1Справа № 335/6358/15-к 1-кп/335/415/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 серпня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, росіянина, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

26.03.1999 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України із застосуванням ст. 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22 серпня 2001 р. за відбуттям строку покарання;

05.12.2001 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 3 вересня 2005 р. за відбуттям строку покарання;

07.08.2006 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 188, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 27 липня 2011 р. за відбуттям строку покарання;

21.02.2012 р. Бердянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 10 жовтня 2014 р. за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

30 травня 2015 р. у обідній час ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , помітив на дерев`яній тумбочці у кімнаті плазмовий телевізор марки «Honda HD 195» чорного кольору, після чого, впевнившись, що його дій ніхто не бачить, відключив його від мережі та взявши його у руки, покинув приміщення вказаної квартири, і направився в підземний перехід по АДРЕСА_3 , де продав вищевказаний телевізор невідомому, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 777,90 гривень.

Далі, 4 червня 2015 р. приблизно о 16:30 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні супермаркету «Брусничка» по бульвару Шевченка, 69 в м. Запоріжжя, намагався викрасти з торгового залу вказаного супермаркету предмети побуту, а саме шампунь 400 мл марки «HS» вартістю 84,20 гривень, бальзам після гоління 100 мл «Nivea» вартістю 66,64 гривень, бальзам після гоління 100 мл «Nivea» вартістю 70,88 гривень, на загальну суму 221,72 гривні, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки на виході з супермаркету був затриманий охороною магазину.

Далі, 5 червня 2015 р. приблизно о 16:30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ» по бульвару Центральному, 26 в м. Запоріжжя, намагався викрасти з торгового залу вказаного супермаркету предмети побуту, а саме шампунь та гель для душу 250 мл марки Timotei 2x1 Men в кількості 2 шт. вартістю 65,40 гривень, гель для душу 250 мл марки Axe Excite в кількості 2 шт. вартістю 81,98 гривень, а також дезодорант марки Mennen Speed Stick Energy в кількості 2 шт. вартістю 107,90 гривень, на загальну суму 255,28 гривень, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки на виході з супермаркету був затриманий охороною магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, щиро покаявся у скоєному, надав пояснення про визнання вини та погодження з всіма обставинами скоєння кримінальних правопорушень. Цивільний позов ОСОБА_5 обвинувачений визнав у повному обсязі. Просив суд не призначати суворе покарання та врахувати, що в нього є непрацездатна матір, яка є інвалідом 2 групи.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов, пояснив суду, що дійсно обвинувачений викрав телевізор, який він привіз для користування матері обвинуваченого, а потім його продав. Просив суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

Представники потерпілих ТОВ «Український рітейл» та ТОВ «АТБ-Маркет» у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином. Від представника ТОВ «АТБ-Маркет» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника ТОВ «Український рітейл» заяв не надходило. Суд з урахуванням думки учасників кримінального провадження вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 судом враховуються роз`яснення, надані у пунктах 20 та 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до яких у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК України. У разі вчинення винною особою декількох злочинів проти власності, одні з яких були закінченими, а інші - ні, незакінчені злочини мають бути кваліфіковані окремо з посиланням на частину першу статті 14 КК України або відповідну частину статті 15 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за епізодом, вчиненим 30 травня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за епізодами, вчиненими 4 та 5 червня 2015 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочинів середньої тяжкості, спричинених наслідків кримінальними правопорушеннями заподіяна матеріальна шкода потерпілому (цивільному позивачу) ОСОБА_5 . Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, має місце реєстрації та постійного проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ «ЗОНД» та в КУ «ОКПЛ» не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кілька кримінальних правопорушень, покарання останньому слід призначати за правилами частини 1 статті 70 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов, заявлений на стадії досудового розслідування ОСОБА_5 , на суму 2 777,90 гривень суд вважає таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною четвертою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання обвинуваченим, який водночас є цивільним відповідачем, цивільного позову ОСОБА_5 , не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 1666 Цивільного кодексу України. З цих підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільного позову, суд доходить висновку, що даний цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази суду не надавались, у зв`язку із чим на даний час відсутні підстави для вирішення питання про долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Обраний 08.06.2015 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на два місяці слід залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 8 червня 2015 р.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 2 777 (дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 90 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, обраний ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року, залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1