АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/807/15 Справа № 202/1305/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000599, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2014року, за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, -

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

засуджений за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто йому належного майна; за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 5( п`яти ) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 3 249,84 грн.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 23.09.2014 року, приблизно о 13 год.23 хв. на прохання ОСОБА_9 , в районі буд. АДРЕСА_2 , у іншої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, незаконно придбав за 200 грн., з метою збуту - 0.9565 г. рідини, яка містить в собі 0.0214 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу - «опія ацетильованого» і в 13 год. 25 хвилин, в цьому ж місті, зустрівся з особою, що здійснювала санкціоновану оперативну закупівлю з установочними даними - ОСОБА_9 , від якого отримав гроші в сумі 200 гривень і незаконно збув йому медичний шприц з вищезазначеною рідиною. Згідно висновку експерта № 226/15 від 08.10.2014 року рідина масою 0.9565 г. містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб « опій ацетильований» у кількості 0.0214 г.( у перерахунку на суху речовину).

15.10.2014 року, приблизно о 12 год.45 хв. ОСОБА_8 , повторно, на прохання ОСОБА_9 , за кошти останнього, в районі будинку АДРЕСА_3 , у іншої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з корисливих мотивів, незаконно придбав за 300 грн., з метою збуту, а також для власного вживання, без мети збуту 3.1474 г. рідини, яка містить в собі 0.1169 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого» і в 12 год. 47 хвилин, в районі будинку АДРЕСА_4 , зустрівся з особою, що здійснювала санкціоновану оперативну закупівлю з установочними даними ОСОБА_9 , якому повторно незаконно збув медичний шприц, в якому знаходилася частина раніше ним придбаної вищевказаної рідини. Згідно висновку експерта № 256/15 від 29.10.2014 року рідина масою 1.5394 г. містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб « опій ацетильований» у кількості 0.0659 г( у перерахунку на суху речовину).

Частину рідини, що була придбана ОСОБА_8 для особистого вживання, без мети збуту, ОСОБА_8 незаконно зберігав при собі. Згідно висновку експерта № 249/15 від 21.10.2014 року рідина масою 1.6080 г. містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб « опій ацетильований» у кількості 0.0510 г( у перерахунку на суху речовину).

10.10.2014 року у невстановлений час, в районі Курячого озера в м. Дніпропетровську ОСОБА_8 , будучу особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, виявив кущ рослини дикорослої коноплі, з ціллю особистого вживання, незаконно зірвав листя та верхівки з куща конопель, які незаконно переніс до місяця свого проживання - кв. АДРЕСА_5 ську, де шляхом перетирання руками незаконно виготовував наркотичний засіб- каннабіс, масою не менш ніж 19.529 гр і незаконно зберігав його без мети збуту до 16.10 год 15.10.2014 року/ а.п.94-96 /.

В апеляції:
- обвинувачений ОСОБА_8 вважає призначене йому за вироком суду покарання таким, що не відповідає тяжкості скоєного злочину, є явно несправедливим через суворість та просить його пом`якшити, а саме звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, застосувавши щодо нього ст. 75 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він раніше не судимий, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, має позитивну характеристику, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є опікуном своєї хворої матері, 1948 р.н., інваліда ІІ групи / а.п.101/.

Заперечень на дану апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали справи в межахапеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає за необхідне апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, за які він засуджений, кваліфікація його дій за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, а саме :

· незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів , а також за незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів;

· незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збути, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК;

· незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, а також за незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно;

· незаконне придбання, та зберігання наркотичних засобів, без мети збути, вчинене повторно, особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України,

учасниками судового провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені показами обвинуваченого в судовому засіданні, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, сприяння розкриттю злочину, поганий стан здоров`я обвинуваченого, наявність на утриманні матері інваліда. Обставин, які обтяжують покарання, судом не виявлені. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що покарання відповідно до ч.1 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як убачається з вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Ці вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином , призначивши покарання в межах санкцій статей.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання ОСОБА_8 за вчинення вищезазначених злочинів суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, та тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який характеризується позитивно, психічно здоровий, але страждає захворюванням на туберкульоз, має на утриманні мати інваліда, раніше не судимий, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням думки прокурора, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, передбаченої ст.307 ч.2 КК України та в межах санкції ч.2 ст. 309 КК України, з реальним його відбуттям.

У зв`язку з тим, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, важливе значення має правильне застосування кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_8 вчинив особливо небезпечне для суспільства порушення правил обігу наркотиків та психотропних речовин, яке полягало в неодноразовому їх збуті, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів та дані по особу ОСОБА_8 , й призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а саме з реальним його відбуттям та ізоляцією від суспільства, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та його особі і необхідності його пом`якшення, спростовуються матеріалами кримінального провадження, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4