У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого
- судді

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Нікітіна Ю.І.,

за участю
прокурора засудженого

Ковтун Н.Я., ОСОБА_1.,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2007 року
кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2,
законного представника засудженого ОСОБА_2 - ОСОБА_3. на вирок колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області від 2
листопада 2006 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця і мешканця м. Рубіжне Луганської області, не працюючого, раніше
судимого

·
04.11.2003р. ч.3 ст. 185, ст. 15 і ч.2 ст. 185, ч.3
ст.186, ст.15 і ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ст.ст. 69, 70 КК України
на 3 роки позбавлення волі, звільненого 07.12.2005 року умовно-достроково на 11
міс. 4 дні,

·
за ч.4 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі;

- за ч.2
п.п. 4, 6, 12 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом часткового складання призначених покарань йому визначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком
Рубежанського міського суду Луганської області від 4 листопада 2003 року і за
сукупністю вироків визначено остаточне покарання - 15 років позбавлення волі.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

уродженця і мешканця м. Рубіжне
Луганської області, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

·
за ч. 4 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі;

- за ч.2 п.п 4, 6, 12 ст. 115
КК України на 12 років позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 і
ОСОБА_1. по 383 грн. 53 коп. з кожного судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВС
України в Луганській області.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1. визнані
винуватими у вчиненні злочинів за таких обставин.

У ніч з 19 на 20 травня 2006 року,
приблизно о 21 год., неповнолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_1. знаходились в гостях у
своєї знайомої ОСОБА_4 і її співмешканця ОСОБА_5. в квартирі АДРЕСА_1. Під час
спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_1. взяв у ОСОБА_5. в борг 20 грн. на
купівлю спиртного. При цьому ОСОБА_1. побачив у ОСОБА_5. значну суму грошей,
яку той передав ОСОБА_6. Після цього ОСОБА_1. і ОСОБА_2 пішли до магазину за
спиртним, з яким знову повернулися в квартиру ОСОБА_6., де перебували також
ОСОБА_5. і малолітній син ОСОБА_6. - ОСОБА_7.

Після вживання спиртного ОСОБА_1.,
будучи в стані алкогольного сп'яніння, діючи узгоджено із ОСОБА_2 з метою
заволодіння майном і грошима ОСОБА_6. і ОСОБА_5. шляхом розбійного нападу на
них, про що вони попередньо домовились в період відсутності у квартирі,
спровокував сварку з ОСОБА_6. і ОСОБА_5., пред'явивши їм вимогу повернути
начебто викрадені у нього в квартирі 100 грн.

Під час сварки ОСОБА_2 висловив
намір вбивства всіх, а потім схопив зі столу в кухні три ножа, погрожуючи
якими, став вимагати передачі їм з ОСОБА_1 грошей. Коли ОСОБА_6. відмовилась
виконати це (гроші вона перед цим віддала своєму синові, про що не знали
засуджені), ОСОБА_2 передав один із ножів ОСОБА_1., а сам у кімнаті квартири
напав на ОСОБА_6. та вдарив її кулаком в обличчя.

ОСОБА_5. намагався захистити
ОСОБА_6., але ОСОБА_1., діючи узгоджено із ОСОБА_2. і усуваючи перепони для
здійснення тим розбійного нападу і вбивства з користі ОСОБА_6., з метою
відволікти увагу ОСОБА_5. і дати змогу ОСОБА_2. продовжити свої протиправні
дії, вдарив ОСОБА_5. ножем у праву руку та ножем і взятою в квартирі викруткою
- в область попереку справа, заподіявши йому різані та колото-різані рани, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя та
здоров'я потерпілого. У процесі цих дій ОСОБА_5. відступив до кухні, де
ОСОБА_1. зачинив його і утримував двері, не даючи змоги вийти у кімнату і
перешкодити діям ОСОБА_2 щодо ОСОБА_6. Намагаючись вийти з кухні, ОСОБА_5.
взятою виделкою через розбите скло кухонної двері наніс удар у праве
передпліччя ОСОБА_1., заподіявши легке тілесне ушкодження у виді чотирьох
дрібних ранок. Але ОСОБА_1. продовжував утримувати двері ногами.

У цей час ОСОБА_2, реалізуючи
спільний з ОСОБА_1 умисел на розбійний напад і умисне вбивство ОСОБА_6. із
користі, діючи з особливою жорстокістю, у присутності неповнолітнього сина
ОСОБА_6. - ОСОБА_7, який сховався від нападу на балконі квартири, став
наносити ОСОБА_6. удари ножем в голову і
різні частини тіла, усвідомлюючи, що ОСОБА_7. бачить його протиправні дії,
спрямовані на вбивство матері. Захищаючись, ОСОБА_6. спричинила ОСОБА_2. подряпини на боковій поверхні шиї і правому
плечі.

Скориставшись тим, що ОСОБА_7.
відволік увагу ОСОБА_2., ОСОБА_6. вийшла з кімнати, а ОСОБА_2 учинив напад на
ОСОБА_7: розбивши ногою скло балконних дверей, затягнув його в кімнату. Від
цього ОСОБА_7. отримав поранення склом, тобто легкі тілесні ушкодження. У
кімнаті ОСОБА_2 приставив до шиї ОСОБА_7. ножа, але в цей час, побоюючись за
життя сина, у кімнату повернулась ОСОБА_6., яка відбила руку ОСОБА_2 з ножем від сина, що дало останньому
змогу сховатись під ліжком. Тоді ОСОБА_2
з метою вбивства продовжив наносити удари ножем ОСОБА_6. у життєво-важливі органи - голову і
живіт, а ОСОБА_1. у цей час, діючи з єдиним умислом з ОСОБА_2. на умисне
вбивство ОСОБА_6. в процесі розбійного нападу,
утримував кухонні двері, щоб не дати змоги ОСОБА_5 вийти з кухні і
спасти життя ОСОБА_6., яка, отримавши
смертельні пошкодження, зайшла до кухні, куди її пропустив ОСОБА_1., і впала.

ОСОБА_6. були заподіяні крововиливи
та садна, численні колото-різані поранення в області голови, шиї, кінцівок,
правого плеча, лівого стегна, а також передньої поверхні черевної стінки з
проникненням у черевну порожнину з пошкодженням печінки, що супроводжувалось зовнішньою
і внутрішньою крововтратою, від чого через 1-5 хвилин після заподіяння цього
пошкодження на місці події настала її смерть.

ОСОБА_2 також перерізав телефонний провід і
шукав у кімнаті цінне майно і гроші потерпілих, а ОСОБА_1., утримуючи в кухні
ОСОБА_5., надав цим ОСОБА_2.
безперешкодну можливість знайти гроші у сумі 30 грн., мобільний телефон
"Моторола С-550" зі шнурком і сумочкою, мобільний телефон
"Нокіа8210" із зарядним пристроєм на загальну суму 526 грн. 75 коп.,
з якими ОСОБА_2 і ОСОБА_1. з місця вчинення злочинів втекли, розподіливши майно
між собою та витративши гроші на власні потреби.

У касаційній скарзі і доповненнях до неї засуджений
ОСОБА_2 посилається на те, що він не вступав у попередню змову з ОСОБА_1 на
вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном і грошима ОСОБА_6. і
ОСОБА_5. та на вбивство ОСОБА_6. Вказує,
що під час сварки на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_6., яка почала його
душити, він, захищаючись, наніс їй лише два удари ножем у стегно і живіт, від
чого не могла настати її смерть. Вважає, що вбивство ОСОБА_6. міг учинити
ОСОБА_5., який, залишаючись з нею в кухні квартири, мав змогу нанести їй
додаткові удари ножем. Вказує, що показання ОСОБА_5. і ОСОБА_7. є
суперечливими, і суд не міг посилатися на них у вироку. Також зазначає, що на досудовому слідстві до
нього застосовувались недозволені методи, зокрема, слідчий підкупав його
цигарками, із застосуванням фізичної сили відбирав у нього зразки крові, в СІЗО
його били, внаслідок чого він підписував документи, не читаючи їх. Не визнає
своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 п.п. 4, 6, 12 ст. 115 КК України, і вважає неправильною перекваліфікацію
слідчим його дій на цю статтю з ч. 2 ст.121 КК України. Крім того, вказує, що
йому призначено судом надмірно суворе покарання без урахування, що він подав
явку з повинною, вчинив злочини у неповнолітньому віці щодо особи, яка вела
аморальний спосіб життя. Просить вирок суду скасувати, а справу повернути на
нове розслідування.

Законний представник засудженого
ОСОБА_2 - ОСОБА_3. у касаційній скарзі посилається на те, що її син ОСОБА_2 не мав
попередньої змови з ОСОБА_1 на вбивство ОСОБА_6. і заподіяв останній тілесні
ушкодження під час захисту від її неправомірних дій. Вказує, що суд при
призначенні ОСОБА_2. покарання не врахував, що той вчинив злочини у
неповнолітньому віці. Тому просить вирок
суду скасувати з направленням справи на новий судовий розгляд для зменшення
призначеної сину міри покарання.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1. посилається на те, що він не вступав у змову з ОСОБА_2. на
вбивство ОСОБА_6. і у нього не було корисливого мотиву. Конфлікт виник з
ревнощів, внаслідок чого ОСОБА_5. погрожував ОСОБА_6. вбивством, однак він -
ОСОБА_1. перешкоджав ОСОБА_5 в цьому, внаслідок чого вони один одному заподіяли
тілесні ушкодження. Вказує, що після
затримання працівники міліції його побили, а в подальшому слідчий
сфальсифікував справу, оскільки під психологічним тиском змусив його
підписувати чисті листи. Крім того, вважає, що суд призначив йому надмірно
суворе покарання. З огляду на це, просить вирок суду скасувати, направити
справу на нове розслідування та пом'якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК
України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1. на підтримання своєї касаційної скарги, думку прокурора про
необхідність залишення вироку суду щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_1. без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1. у розбійному нападі за попередньою
змовою групою осіб на потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_5. і неповнолітнього ОСОБА_7.
із насильством, небезпечним для їх життя і здоров'я та з погрозами застосування
такого насильства, а щодо ОСОБА_6. - із заподіянням їй тяжких тілесних
ушкоджень, а також в умисному вбивстві
за попередньою змовою групою осіб із користі та з особливою жорстокістю
ОСОБА_6. в процесі розбійного нападу, вчинених за обставин, встановлених судом,
є правильним, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю
розглянутих у судовому засіданні доказів, які досліджені, належно оцінені судом
та детально викладені у вироку.

Доводи засуджених ОСОБА_2 і
ОСОБА_1. про те, що вони не мали корисливого мотиву, не вступали у попередню
змову на розбійний напад і не
вчиняли вбивства ОСОБА_6. за попередньою змовою групою осіб із
користі та з особливою жорстокістю, перевірялися судом і обґрунтовано визнані
такими, що спростовуються дослідженими по справі доказами.

Наявність такого умислу і змови
ОСОБА_2 і ОСОБА_1. на вчинення дій, за які вони засуджені, підтверджено їх показаннями на досудовому
слідстві, в яких, зокрема, ОСОБА_2 при допитах як обвинуваченого та на очній
ставці з ОСОБА_1 у присутності захисника вказував, що ОСОБА_1. власних грошей
не мав, брав на спиртне 20 грн. у ОСОБА_5., а потім, перед поверненням з
придбаним спиртним до квартири ОСОБА_6. і ОСОБА_5., пропонував заявити останнім
про пропажу у нього 100 грн., на що він
- ОСОБА_2 погодився. Ця заява ОСОБА_1. і стала приводом вимагати у потерпілих гроші, а коли ті
відмовились їх давати, - для застосування щодо них погроз ножами, викруткою і
нанесення їм тілесних ушкоджень цими предметами як ОСОБА_2., так і ОСОБА_1

При цьому обидва засуджених, даючи показання
щодо обставин події з точки зору свого
особистого захисту, у той же час визнавали, що, перебуваючи в однокімнатній
квартирі, брали там для застосування
щодо потерпілих ножі, викрутку, які передавали
один одному, бачили або чули дії кожного з них по застосуванню погроз
та насильства до ОСОБА_7.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., у тому числі небезпечних для їх життя і здоров'я,
та, розділивши ОСОБА_6. і ОСОБА_5., полегшували один одному вчинення дій щодо них, а також підтримували один
одного в пошуках у квартирі потерпілих грошей та іншого цінного майна, яким
заволоділи, в подальшому розділивши його між собою.

Зокрема, з показань ОСОБА_1. і ОСОБА_2. убачається, що у присутності
ОСОБА_2, який вдарив ОСОБА_6., ОСОБА_1.
наніс удари, у тому числі й ножем ОСОБА_5, якого потім утримував у приміщенні
кухні; при цьому ОСОБА_1. чув крики ОСОБА_6. про поранення їй ОСОБА_2. ножем
шиї, бачив кров на її одязі в області живота,
чув крики ОСОБА_7., але не
випускав до них ОСОБА_5., а потім, коли
ОСОБА_6., пройшовши у кухню, впала, не
погоджувався на вимогу ОСОБА_5. викликати їй швидку допомогу. При цьому
ОСОБА_1. усвідомлював перебування у квартирі малолітнього сина ОСОБА_4 -
ОСОБА_7., в присутності якого учинялися
дії щодо його матері і її співмешканця.
ОСОБА_2 також в своїх показаннях
визнавав, що під час утримання ОСОБА_5. ОСОБА_1 він - ОСОБА_2 наносив удари двома ножами - з маленьким
лезом і більшим лезом ОСОБА_6. у присутності її малолітнього сина
ОСОБА_7., якого потім витягав з балкону,
де той заховався; під керівництвом
ОСОБА_1. шукав по квартирі гроші та майно потерпілих, а потім вони вдвох залишили
місце злочину, забравши і викинувши біля
будинку ножі і викрутку.

Свої показання ОСОБА_1. та ОСОБА_2
підтвердили при відтворенні обстановки та обставин події.

Обставини розбійного нападу на
мешканців квартири і вбивства ОСОБА_6. підтвердили потерпілі
ОСОБА_5. і ОСОБА_7., які вказували, що після передачі ОСОБА_1. на купівлю спиртного 20 грн. з пачки
грошей ОСОБА_5. віддав ці гроші ОСОБА_6., яка у відсутності ОСОБА_2. і ОСОБА_1.
передала їх на зберігання своєму сину
ОСОБА_7. Після повернення ОСОБА_1. і ОСОБА_2. ті висунули ОСОБА_6. і ОСОБА_5 претензії щодо пропажі у ОСОБА_1. 100 грн. і
почали вимагати гроші, а коли вони відмовились їх давати, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.,
діючи узгоджено, підтримуючи один одного і висловивши словами намір вбити всіх,
напали на них: ОСОБА_2 з ножами в руках напав на ОСОБА_6., а коли її захистити
намагався ОСОБА_5., на нього ззаду з ножем і викруткою напав ОСОБА_1.,
заподіявши удари, в тому числі в поперек, а потім ОСОБА_1. утримував ОСОБА_5.
на кухні, а ОСОБА_2 наносив удари ножами ОСОБА_6. у життєво-важливі органи -
шию, голову, різні частини тіла в присутності її сина, який сховався на балконі
і бачив дії щодо матері; в подальшому ОСОБА_2, розбивши скло, із застосуванням
сили витягнув ОСОБА_7. з балкону та погрожував йому застосуванням ножа,
чому перешкодила ОСОБА_6., якій
ОСОБА_2 став наносити удари ножем в
голову і живіт. Після цього ОСОБА_6. впала на кухні, де через декілька хвилин
померла. ОСОБА_2 з відома ОСОБА_1. шукав у квартирі гроші та майно, після чого
вони забрали 30 грн. і два мобільних телефони, а також викрутку і ножі, якими
наносились ушкодження, і втекли.

Підстав для обмови ОСОБА_1. і
ОСОБА_2 з боку потерпілих по справі не встановлено.

Окремі суперечності в показаннях
потерпілих суд правильно визнав
пов'язаними з їх емоційним станом,
алкогольним сп'янінням ОСОБА_5. на момент подій і з їх давністю. Однак ці
суперечності не є істотними і не впливають на правильність показань потерпілих
по суті справи, оскільки ці показання підтверджені показаннями свідка ОСОБА_8.,
за якими в ніч події злочину до нього приходили ОСОБА_1. і ОСОБА_2 зі слідами
крові на одязі; даними протоколів огляду місця події про виявлення трупа
ОСОБА_6. у квартирі з ознаками
насильницької смерті, вилучення біля
під'їзду будинку - викрутки, ножа та клинка ножа, а біля іншого під'їзду - ще
одного ножа; даними протоколів вилучення у ОСОБА_1. мобільного телефону
“Моторола”, а у ОСОБА_2 - “Нокіа” та впізнання цих телефонів як належних
потерпілим; наведеними у вироку
висновками судово-медичних, медико-криміналістичних, імунологічних і
цитологічних експертиз, якими встановлено наявність тілесних ушкоджень у
ОСОБА_5., ОСОБА_7. і ОСОБА_6., що відповідають характеру застосованого до них
ОСОБА_1 і ОСОБА_2. насильства і
знаряддям такого насильства.

Зазначеним доказам щодо знаряддя
злочинів, узгодженому характеру дій засуджених, обстановці в момент події
злочинів, характеру і локалізації виявлених у ОСОБА_6. тілесних ушкоджень суд
дав належну оцінку і дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_2 і ОСОБА_1.
були заздалегідь обумовлені та спрямовані на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. і ОСОБА_7., а потім - і умисного вбивства з користі та з особливою
жорстокістю ОСОБА_6.; при цьому кожний із засуджених виконав ту частину дій,
які група вважала необхідними для реалізації спільного умислу, зокрема, ОСОБА_2
безпосередньо нападав і наносив удари
ножем ОСОБА_6., від яких вона померла, і нападав на ОСОБА_7., а ОСОБА_1. -
нападав на ОСОБА_5. і його утримуванням усував перешкоди, які заважали б ОСОБА_2. заподіяти ОСОБА_6. смерть, знайти
гроші й майно чи істотно ускладнили б це, тобто вони обидва діяли із корисливих
мотивів за попередньою змовою як співвиконавці злочинів.

Твердження ОСОБА_1. про те, що
ОСОБА_5. з ревнощів нападав на ОСОБА_6., від чого він її захистив, і в подальшому, перешкоджаючи діям
ОСОБА_5., утримував його в кухні, не
знаючи про дії ОСОБА_2, та твердження ОСОБА_2 про те, що два удари ножем
ОСОБА_6., від яких вона не могла померти,
він наніс, захищаючись від її неправомірних дій, оскільки вона душила
його за шию з помсти за сварку з
ОСОБА_5., і саме ОСОБА_5. міг нанести ОСОБА_6. додаткові смертельні удари ножем
після того, як він і ОСОБА_1. пішли з квартири, є безпідставними і такими, що
спростовані наведеними вище доказами - показаннями потерпілих ОСОБА_5.,
ОСОБА_7., частково - показаннями самих засуджених, а також висновками проведених по справі експертиз, за
якими у ОСОБА_2 не встановлено тілесних пошкоджень, характерних для удушення (є
тільки пошкодження від нігтів рук), а смертельні поранення, виявлені у ОСОБА_6.,
були заподіяні саме тими ножами, що були
знайдені біля будинку у місці, куди
їх викинули ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Твердження ОСОБА_2 і ОСОБА_1. у
касаційних скаргах про те, що вони на досудовому слідстві обмовили себе та один
одного під впливом недозволених методів,
у тому числі внаслідок застосованого до них фізичного насильства, а
також підписували протоколи допитів, не читаючи їх, або підписували чисті
листи, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 і ОСОБА_1. були забезпечені захисниками, допитувались у їх присутності,
уточнювали та доповнювали показання один одного, власноручно зазначали про
читання протоколів та підписували їх. Ніяких скарг і заяв щодо застосування до
них недозволених методів чи фальсифікації доказів по справі від ОСОБА_2,
ОСОБА_1., їх законних представників і захисників не надходило ні під час
досудового слідства, ні при розгляді справи в суді.

Крім того, за висновками
судово-медичних експертиз у засуджених виявлені тільки такі тілесні ушкодження,
які відповідали обставинам вчинення ними злочинів і їх показанням щодо причин
отримання цих ушкоджень, зокрема, у ОСОБА_1. - 4 ранки на правому передпліччі
як слід від удару ОСОБА_5. виделкою, а у ОСОБА_2 - сліди на шиї та плечі від дії нігтів рук
ОСОБА_6. при її захисті від нападу ОСОБА_2. та порізи лівого передпліччя,
спричинені власною рукою ОСОБА_2. з метою, як він зазначав, самогубства після
вчинених ним злочинів.

За таких обставин зазначені вище
доводи засуджених, висунуті ними на свій захист у касаційних скаргах, є
надуманими.

Таким чином, дослідивши всі докази
у сукупності, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 і ОСОБА_1. за ч.4 ст. 187,
ч.2 п.п. 4, 6, 12 ст. 115 КК України.

Покарання засудженим ОСОБА_2. і
ОСОБА_1. призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням
тяжкості вчинених ними злочинів, ролі і
ступеня участі кожного у їх вчиненні, даних про
особу засуджених, обтяжуючих та
пом'якшуючих покарання обставин, у тому числі й тих, на які є посилання у
касаційних скаргах.

Підстав для пом'якшення засудженим покарання із застосуванням
ст. 69 КК України колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 395 - 396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1. та
законного представника засудженого ОСОБА_2 - ОСОБА_3. залишити без задоволення,
а вирок Апеляційного суду Луганської області від 2 листопада 2006 року щодо ОСОБА_2
і ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Міщенко С.М. Кліменко М.Р. Нікітін Ю.І.