Вивчаючи особу винного, шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 , не перебуває у зареєстрованому шлюбі, на обліках в лікаря психіатра-нарколога не значиться, заперечує наявність хронічних захворювань або каліцтва, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, останній раз за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.
Відповідно до статті 66 Кримінального Кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , часткове визнання вини, щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступiнь тяжкостi вчинених злочинів, один з яких відноситься до злочинів середньої тяжкості, вказані обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, систематично влаштовує за місцем проживання потерпілої та малолітніх дітей дебоші із застосуванням фізичного насильства, і вважає, що обвинуваченому має бути призначене реальне покарання в межах санкцій ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, за якими кваліфіковані його дії, та із застосуванням ст.70 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання за переконанням суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.371, 373 - 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.125, ч.1 ст.129 КК України, та призначити йому покарання: за ч.1 ст.125 КК України - 200 годин громадських робіт, за ч.1 ст.129 КК України один рік і 6 (шість) місяців обмеження волі.
На пiдставi ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, бiльш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупнiстю злочинiв 1(один) рік і 6(шість) місяців обмеження волi.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України.
Вирок, який набрав законної сили, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.

Суддя ОСОБА_1