Справа № 333/2277/15-к
Пр. №1-в/333/113/15
УХВАЛА
Іменем України
15.04.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
02.04.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_8 .

В поданні зазначено, що ОСОБА_8 з 29.11.2012р. знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ Обласна клінічна психіатрична лікарня ЗОР з приводу хронічного галлюцинаторно-маячного розладу внаслідок енцефалопатії змішаного генеза (токсична, травматична). 20.11.2013р. рішенням Вільнянського райсуду Запорізької області, щодо ОСОБА_8 , за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі стаціонарного примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. Згідно Постанови Комунарського райсуду м. Запоріжжя від 03.06.2014р., 16.10.2014р. були продовжені примусові заходи медичного характеру у формі стаціонарного лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом, у зв`язку з нестабільністю психічного стану. 25.03.2015р. хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: хронічний галлюцинаторно-маячний розлад внаслідок енцефалопатії змішаного генеза (токсична, травматична), стадія формування медикаментозної ремісії, та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився, галлюцинаторно-маячна симптоматика дезактуалізувалась. Формується критичне відношення до хвороби та скоєного суспільно небезпечного діяння. Для оцінки стабільності та якості ремісії потребує продовження примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник комунальної установи Обласна психіатрична лікарня та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи Обласна психіатрична лікарня, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 29.11.2012р. знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ Обласна клінічна психіатрична лікарня ЗОР з приводу хронічного галлюцинаторно-маячного розладу внаслідок енцефалопатії змішаного генеза (токсична, травматична).

20.11.2013р. рішенням Вільнянського райсуду Запорізької області, щодо ОСОБА_8 , за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі стаціонарного примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Згідно постанов Комунарського райсуду м. Запоріжжя від 03.06.2014р. та 16.10.2014р. примусові заходи медичного характеру у формі стаціонарного лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом були продовжені у зв`язку з нестабільністю психічного стану.

25.03.2015р. хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: хронічний галлюцинаторно-маячний розлад внаслідок енцефалопатії змішаного ґенеза (токсична, травматична), стадія формування медикаментозної ремісії, та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився, галлюцинаторно-маячна симптоматика дезактуалізувалась. Формується критичне відношення до хвороби та скоєного суспільно небезпечного діяння. Для оцінки стабільності та якості ремісії потребує продовження примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із загальним наглядом відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 , 1967 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1