АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/583/14 Справа № 185/5919/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2014 року м. Дніпропетровськ

2014 року травня 13 дня Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляціями обвинуваченого ОСОБА_9 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року яким засуджено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по ст. 286 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України він звільнений від призначеного покарання за умови, що протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України він зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнуто з ОСОБА_9 в рахунок відшкодування шкоди завданої злочином:

- на користь ОСОБА_7 45000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди,

- на користь держави 391 гривню 20 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнути зі страхового товариства з додаткової відповідальностю «Гарантія» на користь ОСОБА_7 1664 гривень 89 копійок в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за скоєння наступного злочину.

12 січня 2013 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, він, керуючи технічно справним легковими автомобілем марки «ВАЗ-21063» держаний номер НОМЕР_1 , в темний час доби, в умовах достатньої видимості рухався по правій смузі руху по вулиці Дніпровській у місті Павлоград зі сторони міста Донецька у напрямку міста Дніпропетровська, зі швидкістю 30 кілометрів за годину. Заїхавши на міст, котрий проходить через річку «Вовча», продовжуючи свій рух по правій смузі руху на відстані 1-2 метра від правого краю проїзної частини, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не маючи будь-яких перешкод технічного або фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не впорався із керуванням автомобіля «ВАЗ-21063», внаслідок чого допустив зіткнення з колесовідбійним брусом, котрий був розташований праворуч, відносно його напрямку вздовж проїжджої частини. Внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пасажиру автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 64 від 27 березня 2013 року потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді - закритої рани у лобній частині голови з набряком м`яких тканин, садна лобної області, синці в області очей, набряк в області носу та лівої половини обличчя, перелом кісток носу без зсуву кісткових уламків.

В результаті загоєння забитої рани у лобній області сформувався рубець, який на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи, дуже помітний, місцями щільний на дотик та зрощений з підлеглими тканинами.

На час проведення комісійної експертизи, рубець у потерпілої ОСОБА_7 є невиправним і для його усунення потрібне оперативне втручання (косметична операція). Зазначене ушкодження може бути розцінене як тяжке, що знівечило обличчя.

Згідно до висновку автотехнічної експертизи № 70-27-306 від 23 квітня 2013 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-21063» ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», в якому вказано: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення водієм ОСОБА_9 зазначеного пункту «Правил дорожнього руху України» знаходиться у причинному зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляціях:

- обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок суду, призначивши йому менш суворе покарання, без позбавлення права керування транспортними засобами та з відмовою у задоволенні цивільного позову відносно нього. Також просить дослідити матеріали кримінального провадження та аудіо запис судового розгляду, вважає що призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, вказує на те, що судом були грубо порушені вимоги ст. 63 КПК України, оскільки під час розгляду цивільного позову не було притягнуто в якості сторони по справі страхову компанію «Гарантія», що призвело до стягнення з нього 45 000 гривень в рахунок моральної шкоди.

Крім того при призначенні покарання, залишив поза увагою те, що він не мав у минулому судомостей, має на утриманні непрацездатну дружину, яка має тяжке захворювання ніг і потребує постійного медичного догляду, а позбавлення його права керування може суттєвою перешкодити у наданні їй вчасної медичної допомоги.

Поряд з цим, судом не було враховано, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через неналежний стан дорожнього покриття ожеледицю, завданий матеріальний збиток частково відшкодовано.

- представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, без застосування ст. 75 КК України, а в іншій частині вирок залишити без змін, мотивуючи це тим, що призначене покарання обвинуваченому є несправедливим, внаслідок його м`якості, оскільки при призначенні покарання суд не врахував, що він взагалі не відшкодував потерпілій майнову та моральну шкоду, яка складається виключно з витрат на лікування тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП.

Заслухавши доклад судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , котрий підтримав доводи своєї апеляційної скарги; пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх апеляцію; прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні апеляції представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 слід відмовити з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, зазначеного у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, повністю обґрунтовані наявними у проваджені доказами, які були у судовому засіданні дослідженні всебічно та у повному обсязі, котрим суд надав належну оцінку, обґрунтувавши ними вирок.

Суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що саме порушення ОСОБА_9 п. 12. 1 «Правил дорожнього руху України» перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з отриманням потерпілою особою тяжких тілесних ушкоджень.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні даного правопорушення крім самих пояснень обвинуваченого, який свою вину визнав частково, також підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , поясненнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновком судмедексперта, з якого вбачається, що ОСОБА_7 були завдані тілесні пошкодження які відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я: впродовж більше шести днів, але не більше трьох тижнів, у центрі лобної області голови утворився, внаслідок загоєння вищевказаної рани, явний невиправний рубець, який з часом може бути менш помітним; висновком автотехнічної експертизи, з якого вбачається, що дії водія автомобіля «ВАЗ-21063» не відповідають вимогам п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даного ДТП та іншими доказами по справі.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого, на переконання колегії суддів не у повному обсязі з`ясував усі обставини вчиненого та не дав належної оцінки висновками судово-медичної експертизи, визнавши, що наявний на лобі потерпілої рубець є таким, що спотворює та має відразливий вид.

Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи на час проведення огляду рубець у потерпілої є невиправним і для його усунення потрібне оперативне втручання (косметологічна операція). Також вказано, що ушкодження може бути розцінене як тяжке, якщо буде визнане таким, що знівечило обличчя.

Між тим, оглянувши у судовому засіданні обличчя потерпілої, колегія суддів вважає, що виходячи з загальноприйнятого уявлення про зовнішній вид особи, наявні на лобі у ОСОБА_7 тілесні ушкодження лінійної форми не являються такими, що спотворює, оскільки не мають неприємного, відразливого чи зневажливого виду, як обов`язкових складових зазначеного поняття.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, вважає необхідними перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в виді обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, на переконання колегії суддів апеляція обвинуваченого у частині скасування вироку щодо позбавлення його права керування транспортними засобами підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів провадження, а також пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 він не має інших професійних навичок крім керування транспортними засобами, для нього автомобіль є єдиним джерелом доходу, так як крім заробітку від керування транспортним засобом він та його сім`я інших доходів немає, його дружина за своїм станом здоров`я не може вільно рухатися без сторонньої допомоги, не покидає межі будинку та знаходиться на його утримані (а.м.п. 169), а автомобіль йому потрібний для перевезення її до лікарні. Також під час апеляційного провадження було встановлено, що разом з обвинуваченим, однією сім`єю, проживають його дочка та онука.

Колегія суддів також вважає за необхідне знизити розмір суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню, з обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції її розмір фактично нічим не обґрунтував. На переконання колегії суддів розмір суми відшкодування у вигляді 25000 гривень буде достатнім для відшкодування потерпілій її моральних збитків. При цьому колегія суддів враховує її стан здоров`я відразу після ДТП, порушений звичайний спосіб життя .

Інших підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404,407,408 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі , без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої за вироком суду з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 , до 25000 гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала також може бути оскаржена і на неї може бути подано касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: