Справа № 1-360
ПОСТАНОВА

Іменем України

09
жовтня 2007р. Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

В
складі: головуючого, судді - Хільчука
І.І.

секретаря
- Костромін
Н.Р.

з
участю: прокурора - Семенюка Р.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1,
працює приватним підприємцем кафе „Максимум", українця, з середньою
освітою, одруженого, на утриманні 2 неповнолітні дитини, не судимого, не
депутата, громадянина України - за cm. 172 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний,
як приватний підприємець згідно свідоцтва про державну реєстрацію серія В02
№ 087223 від
16.12.2002 p.,
виданого
Коломийською РДА, здійснював підприємницьку діяльність і
допустив грубе порушення законодавства про працю.

Так,
ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність, грубо порушуючи вимоги
законодавства про працю в березні 2007 р. прийняв на роботу в кафе «Максимум»,
що в смт. Отинія Коломийського району - неповнолітню ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 з якою
трудовий договір з додержанням обов'язкової письмової форми не уклав і
відповідно договір в центрі зайнятості не зареєстрував.

Неповнолітня
ОСОБА_2 працювала в кафе «Максимум» в робочі дні тижня з 16.00 год. до 01.00 год. наступного дня,
тобто 9 годин на добу, а у вихідні (суботу та неділю) з 16.00 год. до 04.00 год. наступного дня,
тобто 12 годин в добу. Таким чином, ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ст.51 КЗпП
України, яка регламентує скорочену тривалість робочого часу для працівників
віком від 16 до 18 років - 36 годин на тиждень.

Спеціальний
облік працівників, які не досягли вісімнадцяти років, із зазначенням дати їх
народження підприємець ОСОБА_1 не вів, чим порушив вимоги ст.189 КЗпП України.

Також
ОСОБА_1 допустив до роботи в кафе «Максимум» особу молодше вісімнадцяти років
без попереднього медичного огляду, чим грубо порушив вимоги cm.191 КЗпП
України.

Крім
того , підсудний не вів обліку використання робочого часу неповнолітньої
ОСОБА_2, чим грубо порушив вимоги ст. 30
Закону України "Про оплату праці".

Таким
чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразились в грубому порушенні
законодавства про працю вчиненими щодо неповнолітньої, скоїв злочин
передбачений ст.172 ч.2 КК України.

Підсудний
ОСОБА_1 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні визнав свою вину
повністю у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.172 ч.2 КК
України та звернувся в судовому засіданні із заявою - клопотанням, в якій
просить суд закрити відносно нього дану кримінальну справу, звільнити його від
кримінальної відповідальності у зв"язку з дійовим каяттям.

Неповнолітня
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 звернулися з заявами і вказують, що підсудний
відшкодував причинену шкоду і вони не мають до нього претензій, згідні щоб
справу відносно нього закрити за дійовим каяттям.

Прокурор
підтримав клопотання підсудного і не заперечує, щоб суд звільнив підсудного
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв"язку з дійовим каяттям.

Суд
вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
поскільки доведено вчинення ним злочину, передбаченого ст.172 ч.2 КК
України, який

відноситься до
злочинів невеликої тяжкості, вчинив злочин вперше, шкода відшкодована, а
підсудний щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тому його слід
звільнити від кримінальної відповідальності у зв"язку з дійовим каяттям.

На
підставі ст.45 КК України, ст.7-1 КПК України та керуючись cm. 248 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_1від кримінальної відповідальності за ст.172 ч.2 КК України - у
зв"язку з дійовим каяттям та провадження по даній справі закрити.

Міру запобіжного
заходу-підписку про невиїзд скасувати.

На
постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського
апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом 7 діб з моменту
її проголошення.