У х в а л а

Іменем Україна

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Федченка О.С.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 04 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Луганської області на рішення суду
щодо ОСОБА_1

За вироком Свердловського міського суду Луганської
області від 06 листопада 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
громадянин України, не судимий,

засуджений за ст. 198 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України суд вирішив звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що в період з 16 січня по 31 січня 2006
року, достеменно знаючи, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3, 15 січня 2006 року, шляхом
проникнення до магазину “СВ-КОМ” по вул. Енгельса у м. Свердловську Луганської
області, таємно викрали мобільні телефони, цифрові відеокамери і цифрові
диктофони на загальну вартість 16563 грн., він збував указане майно разом із
ОСОБА_3

У касаційному поданні прокурор указує на необхідність скасування
постановленого стосовно ОСОБА_1 вироку і направлення справи на новий судовий
розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції
кримінального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність внесення у
вирок змін і звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні прокурора,
колегія суддів вважає, що це подання слід задовольнити частково.

Із матеріалів даної справи вбачається, що як на день
вчинення злочину, так і на день винесення вироку засуджений ОСОБА_1 був
неповнолітнім.

Відповідно до положень, передбачених ч.3 ст. 61 КК
України до неповнолітньої особи не може бути застосовано покарання у виді
обмеження волі.

Указані вимоги закону були залишені судом першої
інстанції поза увагою, у зв'язку з чим у касаційному поданні обґрунтовано
ставиться питання про неправильне застосування судом кримінального закону.

Згідно ст. 98 КК України неповнолітньому може бути
призначено покарання, зокрема, у виді штрафу, громадських робіт, виправних
робіт, арешту, позбавлення волі на певний строк.

Приймаючи до уваги те, що у касаційному поданні прокурора
не ставиться питання про погіршення становища засудженого, а відповідно до
ст.ст. 98, 104, 75 КК України ОСОБА_1 не можливо призначити покарання іншого
виду, колегія суддів вважає правильним звільнити його від покарання на підставі
ст. 7 КПК України, приймаючи до уваги установлені по справі дані, які позитивно
характеризують засудженого та враховуючи незначну ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину.

Таке рішення відповідає роз'ясненням, що містяться у п.8
постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 “Про
практику призначення судами кримінального покарання”.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Луганської області
задовольнити частково.

Вирок Свердловського міського суду Луганської області від
06 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити -
від покарання його звільнити.

Судді:

Паневін В.О. Коротких
О.А. Федченко О.С.