Справа № 1-87
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Чебуришкіній Н.Ю.

з участю прокурора Шевчук С.І.

та адвокатів ОСОБА_2., ОСОБА_3

громадського захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Жданов Донецької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, мешканця
АДРЕСА_1, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, за ст. 186 ч.1 КК України, -

встановив:

26.07.2006 року в період часу з 22.00 до
22.30 підсудний ОСОБА_1 знаходячись біля ТЦ «Майдан», що по вулиці
Червоноармійській, 77 м. Чернівці, переслідуючи мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої
ОСОБА_5 і відкрито викрав її майно, а саме зірвав з її шиї золотий ланцюжок із
кулоном, однак оскільки потерпіла
схопилась за цей золотий ланцюжок і зуміла забрати його, після чого поклала у свою
сумочку, а ОСОБА_1 заволодів золотим кулоном вартістю 200 грн., заподіявши
потерпілій матеріальну шкоду на цю суму, після чого з місця вчинення злочину
втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою
вину у вчиненні злочину не визнав і пояснив суду, що він дійсно знаходився 26
липня 2006 року біля 22.30 год. біля ТЦ
„Майдан". На лавці сиділа
незнайома жінка, над якою пожартували його знайомі, яких він зустрів, а також
він пожартував і відвернувся від неї. В
цей час відчув, що йому щось одягли на голову. Це була пластмасова хлібниця, яку незнайома жінка одягла
йому на голову. Він зняв її з голови і одягнув цю хлібницю їй на голову. Всі
сміялись. Після цього він відійшов в сторону, а коли повернувся, то цієї жінки
вже не було на лавці. Озирнувшись побачив, що вона з якимось хлопцем пішла в
сторону готелю „Турист". Ніякого кулону у потерпілої він не забирав і ні з
ким не домовлявся це робити.

Незважаючи
на не визнання своєї вини підсудним, його винність у вчиненні злочину
підтверджується дослідженими по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила суду, що 26 липня 2006 року приблизно о 22.00 год., коли вона
знаходилась на лавочці біля ТЦ „Майдан" до неї підійшло двоє молодих людей, один з яких був ОСОБА_1. Останній вирішив з
нею познайомитися, але вона відмовилась. Після цього хлопець, який був з
ОСОБА_1 вдарив її в обличчя. Далі ОСОБА_1
схопив за її золотий ланцюжок, що висів у неї на шиї, та почав його тягнути. Вона взялась за ланцюжок і почала
тягнути його назад, але той
розірвався, і в руках уОСОБА_1 опинився лише золотий кулон, що висів на ланцюжку, і він його забрав. Розірваний ланцюжок
вона поклала до себе в сумочку. Після цього вона побачила, що ОСОБА_1 з іншим молодим чоловіком пішли в сторону
готелю „Турист".

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - мати та донька потерпілої, в судовому засіданні
пояснили суду, що влітку 2006р. ОСОБА_5 розповідала їм про те, що у неї ввечері
біля ТЦ "Майдан" невідомий викрав кулон.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що він працює в
охоронному агентстві, яке здійснює охорону ТЦ "Майдан". Йому нічого
не відомо, щоб 26.07.2006р. біля ТЦ "Майдан" був вчинений злочин щодо
потерпілої.

Винність підсудного у вчиненні злочину підтверджується
також протоколом впізнання від 10.08.2006 року,
згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 серед інших осіб, в присутності понятих
впізнала особу, яка вчинила грабіж відносно неї і який виявився саме підсудним
ОСОБА_1 ( а.с. 23);

Проаналізувавши
наведені докази суд вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину знайшла своє
повне підтвердження під час судового слідства, його дії правильно кваліфіковані
за ст. 186 ч.1 КК України як відкрите викрадення чужого майна грабіж .

Невизнання
своєї вини підсудним розцінюється судом як метод його захисту з метою уникнути
відповідальності за вчинене і спростовується послідовними показами потерпілої
як під час досудового слідства, так і в суді, а також іншими доказами по
справі.

При
призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання, що він
раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і вважає, що його
виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Також
суд вважає, що підлягає задоволенню цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму
200грн. оскільки він знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись
ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 200 грн.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишити у вигляді тримання під вартою і строк відбуття покарання
рахувати з 10 серпня 2006 року.

На
вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м. Чернівці
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк
з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: