Справа № 2507/2837/2012 провадження № 11/795/238/2013 Головуючий у І інстанції Карапиш Т.В.
Категорія - ст. 125 ч. 1 КК України Доповідач Григор'єва В. Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіГригорєвої В. Ф.
суддів - Воронцової С.В., Козака В.І.,

при секретарі - Дудко Т.В.

захисника - адвоката - Ждана В.В.

потерпілого - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями: засудженого ОСОБА_4, захисника - адвоката Ждана В.В. в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Тишківка Ічнянського району Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, раніше не судимий,

- засуджений за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 850 гривень штрафу на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1500 гривень.

Як встановив суд, 9 серпня 2012 року близько 21 год. 00 хв., на території урочища "Ведмедівщина", що належить до Ічнянського національного парку Чернігівської області ОСОБА_5, виконуючи свої службові обов'язки заступника начальника природоохоронного науково- дослідного відділення, в ході пішого обходу урочища виявив транспортний засіб мотоцикл ІЖ-Юпітер д.н.НОМЕР_1. Викликавши трьох інспекторів та зателефонувавши начальнику охорони залишився чекати біля мотоцикла.

Близько 23 години він та інспектори ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_12, які прибули по виклику ОСОБА_5 помітили двох чоловік, які підходили до транспортного засобу. Як було встановлено невідомими особами були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Оскільки у ОСОБА_4 була рушниця ОСОБА_3 попросив передати йому рушницю, попередивши, що полювання на цій території заборонено. ОСОБА_4 в ході сварки наніс ОСОБА_5 один удар рушницею в обличчя неподалік області правого ока, в результаті чого останній упав на землю, а ОСОБА_4 втік з місця пригоди. Коли охоронники кинулись наздоганяти ОСОБА_4, ОСОБА_6 сів на мотоцикл і поїхав з території Ічнянського національного парку. Відповідно до підсумків експерта у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: садна на верхній повіці правого ока, крововилив у сполучно-тканинну оболонку зовнішнього кута правого ока, синці по внутрішній поверхні правого плеча, саден правого колінного суглобу та лівої. гомілки, котрі виникли від дії тупих твердих предметів, в тому числі в результаті нанесення ударів руками, ногами, виступаючими частинами рушниці могли утворитися 9 серпня 2012 року і як усі в сукупності так і кожна окремо відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляціях:

Засуджений ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі. На його думку, зібрані та досліджені матеріали по справі не відповідають вироку, який виніс суд. Вказує, що всі особи, що є працівниками Ічнянського національного природного парку - службовими особами, які його затримали йому відомі, так як він проживає з ними в одному будинку, за виключенням одного з них. Зазначає, що ніяких знарядь для лову риби та зброї для полювання вони не мали, так як його батько свою рушницю здав в магазин на реалізацію, про що маються письмові докази у справі, а його рушниця перебувала на цей момент у сейфі за місцем проживання, де її і вилучили працівники міліції. Вказує, що ОСОБА_3 засліпив очі його батьку ліхтарем та використав газовий балончик із сльозогінним, чи нервово-паралітичним газом, від цього в його батька стався кон'юктивіт очей, про що мається відповідний запис у амбулаторній картці хворого при огляді лікаря. Зазначає, що допитані під час розгляду справи у суді першої інстанції працівники охорони Ічнянського національного природного парку ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 дали показання, які різняться. Вважає, що версія ОСОБА_3 про наявність в нього з батьком зібраної рушниці виникла, на його думку, з метою виправдати свої протиправні дії стосовно спричинення йому та його батьку тілесних ушкоджень при обставинах, коли ним були перевищені службові повноваження. Виходячи з викладеного, він та його батько ОСОБА_6 звернулись із письмовою заявою про скоєний ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.2 ст.365 КК України, до прокуратури Ічнянського району, на теперішній час зазначена заява по суті не розглянута. Також, якщо приймати до уваги, що за версією працівників охорони парку у нього була зброя, то її ніхто не вилучив, не оглянув, не звірив номери. Рушниця, яка була вилучена у нього вдома на наступний день працівниками міліції, ніяк не може бути ідентифікована як зброя, яка за версією працівників охорони була у нього в руках, тобто ніяких доказів, що він перебував на території Ічнянського національного природного парку саме з цією рушницею не має. Також при розгляді справи у суді першої інстанції його захисником заявлялося клопотання про призначення судово-медичної експертизи, проте експерт безпідставно, при наявності постанови суду про проведення експертизи, виконав постанову про призначення судово-медичної експертизи не в повному обсязі, що не надало можливості дослідити обставини по справі у повному обсязі. Таким чином, на його думку, мали місце однобічність і неповнота судового слідства, та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, що вплинуло на вирішення питання про його винуватість.

Захисник - адвокат Ждан В.В. в інтересах засудженого ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного з причин, вказаних в його апеляції та просив вирок суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі. Вказує, що вирок та визнання винним ОСОБА_4 будується на змінених свідком ОСОБА_8 показаннях та показаннях зацікавленої особи потерпілого ОСОБА_5, по справі не досліджені всі докази та не проведена судово-медична експертиза по ОСОБА_4, не з'ясовано хто, та при яких обставинах спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4, чи мала місце необхідна оборона з боку ОСОБА_4, та чи мало місце отримання ОСОБА_3В тілесних ушкоджень в області ока з необережності. Зазначає, що на припущеннях та сумнівних, змінених показаннях свідка обвинувальний вирок винесений бути не може, таким чином мали місце однобічність та неповнота судового слідства, та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, що вплинуло на вирішення питання про винуватість засудженого.

До початку судового слідства по справі захисник-адвокат Ждан В.В. заявив клопотання про те, що у засудженого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3 є клопотання по даній кримінальній справі про те, що вони бажають, щоб вирок суду був скасований, засуджений ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_3, а провадження у справі закрито.

Потерпілий ОСОБА_3 заявив клопотання, що він бажає примиритися із засудженим ОСОБА_4 і просить вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити за примиренням його із засудженим ОСОБА_4, що підтверджується відповідною заявою потерпілого від 25 червня 2013 року.

Також до початку судового слідства ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому не заперечує проти закриття справи у зв'язку із примиренням сторін та зобов'язується виконати вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2013 року в частині відшкодування стягнення заподіяної моральної шкоди та просив суд закрити кримінальну справу у зв'язку з примиренням сторін, що підтверджується відповідною заявою засудженого ОСОБА_4 від 25 червня 2013 року.

Заслухавши доповідача по справі, потерпілого, який просив вирок суду скасувати, а провадження у справі закрити за примиренням його із засудженим, засудженого та його захисника, які просили їх апеляції задовольнити частково та закрити провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, перевіривши докази у справі та обговоривши доводи, викладені у апеляціях та в заявлених клопотаннях, колегія суддів вважає, що клопотання підлягають задоволенню, а апеляції захисника, засудженого підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_3 від 25 червня 2013 року він примирився із засудженим ОСОБА_4

Із заяви засудженого ОСОБА_4 від 25 червня 2013 року вбачається, що він примирився з потерпілим ОСОБА_3 та зобов'язується відшкодувати моральну шкоду визначену за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 6 КПК України кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю за примиренням обвинуваченого, підсудного з потерпілим у справах, які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 46 КПК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин, при наявній сукупності вказаних умов, колегія суддів вважає, що подані клопотання підлягають задоволенню, а апеляції частковому задоволенню, а вирок суду підлягає скасуванню, а справа закриттю, із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілим.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 376, 379, ч. 1 п. 6 ст. 6, 8 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року), розділом XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_4, захисника - адвоката Ждана В.В. в інтересах засудженого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2013 року щодо ОСОБА_4 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим ОСОБА_3, а провадження у справі закрити.

СУДДІ:

Григорєва В.Ф. Козак В.І. Воронцова С.В.