Справа № 149/298/15-к
Провадження № 1-кп/149/54/15
У Х В А Л А
п і д г о т о в ч о г о с у д о в о г о з а с і д а н н я
19 лютого 2015 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника служби в справах дітей Хмільницької РДА - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмільника клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожна Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, студента 1-го курсу Хмільницького ПТУ-40, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 від 04 серпня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 05 лютого 2015 року надійшло клопотання про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передбачені законом про кримінальну відповідальність - у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи малолітнім та скориставшись безконтрольністю з боку матері, скоїв суспільно небезпечне діяння.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_5 взявши на ремонт у громадянки ОСОБА_7 скутер марки «Suzuki Lets 2», чорного кольору, об`ємом двигуна 49,9 куб, см., продав скутер належний ОСОБА_7 за 200 грн. Гроші, які він отримав за скутер він використав на купівлю салюту. Насправді йому не відомо нічого про того чоловіка, який у нього купив скутер, а те, що він із с. Чернятинці Хмільницького району Вінницької області він збрехав ОСОБА_7 . Свою провину у незаконному заволодінні скутера належного громадянці ОСОБА_7 визнав повністю, щиро у тому розкаявся.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 може виправитись, вперше вчинив кримінальне правопорушення, потерпіла ОСОБА_7 цивільний позов не заявляла, матеріальні та моральні збитки їй відшкодовано, про що потерпілою було надано заяву, а також у зв`язку з написанням заяви ОСОБА_6 , яка бажає взяти на поруки свого сина, прокурор просить застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 .

Прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до неповнолітньої особипримусові заходи виховного характеру, передавши під нагляд матері строком на 1 рік.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти застосування щодо неповнолітньої особи примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Законний представник ОСОБА_6 подала заяву та просить передати сина під її нагляд.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо ОСОБА_5 заходів виховного характеру під нагляд його матері, так як вона не має до нього ніяких претензій ні матеріального, ні морального характеру та просить суд врахувати його малолітній вік, а також скоєння суспільно небезпечного діяння вперше та визнання вини.

Представник служби в справах дітей Хмільницької РДА - ОСОБА_8 вважала за доцільне застосувати відносно малолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі на поруки матері на 1 рік, так як враховуючи характеристики із навчального закладу неповнолітнього та з місця проживання сім`я малолітнього ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони, але те, що він скоїв правопорушення сталося на їхню думку з причин недостатньої уваги батька та матері до дитини.

Заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення виходячи з наступного.

З свідоцтва про народження ОСОБА_5 встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, він не досяг віку кримінальної відповідальності за цей злочин.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовуються примусові заходи виховного характеру, перелік яких встановлено частиною 2 статті 105 зазначеного кодексу.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з вісімнадцяти років що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_5 не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.

Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_5 конкретного виду заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Відповідно до змісту п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_5 в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України доведена в повному обсязі.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються по місцю проживання та навчання позитивно, вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, потерпіла ОСОБА_7 цивільний позов не заявляла, матеріальні та моральні збитки їй відшкодовано, про що потерпілою було надано заяву, а також написання заяви ОСОБА_6 , яка бажає взяти на поруки свого сина. У зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові міри виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 п. 3 ст. 105 КК України, задовольнивши клопотання прокурора, а саме у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік, про що остання подала заяву.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 97, п. 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, ст. ст. 498, 500, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру, передавши під нагляд матері ОСОБА_6 , проживаючої по АДРЕСА_1 .

Строк примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком на 1 рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1