11-кп/775/210/2015(м)
263/1688/15-к

Категорія ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року обвинувачений

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяці.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 6 січня 2015 року о 15:57 годині, повторно, у стані алкогольного сп`яніння, з метою обертання чужого майна на свою користь, перебуваючи у торгівельному залі магазину «Продукти 376» ТОВ «АТБ Маркет», який розташований по б. Бахчиванджи, 17/91 в Жовтневому районі м. Маріуполя , скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ТОВ «АТБ-Маркет» 4 банки кави «Кофе Голд розчинна» 100 грамів вартістю 30,83 грн. за банку, загальною вартістю 123,32 грн., пляшку горілки «Мороша джерельна» 0,5 літри вартістю 36,66 грн., а всього на загальну суму 159,98 грн. Викрадене ОСОБА_8 приховав при собі, пройшов через робочу касу, товар не оплатив та попрямував у бік виходу магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був затриманий співробітниками магазину.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить вирок в частині призначеного покарання змінити, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вину свою визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро кається, викрадене майно повернув володільцю, за станом здоров`я є інвалідом 2 групи, з 1 жовтня 2002 року перебуває на обліку в Маріупольському міському центрі у боротьбі зі СНІДом, де йому призначено щомісячне лікування, а в місцях позбавлення волі він буде позбавлений цієї можливості. Крім того він періодично проходить курс лікування в неврологічному відділені в міської лікарні № 2, з 2013 року перебуває на обліку в тубдиспансері.

Також зазначає, що проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонеркою, крім неї в нього нікого не має, тому покидати місце проживання не збирається.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора та представника потерпілого, які вважають вирок суду законним і справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч.2 ст. 185 КПК України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на сукупності зібраних і належно оцінених доказів та в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання, між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді арешту, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, данні про особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Суд врахував такі данні про особу обвинуваченого, що він раніше неодноразово судимий, що свідчить про його стійке небажання становитися на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується посередньо, внаслідок загальних захворювань є інвалідом 2 групи, потребує профілактиці незадовільного стану свого здоров`я.

Обставинами, що обтяжують покарання суд врахував вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд врахував його щире каяття.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, що є справедливим і термін призначеного покарання буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Доводи ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стосовно врахування його захворювань та необхідності лікування у спеціальних медичних закладах не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки це питання може бути вирішено в порядку виконання вироку при відбутті покарання відповідно до положень ст. 84 КК України та в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.

Порушення, які б ставили під сумнів дотримання судом норм кримінального та кримінального процесуального закону при призначенні ОСОБА_8 покарання, в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування до призначеного покарання положень ст. 75 КК України, а отже і для задоволення його апеляції.

Керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2015 року відносно нього, без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4