Справа № 2217/375/12
Провадження № 1/2217/28/2012
В И Р О К

іменем України

20 березня 2012 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Бурлак Г. І.

при секретарі Перепелиці С.О.

з участю прокурора Косік С.М.

адвоката ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі справу про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 б 24, Теофіпольського району, Хмельницької області, ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, до затримання навчався в 9 класі Новоушицької школи інтернату, інвалід з дитинства - церебральний параліч з нижнім спаспарезом, з порушенням функції ходьби, мови і слуху, не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України,

встановив:

29.12.2011 близько 16 години у неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час суперечки з малолітнім братом ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, на грунті неприязних стосунків, котрі виникли внаслідок того, що молодший брат заважав йому дивитись телевізор та кататись на велосипеді, виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_5 Реалізовуючи злочинний намір на вбивство малолітнього ОСОБА_5, підсудний ОСОБА_4 взяв на кухонному столі в будинку за своїм місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 кухонного ножа, заховав його в кишені куртки та, спіймавши брата біля криниці по вул Двірській в с.Єлізаветпіль, затягнув за руку ОСОБА_5 в незаселений будинок № 38 по вулиці Двірській, де наніс кухонним ножем кілька ударів в живіт та два удари в шию, спричинивши тілесні ушкодження у виді: по одній колото-різаній поверхневій рані на черевній стінці в центрально-лівій частині над пупком та в центрально-правій частині під пупком; чотири насічки шкіри в нейтрально-лівій частині черевної стінки нижче пупка, які, згідно висновку експерта № 1 від 22.02.2012 року, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та різаної та колото-різаної рани на переднє-боковій поверхні верхньої третини шиї зліва з пошкодженням сонної артерії, які, згідно висновку експерта № 1 від 22.02.2012 року , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Внаслідок нанесення колото-різаного поранення зовнішньої сонної артерії виникла масивна зовнішня кровотеча, яка стала причиною смерті ОСОБА_6

З метою приховання вчиненого вбивства, підсудний ОСОБА_4 заховав тіло покійного брата ОСОБА_5 у підвальному приміщенні вказаного будинку та прикрив папером.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину в умисному вбивстві малолітнього ОСОБА_5 визнав пояснив, що він з народження не розмовляє та не має слуху, спілкується мовою жестів у звязку з цим він навчався в Новоушицькій школі-інтернат, де його ображали учні школи, які не мали вад. 23 грудня 2011 року він був в с.Єлизаветпіль на новорічні свята. З усіма в родині у нього склались неприязні стосунки, через те, що його ображали та глузували з нього. 29 грудня 2011 року біля 14 години, брат ОСОБА_5 заважав йому дивитись телевізор, це його розлютило і він вийшов на вулицю та взяв велосипед покататись. За ним вийшов ОСОБА_5, який першим підбіг до велосипеда та забрав його, а потім почав кидати на нього патиками. Це його розізлило ще більше, він зайшов у будинок та взяв на кухні ніж, яким вирішив вбити брата ОСОБА_5. Перебуваючи біля криниці, він зловив ОСОБА_5 та затягнув його за руку в закинутий будинок, підійшов до нього ззаду, взяв його лівою рукою за шию, а правою, в якій тримав ніж, наніс кілька ударів в живіт після чого перерізав горло та наніс удар в шию. Від отриманого удару ОСОБА_5 впав на підлогу та не подавав ознак життя. Надалі він кинув ОСОБА_5 в підвал, де накрив папером. Після цього ніж помив в ставу та заніс назад додому і положив на стіл. Коли в село приїхали працівники міліції і стали шукати брата, він добровільно, без будь-якого примусу показав місце де перебуває брат. Розкаюється у вчиненому і жаліє, що вбив брата, зробив це, оскільки був сильно злий за образи.

Крім власного визнання вини, вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується показами потерпілої ОСОБА_7, яка в судовому засіданні показала, що у неї було чотири сина, старший ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6., Дмитро -ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_8 та Назар -ІНФОРМАЦІЯ_9. Старший син ОСОБА_8 народився недоношеним в шість з половиною місяців, народився з церебральним паралічем ніг. Коли ОСОБА_4 було біля одного року, помітили, що він не чує, а надалі помітили, що він ще й ледь вимовляє звуки. З 5-ти річного віку ОСОБА_4 навчався в Новоушицькій школі-інтернат для гдухо-німих дітей. В кінці листопада 2011 року зі школи вчителька попросила забрати ОСОБА_4 на деякий час додому, оскільки він тікав зі школи. Коли ОСОБА_4 приїхав додому, то вів себе нормально, те що тікав зі школи, пояснив тим, що його ображали старші учні школи. 29 грудня 2011 року вона протягом дня прала дитячий одяг, троє старших синів грались на вулиці, між ними виник конфлікт за велосипед, вона сказала ОСОБА_4 віддати велосипед Дмитру, ОСОБА_5 кинув у ОСОБА_4 патику. Після цього діти розійшлися. ОСОБА_8 повернувся додому, коли на вулиці ще було видно, приніс води, надалі грався з Назаром. Коли на вулиці сутеніло, їй подзвонила мама, яка запитала чи є ОСОБА_5 вдома, оскільки він по вечорах приходив до неї, вона відповіла, що його вдома немає. Надалі, вони спільно шукали ОСОБА_5, його ніде не було, тому вона зателефонувала в міліцію, повідомивши, що пропав малолітній син. По приїзду працівники міліції шукали ОСОБА_5, через годину спільно з сином ОСОБА_8, який показав на підвальне приміщення закинутого будинку, знайшли тіло ОСОБА_9 з пошкодженням шиї, одяг його був в крові. ОСОБА_8 їй пояснив, що ОСОБА_5 його образив, він поганий і його не треба, тому він його зарізав. Вона однаково любить своїх дітей, сильно переживає про те, що сталось, просить сина суворо не карати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 29.112.2011 року він був у будинку своїх батьків в с.Єлізаветпіль, біля 11 год прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_10, після обіду він поїхав в с.Карабіївку Теофіпольського району, а біля 18 год зателефонувала сестра ОСОБА_7 та сказала, що подівся ОСОБА_10. Він приїхав в с.Єлізаветпіль, де вже були працівники міліції, які шукали ОСОБА_10. В його племінника ОСОБА_4 запитували, де ОСОБА_10, він на жестах показував квадрат та запропонував пройти за ним. ОСОБА_8 привів усіх до будинку по вулиці Двірській, де ніхто не проживає. На підлозі будинку знаходились сліди крові, які вели з кімнати, куди привів ОСОБА_4, в підвальне приміщення на веранді. Спустившись в підвал він побачив тіло ОСОБА_9, який був вкритий папером. Піднявши тіло ОСОБА_9. догори, стало зрозуміло, що той не живий, з лівої сторони шиї у нього знаходилась рана, схожа на розріз.

Вина ОСОБА_4 в умисному вбивстві малолітнього ОСОБА_5 підтверджується змістом протоколу відтворення обстановки та обставин події від 30.12.2011 року, згідно якого ОСОБА_4 вказав місце та спосіб вчинення злочину (а.с.49-57), змістом протоколу огляду місця події від 29-30.12.2011 року, згідно якого оглянуто місце, де знайшли труп ОСОБА_5 та вилучено слід взуття (а.с.5-21), змістом протоколів огляду та вилучення від 30.12.2011 року, згідно яких оглянуто та вилучено одяг ОСОБА_4 та знаряддя вчинення злочину ( а.с. 26,27), висновком експерта №1 від 22.02.2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у виді по одній колото-різаній поверхневій рані на черевній стінці в центрально-лівій частині над пупком та в центрально-правій частині під пупком; чотири насічки шкіри в нейтрально-лівій частині черевної стінки нижче пупка, які, згідно висновку експерта № 1 від 22.02.2012 року, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та різаної та колото-різаної рани на переднє-боковій поверхні верхньої третини шиї зліва з пошкодженням сонної артерії, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті малолітнього. Причиною смерті ОСОБА_5 є масивна зовнішня кровотеча, яка виникла внаслідок проникаючого колото-різаного поранення зовнішньої сонної артерії ( а.с. 116-131), висновком трасологічної експертизи №1тр. від 18.01.2012 року, відповідно до якої, слід взуття відкопійований на відрізок дактилоплівки № 1 виявлений та вилучений в ході огляду місця події 29.12.2011 року по факту вбивства малолітнього ОСОБА_5, за адресою вулиця Центральна, 24 в с.Єлизаветпіль Теофіпольського району, Хмельницької області залишений низом підошви взуттям такого ж типу, як і взуття, що було вилучено в ОСОБА_4 ( а.с. 167), іншими доказами по справі.

Оцінюючи зібрані та дослідженні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку , що вина підсудного ОСОБА_4 в умисному вбивстві малолітнього ОСОБА_5, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за п.2. ч.2 ст.115 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного, умови проживання та навчання підсудного, його стан здоровя..

Підсудний є неповнолітнім, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи №32 від 14.02.2012 року, є обмежено осудним, згідно медичного висновку №18 від 13 липня 2000 року хворіє на дитячий церебральний параліч з нижнім спаспарезом з порушенням функцій ходьби, мови і слуху, інвалід дитинства, вказані обставини значно помякшують покарання.

Суд виключає, зазначену в обвинувальному висновку обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітнього, оскільки вказана ознака передбачена в ст 115 КК України як ознака, що впливає на його кваліфікацію і згідно ч.4 ст 67 КК України суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Також суд вважає, що злочин, передбачений п.2 ч.2 ст 115 КК України, передбачає тяжкі наслідки, оскільки заподіяна смерть малолітньому, на досудовому слідстві не встановлено інших обставин , які б свідчили про тяжкі наслідки, тому таку обставину, як тяжкі наслідки, необхідно виключити.

Відповідно до ст 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначати основне покарання , нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу.

Враховуючи, що підсудний є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом дитинства, суд вважає можливим застосувати до нього ст.69 КК України та призначити покарання менше від найнижчої межі, передбаченої ч.2 ст 115 КК України.

Оцінюючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що виправлення підсудного неможливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, районний суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст 115 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити той же тримання під вартою.

Речові докази по справі куртка та штани джинсові, светр, чоловічі черевики, пара чорних рукавиць, трикотажна шапка, рукавиця, сіра куртка, светр синій з полосами білого та помаранчевого кольору, штани чорні спортивні, пара вязаних шкарпеток, пара взуття передати потерпілій ОСОБА_7, три відрізки дактилоплівки із слідами взуття, марлевий тампон, зразки нігтів та волосся ОСОБА_5 залишити при справі, кухонний ніж знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 15 днів з дня його проголошення

Головуючий: Г. Бурлак