Справа 11-170 / 2007 рік Головуючий у 1 інстанції
- 122 ч.І 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007
року колегія
суддів судової палати в кримінальних

справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Навозенко Л. С

суддів -
Антипець В. М. Оседача м. М.

з участю прокурора Лисуна С. І.

захисників ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.

засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Городнянського районного суду
Чернігівської області від 21 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець і житель АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, неодружений, з повною середньою освітою,
який працював механізатором СГВК „Мощенське", раніше судимий Городянським
районним судом Чернігівської області:

1)
07.
10. 1998 року за ст. 140
ч. 2 КК
України ( 1960 року) на
2 роки виправних
робіт за місцем роботи з відрахуванням на користь держави 20%;

2)
12.
04. 2000 року за ст. 222
ч. 1 КК
України , із
застосуванням ст. 44 КК
України до сплати штрафу в сумі 170
гривень;

3) 25. 07. 2002 року за ч. З ст.
185, 75 КК
України( 2001 року) на
3 роки позбавлення
волі умовно, з іспитовим строком на два роки;

4) 26. 08. 2003 року за ст. 185 ч. З, 71 КК України на 3 роки три місяці
позбавлення волі, постановою Новгород -
Сіверського районного суду Чернігівської області від 3. 02. 2006 року був
звільнений від покарання умовно достроково на 1 рік 17
днів.

2

Засуджений за ст.
185 ч. З КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України
частково приєднане не відбуте покарання за вироком Городянського районного суду
Чернігівської області від 26.
08. 2003 року і за сукупністю вироків призначено три роки два
місяці позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженець с Петрівка,
Щорського району Чернігівської області, українець, громадянин України, освіта
середня - спеціальна,
має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працював реалізатором ПП„Пильник В. П.", проживав в м.
Городня Чернігівської області,АДРЕСА_2,
раніше судимий:

1) 05. 01. 2001 року
Городянським районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч. З КК України ( 1960 року) на 3 роки позбавлення
волі без конфіскації майна. Постановою Коростенського районного суду
Житомирської області від 02.
06. 2003 року був звільнений від покарання умовно достроково на 6 місяців 28 днів;

2) 13. 02. 2004 року Щорським
районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. З ,
71 КК України ( 2001 року) на
3 роки 1 місяць
позбавлення волі. Постановою
Новгород - Сіверського
районного суду Чернігівської області від 25.
11. 2005 року був звільнений від покарання умовно - достроково на 1 місяців 25 днів.

3) 19. 08. 2006 року Щорським
районним судом Чернігівської області за ст. ст. 121 ч. 1,
122, 70, 71 КК України на 3
роки 6 місяців
позбавлення волі.

Засуджений за ст. 185
ч. З КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України,
шляхом часткового складання покарань, за вироком Щорського районного суду
Чернігівської області від 19
серпня 2006 року
частково приєднано один рік два місяці позбавлення волі і за сукупністю
злочинів за двома вироками призначено покарання у виді чотирьох років 2 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
уродженець с Діброве,
Городянського району, Чернігівської області, українець, громадянин України, з
повною середньою освітою, вдівець, має на утриманні одну неповнолітню дитину,
працює охоронцем в ТОВ „
Асен", житель м. Городня Чернігівської області, АДРЕСА_3, раніше не
судимий.

Засуджений за ст. 185
ч. З КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.
ст. 75, 76 КК
України звільнений від відбуття покарання
з випробуванням строком
на один рік
із зобов'язаннями

з

повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання чи роботи та періодично з'являтись для
реєстрації в ці органи.

Стягнуто на
користь держави із засуджених ОСОБА_3. -ОСОБА_4.
та ОСОБА_5 по 122 гривень
05коп. з кожного.

Питання речових
доказів вирішене у відповідності до ст. 81
КПК України.

Як встановив
суд, ОСОБА_3. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5. та ОСОБА_4, в ніч на 1 липня 2006 року, шляхом
зриву навісних замків на дверях приміщення, де розташовані гараж та майстерня
свино - товарної
ферми СГВК „Мощенський", в с
Гасичівка, Городнянського району Чернігівської області, проникли всередину
та викрали металобрухт вагою 1805
кг. Вартістю 902 гр. 50 коп.

Продовжуючи
злочинні дії, в ніч на 8
липня 2006 року.
ОСОБА_3. за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5. та ОСОБА_4, шляхом зриву
коробки над дверима складського приміщення, яке розташоване на території свино - товарної ферми
СГВК „Мощенський", в с
Гасичівка, Городнянського району Чернігівської області, проникли всередину,
звідки скоїли крадіжку 22
чавунних плит, вартістю 1100
гривень.

В апеляції
засуджений ОСОБА_3. просив змінити вирок суду та пом'якшити йому покарання,
застосувавши ст. 69 КК
України. В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_3. просить вирок суду
скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування, вказуючи, що він не
згодний з оцінкою вартості викрадених чавунних плит. Вважає, що їх оцінка
завищена, по суті чавунні плити були металобрухтом, який він забрав з тваринного
комплексу, який давно не працює, розташований за селом і ніким не охороняється,
а тому його засудили незаконно.

В апеляції
засуджений ОСОБА_4., не оспорює
доведеності своєї провини, правильності кваліфікації злочину, просить
пом'якшити йому покарання, застосувати ст. 69 КК України, зваживши на відсутність обставин, що
обтяжують покарання, наявність у нього неповнолітніх дітей, позитивної
характеристики та відшкодування, заподіяної шкоди. Вважає, що в строк відбуття
покарання суд необгрунтовано не зарахував час його перебування під вартою за
вироком Щорського районного суду, з 19
серпня 2006 року.

Засуджений
ОСОБА_5. вирок суду не оскаржує, помічник прокурора Городнянського району, який
приймав участь в розгляді справи в суді першої інстанції свою апеляцію
відкликав 21. 02. 2006 року.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_3. та його захисників, які просили скасувати
вирок суду, а кримінальну справу повернути на додаткове розслідування по
причині неправильності визначення вартості викраденого майна, засудженого
ОСОБА_4., який
підтримав свою апеляцію і не заперечував проти апеляції ОСОБА_3., прокурора,
який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали
кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає
апеляції засуджених залишити без задоволення.

4

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи сільськогосподарський виробничий кооператив „ Мощенський"
є юридичною особою, яка володіла металобрухтом та чавунними плитами, які
викрали засудженні.

Приводом для
порушення кримінальної справи та проведення розслідування стала заява голови
СВК „Мощенський" - ОСОБА_6, який 10 липня 2006 року заявив про
викрадення невідомими особами, з проникненням в приміщення, розташовані на
території комплексу для утримання свиней СВК „ Мощенський", в селі Гасичівка Городнянського району,
близько 2000 кг.
металевого брухту.

Під час огляду
місця пригоди 10. 07.
2006 року було з'ясовано, що з дверей майстерні, яка розташована на території
комплексу по відгодівлі свиней, був збитий навісний замок. В приміщення
проникали сторонні особи, які залишили сліди від взуття, залишки саморобного
факела, викрали металеві деталі та порушили порядок розташування металевих
деталей, що залишились (
протокол на а. с. 5-6).

В цей же день, в
приймальному пункті металобрухту ВАТ „
Канталь" в м. Городня Чернігівської області був виявлений промисловий
брухт. А саме, три металеві ціпи з лопатками та редуктор, які були викрадені з
приміщення майстерні (протокол
виявлення і огляду на а. с. 7).

Приймальник
металобрухту ОСОБА_7. підтвердив, що брухт йому привезли ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
третій чоловік, з яким він не знайомий. Чоловіки приїхали на двох автомобілях,
привезли металеві запчастини від сільськогосподарської техніки: редуктори,
ціпки, металеві крани для водопроводу та інші дрібні металеві деталі.

Зникнення
чавунних плит з приміщення свино -
товарної ферми СВК „Мощенський" виявив сторож ОСОБА_8., який відразу
повідомив голову СВК ОСОБА_6 Під час огляду місця пригоди було встановлено, що
плити зберігались в закритому приміщенні, куди злодії проникли відірвавши
шалівку над дверною коробкою. В самому приміщенні мались сліди від взуття та
помітно було як тягли чавунні плити до дверей і під дверима витягали із
приміщення ( протокол
огляду місця події злочину на а. с. 66-70).

Сам засуджений
ОСОБА_3. не заперечував, що приймав участь в крадіжці чавунних плит. Крім того,
в приміщенні, звідки були викрадені чавунні плити були виявлені сліди від його
черевиків, що підтверджується висновком криміналістичної експертизи від 27 липня 2006 року.

Данні акту
ревізії підтверджують факт нестачі на фермі СВК „ Мощенський" чавунних плит. Вартість однієї плити
складає 50 гривень,
а всього було викрадено плит на суму -
1650 гривень, що підтверджується належним чином оформленою довідкою.

5

Заперечення
засудженого ОСОБА_3. про неправильність визначення вартості чавунних плит та
необхідність призначення товарознавчої експертизи, не заслуговують на увагу.

Чавунні плити,
як свідчать данні протоколу огляду місця пригоди та бухгалтерського обліку не втратили
експлуатаційного призначення, і рішення їх власника про визнання їх не
придатними для прямого використання внаслідок фізичного або морального зносу не
було. Зовнішній вигляд плит, їх цілісність, матеріал, з якого вони виготовлені - чавун, не дають
жодних підстав для визнання цих плит брухтом, про що просить засуджений в своїй
апеляції.

Крім того,
проведення товарознавчої експертизи для визначення вартості викраденого майна є
необов'язковим, якщо є належним чином оформлені фактичні данні про його вартість.

Відповідно до
ст. 67 КПК
України експертний висновок не має наперед встановленої сили та переваг перед
іншими джерелами доказів і підлягає перевірці та оцінці за внутрішнім
переконанням суду.

Доводи апеляції
засудженого ОСОБА_3. про відсутність в його діях кваліфікуючої ознаки, такої як
проникнення у приміщення, є безпідставними.

Крадіжка
визнається з проникненням у приміщення, якщо мало місце незаконне вторгнення в
це приміщення будь - яким
способом. Та обставина, що свино -
товарна ферма не працювала, не звільняє засуджених від відповідальності за
крадіжку за ст. 185 частиною
З КК України.

Під приміщенням
розуміють різного роду споруди, будівлі, в яких тимчасово чи постійно
зберігається майно. Засуджені проникали в приміщення, зламавши навісний замок в
першому випадку, а в другому випадку відламали дошку над дверним блоком та
проникли в місце зберігання чужого майна.

Отже, суд
належно оцінив усі розглянуті докази та обґрунтовано визнав винними ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. в крадіжці
чужого майна, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, із
проникненням в приміщення.

Визначаючи вид
та строк покарання засудженим, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину, конкретні обставини справи, кількість епізодів крадіжок,
минули судимості, сімейний стан винних, їх відношення до скоєного і призначив
покарання необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових
злочинів.

Для застосування
ст. 69 КК
України відсутні законні підстави. Засуджений ОСОБА_3. вчинив новий злочин під
час умовно -дострокового
звільнення від відбування покарання і за правилами ст. 71 КК України
остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання
призначене за новий злочин і ніж не відбута частина покарання.

6

Засудженому ОСОБА_4. покарання призначене за сукупністю
злочинів за двома вироками в межах мінімально - допустимого покарання.

В апеляції
засуджений ОСОБА_4 просить обчислювати строк відбуття покарання з часу
постановляння вироку Щорським районним судом з 19серпня 2006 року, коли він
був взятий під варту в залі суду.

Зарахування
попереднього ув'язнення судом в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування
не зроблене судом або допущена неточність у його вирахуванні, розглядається в
порядку ст. 409 - 411 КПК
України, судом, що постановив вирок.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Городнянського
районного суду Чернігівської області від 21
листопада 2006 року щодо
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без змін.

В порядку ст.
ст. 409 - 411 КПК
України районному суду розглянути питання про зарахування в строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_4. часу перебування під вартою за попереднім
вироком.

СУДДІ:

НАВОЗЕНКО Л. С АНТИПЕЦЬВ.М. ОСЕДАЧМ.М.