Справа № 588/1597/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000252 від 12.04.2013 року по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, одруженого,

за ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 121 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тростянець, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого,

за ч. 2 ст. 121 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Тростянець, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, освіта не повна вища, не працюючого, одруженого,

за ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

ОСОБА_6 , проживаючи в м. Тростянець Сумської області, у зв`язку з неприязними стосунками з ОСОБА_4 , організував спричинення останньому тілесних ушкоджень групою осіб на замовлення. Реалізуючи свій злочинний умисел, у червні 2006р. ОСОБА_6 став підшукувати особу, згодну за винагороду на замовлення вчинити напад на ОСОБА_4 та спричинити йому тілесні ушкодження. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 в черговий раз попросив у нього гроші у борг, ОСОБА_6 у червні 2006р. у невстановлений слідством день, запропонував ОСОБА_7 за сплату винагороди у сумі 3000 доларів США, вчинити напад на ОСОБА_4 .. ОСОБА_7 спочатку не погодився. В серпні 2006р. ОСОБА_6 у ході розмови з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, скориставшись скрутним фінансовим становищем ОСОБА_7 , умовив останнього спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження за сплату винагороди у сумі 3000 доларів США, тобто на замовлення.

Готуючи злочин, ОСОБА_6 , як його організатор, бажаючи спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , у серпні вересні 2006 р. у невстановлений слідством день, на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_7 на вулицю Машинобудівну м. Тростянець і показав будинок та подвір`я, де проживає ОСОБА_4 .

У серпні вересні 2006р. у невстановлений слідством день ОСОБА_7 вважаючи, що сам не зможе подолати опір ОСОБА_4 під час нападу, запропонував ОСОБА_8 за сплату винагороди у сумі 1500 доларів США, за попередньою з ним змовою здійснити напад на ОСОБА_4 та з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, при цьому повідомив, що напад замовив ОСОБА_6 , який і сплатить відповідну винагороду.

Надалі ОСОБА_7 , якому було відоме місце проживання ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_8 з метою спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень на замовлення ОСОБА_6 , діючи як співвиконавці, стали відслідковувати час прибуття ОСОБА_4 додому і підшукувати зручне для нападу місце. Із зазначеною метою вказані особи особисто протягом вересня-жовтня 2006р. у невстановлені слідством дні декілька разів ходили до помешкання ОСОБА_4

Намагаючись прискорити нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в ході його підготовки в серпні - вересні 2006р. у невстановлені слідством дні неодноразово при зустрічі з ОСОБА_7 цікавився, коли останній виконає його замовлення.

Підшукуючи знаряддя для спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у 2006р. у невстановлений слідством день та невстановленому місці придбав дерев`яну палицю, а ОСОБА_8 з тією ж метою 02.09.2006р. придбав в універмазі «Київ» в м. Суми бейсбольну биту. Після цього домовились, що першим ударить ОСОБА_4 ОСОБА_7 , а другим ОСОБА_8 . При цьому, співучасники обмінялися заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень предметами і ОСОБА_7 взяв собі біту, а ОСОБА_10 дерев`яну палицю.

Повністю підготувавшись до нападу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою спричинити ОСОБА_4 тілесні ушкодження на замовлення, 03.10.2006р. у вечірній час, взявши бейсбольну биту та дерев`яну палицю, близько 20-ої години прийшли до господарства ОСОБА_4 на АДРЕСА_5 і стали очікувати потерпілого у тильній частині двору. Близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_4 приїхав додому на службовому автомобілі, який залишив біля воріт свого господарства. Скориставшись тим, що ОСОБА_4 зайшов на подвір`я і став відчиняти ворота, ОСОБА_7 підбіг до нього та наніс удар бейсбольною битою в праву лобну область голови останнього та втік. Після цього ОСОБА_8 також підбіг до ОСОБА_4 та наніс йому удар дерев`яною палицею у ліву потиличну область голови та втік з місця злочину.

Внаслідок вищевказаних умисних спільних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: перелом склепіння черепу (луска лобної кістки), забій головного мозку легкого ступеню, забійна рана лобної ділянки справа, синець верхньої повіки правого ока, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; а також ізольована підшкірна гематома у потиличній ділянці голови зліва, яка має ознаки легкого тілесного ушкодження.
Після нападу на ОСОБА_4 , у жовтні 2006р., у невстановлений слідством день ОСОБА_7 з метою отримати винагороди за спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження зустрівся з замовником ОСОБА_6 .. Останній, знаючи із засобів масової інформації про виконання його замовлення, заявив, що ОСОБА_4 побито недостатньо і передав ОСОБА_7 8000,00грн. замість обіцяних 3000 доларів США, ОСОБА_7 прийнявши вказану суму грошей і поділив їх із ОСОБА_8 , віддавши останньому 4500,00грн.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними, протиправними діями, які виразились в замовленні за грошову винагороду, залученні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто організував спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинених групою осіб на замовлення, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями, за попередньою змовою, на замовлення ОСОБА_6 , спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.27, ч. 2 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що ніякого відношення до цього випадку не має. Обвинуваченням не доведені факти а ні замовлення на побиття ОСОБА_4 , а ні передачі коштів за його побиття. Неприязних стосунків з ОСОБА_4 не має, лише на комерційному підґрунті, але станом на жовтень 2006р. він ( ОСОБА_6 ) не був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а його дружина і син здійснювали підприємницьку діяльність. Перевірки міської ради, які ініціював ОСОБА_4 , не мають до нього відношення, так як підприємцями є його родичі. Під час здійснення перевірки 07.08.2006р. він перебував на території оптової бази, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , бо є її власником. Станом на 2006р. приміщення оптової бази використовували син ОСОБА_11 , дружина ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Комісія прийшла 07.08.2006р., однак він членів комісії на територію бази не впустив, бо у них не було належним чином оформлених документів на проведення перевірки. На наступний день, 08.08.2006р., комісія прийшла знову на чолі з ОСОБА_4 .. Конфлікту не було, як поводився ОСОБА_4 не пам`ятає. За результатами перевірки склали акт, знайшли незначні порушення, які юридичних наслідків не мали. Підтвердив, що скаржився на дії міської ради до Тростянецької РДА та в Асоціацію підприємців, однак не він один, а всі підприємці. Восени 2006р. на сесії міської ради не був, недовіру голові Тростянецької міської ради не виказував. Вважає, що ОСОБА_4 , направляючи комісію з перевіркою, мстився йому за те, що у 2004-2005р.р. нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_7 , яке орендувала дружина ОСОБА_4 , купила через аукціон його ( ОСОБА_6 ) невістка- ОСОБА_14 ..

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.121КК України визнав частково, пояснивши, що наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження. Пояснив, що з ОСОБА_6 знайомий давно, неодноразово звертався до нього, щоб попросити в борг. З травня по вересень 2006р. продавав йому дизпаливо, попередньо домовившись по телефону про зустріч на базі по АДРЕСА_6 . Розраховувався ОСОБА_6 вчасно, претензій щодо якості не було. Приблизно в червні 2006р. ОСОБА_6 попросив його побити ОСОБА_4 за винагороду 3000доларів США. Домовленість була побити з наслідками. Так як він був винен ОСОБА_6 гроші, погодився, але сам ідти побоявся, тому запропонував ОСОБА_8 , повідомивши, що замовником є ОСОБА_6 , який дає за це 3000доларів США. До цього часу з ОСОБА_4 знайомим не був, місцепроживання потерпілого показав ОСОБА_6 . До нападу готувались з ОСОБА_8 : стежили за ОСОБА_4 , підготували знаряддя. Побиття вчинили 03.10.2006р., пізно ввечері, на задньому дворі домоволодіння ОСОБА_4 адреса: АДРЕСА_5 . ОСОБА_4 приїхав додому, зайшов у двір, щоб відкрити ворота, тому став до нього ( ОСОБА_7 ) спиною, однак повернувся на звук. Він ( ОСОБА_7 ) наніс потерпілому один удар битою по голові, бита вислизнула з рук, і він почав тікати. Після удару ОСОБА_4 почав кричати. Те, що ОСОБА_4 міський голова, узнав пізніше, неприязних особистих стосунків із потерпілим не мав. За виконання замовлення ОСОБА_6 заплатив лише 8 000,00грн, пояснивши, що мало побили, хотілося більше. Пізніше ОСОБА_6 пропонував взяти на себе вину, повідомити, що причиною побиття було приставання ОСОБА_4 до його ( ОСОБА_7 ) співмешканки. У вчиненому щиро розкаюється, просив врахувати, що добровільно відшкодував потерпілому шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину за ч. 2 ст.121 КК України визнав частково, пояснивши, що мав намір нанести потерпілому легкі тілесні ушкодження, що підтверджено експертизами. Пояснив, що восени 2006р. ОСОБА_7 повідомив йому, що ОСОБА_6 замовив напад на ОСОБА_4 та пообіцяв винагороду у розмірі 3000 доларів США. Він ( ОСОБА_8 ) погодився, бо був у скрутному матеріальному становищі. Почали готуватися: їздили декілька разів за адресою проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_5 ; перебуваючи в м. Суми придбав в універмазі «Київ» бейсбольну биту. Першим наніс удар потерпілому ОСОБА_7 битою: він його вдарив один раз, кинув біту та втік. Після удару ОСОБА_4 стояв, взявшись за голову та кричав, крові не бачив, бо було темно. Він ( ОСОБА_8 ) дуже злякався, вийшов з схованки, підбіг до потерпілого та вдарив навідлиг, аби ОСОБА_7 не сказав, що він його підвів. Наніс один удар в потиличну частину зліва дерев`яною палицею, яку йому дав ОСОБА_7 , обмінявши на біту. Потім втік через двори, викинувши палицю по дорозі. Пізніше ОСОБА_7 передав йому гроші у розмірі 4500,00грн. та сказав, що більше ОСОБА_6 не віддав так як побили «не дуже». Оскільки висновки експертів встановили, що травма ОСОБА_4 в потиличній частині голови є легким тілесним ушкодженням, тому не погоджується з кваліфікацією його дій в частині тяжкості тілесних ушкоджень, нанесених ним особисто. Просив змінити кваліфікацію злочину та закрити провадження у зв`язку зі спливом строків давності. Також повідомив, що добровільно відшкодував шкоду потерпілому , щиро розкаюється.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 121 КК України не визнав, а обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 частково визнали свою вину у вчинені злочину за ч.2 ст. 121 КК України, суд дійшов висновку, що їх вина у вчиненні злочину повністю підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що подія сталася 03.10.2006р., до цього обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він не знав. З ОСОБА_6 познайомився у 1993-1995роках, коли розпочав свою підприємницьку діяльність. Мав у власності чотири торгівельні точки. З 1993 року по 2005 рік він був директором ПМП «Меркурій».
Під час ведення приватного бізнесу у нього ( ОСОБА_4 ) виникали конфліктні ситуації з приватним підприємцем ОСОБА_6 , який був конкурентом по оптовій торгівлі пивом та безалкогольними напоями. Вони обидва були дистриб`юторами Охтирського пивзаводу, здійснювали оптові закупівлі товару на Тростянецькому заводі «Мінеральних вод». Конфлікти виникали з приводу торгівельних точок, велася боротьба за ринок збуту. Була спроба домовитися, встановивши дні поставки продукції на торгівельні точки, однак ОСОБА_6 домовленості порушував. Таким чином, за вказаний період ОСОБА_6 намагався стати монополістом в реалізації пива та безалкогольних напоїв на території м. Тростянець. Крім того, в магазині будматеріалів ОСОБА_6 знижував ціни на аналогічні товари, які продавалися в магазині ОСОБА_4 .
У 2004році поряд з офісом ПМП «Меркурій» ОСОБА_4 орендував приміщення для складу, однак ОСОБА_6 викупив це приміщення, оформивши на свою невістку ОСОБА_14 , що на його думку було вчинено з хитрощами, оскільки орендар має пріоритетне право на викуп майна, а його про торги ніхто не повідомляв.
Також, виникали конфлікти з приводу земельної ділянки, що прилягала до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який викупив ОСОБА_6 . На цій території він ( ОСОБА_4 ) організував виготовлення плитки, а у 2006 році ОСОБА_6 домігся того, що дружина ОСОБА_4 вимушена була залишити зазначену територію і виробництво плитки практично закінчилося.
ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_6 протягом довгих років фактично намагався витиснути його, а потім і його дружину, з приватного бізнесу, займаючись нездоровою конкуренцією.
З 2000 року по 2005 рік він ( ОСОБА_4 ) очолював Спілку підприємців Тростянеччини. ОСОБА_6 подавав заяву про вступ до спілки, але йому відмовили. Тоді ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заснували та зареєстрували Асоціацію промисловців і підприємців, метою якої була написання скарг у всі держані органи на дії міського голови.

У 2005році він ( ОСОБА_4 ) став секретарем Тростянецької міської ради, а у березні 2006р. його обрали міським головою. Після обрання на посаду міського голови він припинив підприємницьку діяльність. На даний час підприємницьку діяльність веде його дружина ОСОБА_17
20.06.2006р. було прийняте розпорядження про проведення перевірок приватних підприємців щодо дотримання умов праці і захисту прав споживачів. Перевірки розпочалися на початку серпня 2006р. 06 серпня 2006 року члени комісії прийшли на територію бази по АДРЕСА_6 , яка є власністю ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 не допустив їх на територію бази. Наступного дня комісія разом з ОСОБА_4 повторно прийшла на територію бази.ОСОБА_6 не пускав в приміщення, була лайка, погрози. Пропустили в бухгалтерію, де сиділа дружина ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а деякі працівники повтікали з бази через паркан. За результатами перевірки склали припис. Потім ОСОБА_6 оскаржував ці дії до голови РДА., вимагав відставки голови Тростянецької міської ради та висловлював невдоволення щодо його діяльності: на мітингу закликали «Бову геть!», був випадок, коли ОСОБА_6 зайшов до сесійної зали з закликами про недовіру міському голові.
03 жовтня 2006 року він ( ОСОБА_4 ) приїхав додому на АДРЕСА_5 , близько 20 годин 20 хвилин. Заїхав з боку хозпроїзду і поставив автомобіль з включеним ближнім світлом фар. Зайшов через хвіртку, та став відкривати ворота, коли почув що хтось біжить, різко повернувся на звук і відчув сильний удар в голову в лоб справа, став закриватися руками і закричав, і почув як чоловік побіг в сторону двору, почала текти кров, і тут другий удар у потилицю. Нападників не став переслідувати, бо йшла кров. Тримаючись за паркан, потім за стіну будинку зайшов до квартири, де перебували мати, дружина з дітьми. Дружина викликала медичну допомогу, далі нічого не пам`ятає, прокинувся у лікарні. У лікарні перебував 3 тижні: два дні в реанімаційному відділенні, потім в травматологічному, декілька разів робили рентген, томографію. Дана подіяла вплинула на життя всіх членів сім`ї: сім`ї була забезпечена охорона, до серпня 2007р. діти знаходились вдома нікуди не виходили, не дозволяли гуляти, не могли виїхати з міста. В сім`ї був постійний стрес. Зазначив, що до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 претензій не має, бо вони відшкодували шкоду, щиро розкаялися. Просив їх суворо не карати. До ОСОБА_6 подав позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди та просив призначити йому максимальне покарання, оскільки він організатор побиття, без його замовлення нічого б не відбулося.

Свідок, ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що одружилися з ОСОБА_4 у 1993р., до цього знала протягом 5 років. На той час її чоловік займався підприємницькою діяльністю: продавав будматеріали, займався оптовою поставкою пива, інших напоїв, круп та хліба. З ОСОБА_6 були конкурентами: займалися поставками та продажем пива та безалкогольних напоїв. Брали в оренду складпо АДРЕСА_7 , потім ОСОБА_6 його викупив і їм довелося виїхати. 03 жовтня 2006р. близько о 21.00год була вдома по АДРЕСА_5 , з дітьми та матір`ю чоловіка. Зайшов ОСОБА_4 , з голови текла кров, викликала міліцію та швидку допомогу. З хати винесли на носилках. В цей же вечір в лікарню приїхали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Спочатку чоловік лежав в реанімації - 3-4 дні, туди нікого не пускали, потім перевели в травматологічне відділення, загалом в лікарні пробув понад місяць. Палата була окрема, під охороною міліції. У зв`язку з побиттям чоловіка, до членів сім`ї була призначена охорона десь місяців на 3-4. Діти дуже перелякалися. Після побиття чоловік не може займатися спортом, погіршилось здоров`я. Стверджує, що за час їх знайомства з ОСОБА_4 до 03.10.2006р. травм голови у чоловіка не було.

Свідок ОСОБА_22 , в судовому засіданні пояснила, що з 01.06.2002р. працює секретарем Тростянецької міської ради, після обрання ОСОБА_4 на посаду міського голови він ініціював з метою наповнення бюджету міста перевірку приватних підприємців щодо легалізації робочих місць найманих працівників. На апаратних нарадах доповідали результати перевірок. Перед однією з сесій, яка відбулася до березня 2006р., був мітинг з гаслами : «Бову геть!», на якому бачила ОСОБА_6 .. Був випадок, коли ОСОБА_6 зайшов в приміщення міської ради в сесійну залу та кричав, що ОСОБА_4 притісняє підприємців, висловлювався в агресивній формі, після чого на засідання сесії почали запрошувати міліцію.

Свідок, ОСОБА_23 , в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді спеціаліста з питань контролю за місцевими податками та зборами Тростянецької міської ради з 2006р. Влітку 2006 року він, будучи членом комісії, склад якої був затверджений виконкомом міськради, проводив комплексні перевірки приватних підприємців щодо наявності найманих працівників, дотримання вимог санітарного, пожежного та іншого законодавства. В один із днів комісія відвідала базу приватного підприємця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_6 . Ця перевірка була у ряді інших, перевірки проходили спокійно, ніхто перешкод не чинив. Однак, ОСОБА_6 не допустив комісію до перевірки. Наступного дня комісія прибула вже з Тростянецьким міським головою ОСОБА_4 . На базі знаходився ОСОБА_6 , який був агресивно налаштований, відбулася словесна перепалка, ОСОБА_6 кричав ОСОБА_4 : «Іди перевіряй свою дружину, а потім приїдеш до мене!» В цей день на базі були також ОСОБА_13 та син ОСОБА_18 . Біля складу декілька чоловік розвантажували автомобіль, побачивши комісію двоє з них відразу втекли. Тобто стало зрозуміло, що на базі працюють неналежним чином оформлені працівники. За результатами перевірки були виявлені недоліки, які викладені у відповідному акті. Стверджує, що якщо оформити всіх найманих працівників легально, у підприємця виникають додаткові витрати.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що у 2006році працював в Тростянецькій міській раді спеціалістом по податкам та зборам, зараз пенсіонер МВД. Влітку 2006 року він, будучи членом комісії, склад якої був затверджений виконкомом міськради, проводив комплексні перевірки підприємств, установ харчування з метою дотримання керівниками і приватними підприємцями санітарного, пожежного та іншого законодавства. В межах перевірки комісія відвідала базу приватного підприємця ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_6 . Однак перший раз ОСОБА_6 не допустив комісію до перевірки, а наступного дня комісія прибула на базу на чолі з Тростянецьким міським головою ОСОБА_4 . Коли проводили перевірку ОСОБА_6 говорив, що комісія недійсна та немає права нічого перевіряти, він для перевірки нічого не надасть. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла суперечка, ОСОБА_6 розмовляв агресивно, на підвищених тонах, висловлював недоброзичливість. Пізніше приїхали ОСОБА_15 та ОСОБА_25 . На території бази в бухгалтерії сиділи дві жінки, одна з яких ОСОБА_13 , приблизно 4 чоловіків розвантажували машину, двоє з яких втекли, побачивши членів комісії. Перевірку здійснили частково, оскільки не були встановлені всі особи, які працювали на базі. Вважає, що перевірка не була бажана для ОСОБА_6 , оскільки встановлення наявності незареєстрованих найманих працівників призвело б до значних матеріальних втрат для підприємця. Комісія працювала не один день, перевірялися і інші підприємці, які перешкод для проведення перевірки не чинили.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 з 1986р., а з ОСОБА_4 , з 2000р.до 2005р. ОСОБА_4 очолював Спілку підприємців Тростянеччини, а він ( ОСОБА_16 ) з 2005р. очолив Асоціацію промисловців та підприємців. Влітку 2006року на базі ОСОБА_6 по АДРЕСА_6 була перевірка комісією Тростянецької міської ради. ОСОБА_6 комісію не пускав та територію бази, бо вважав її незаконною, тому про даний факт повідомили його, як голову Асоціації. Він приїхав на базу, коли ОСОБА_4 вже був там, та бачив, як ОСОБА_6 вступив в словесну суперечку з ОСОБА_4 . Такі перевірки проводилися по всім підприємцям, однак скаржився лише ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_26 , в судовому засіданні пояснила, що станом на 2006рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 .. Про побиття Тростянецького міського голови дізналася з засобів масової інформації. ОСОБА_8 був затриманий вдома у її присутності. В період перебування ОСОБА_8 під вартою, тобто у грудні 2006 року, до неї додому приходив син ОСОБА_6 ОСОБА_27 , з яким була знайома протягом 4 років. Він просив її вплинути на чоловіка, щоб останній змінив свої показання та звільнили його батька - ОСОБА_6 . Також, пропонував змінити адвоката, який захищав її чоловіка, на що вона йому повідомила, що адвоката наймав дядько чоловіка - ОСОБА_28 , надала його номер мобільного телефону. Крім цього, пропонував викрасти одного з дітей ОСОБА_4 , щоб шантажем визволити батька, розповідав детально як це можно влаштувати, з чого вона зрозуміла, що їй потрібно викрасти доньку, на що вона ( ОСОБА_26 ) відмовилася, бо всерйоз цю розмову не сприймала, та повідомила про цей факт міліцію.
Свідок ОСОБА_14 , яка є невісткою ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 з 1992р. займається підприємницькою діяльністю: має магазин по АДРЕСА_8 веде роздрібну торгівлю пивом, мінеральною водою, крупами. Вона ( ОСОБА_14 ) через аукціон придбала склад по АДРЕСА_7 , який до цього орендував ОСОБА_4 для діяльності ПП «Меркурій». Конфлікти між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були, з 2006р. кожен день ініційовані міським головою комісії приходили по 6 чоловік, ОСОБА_4 особисто носив приписи про закриття, які не оскаржували. З ОСОБА_26 дружили, а навіщо вона сказала, що її чоловік Дмирто пропонував викрасти дітей ОСОБА_4 , не знає, оскільки, при ній такі розмови не велися, по цьому питанню прокуратура проводила перевірку.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона з 2001р. займалася підприємницькою діяльністю, на даний час не працює, пенсіонер. У період з 2005-2008р.р. орендувала складське приміщення у ОСОБА_6 по АДРЕСА_6 . Бачила, що ОСОБА_7 привозив ОСОБА_6 дизпаливо, іноді залишав їй для передачі. У червні-липні 2006р. ОСОБА_7 промовив, що ОСОБА_4 слід побити, бо чіплявся до жінки. Одного разу, чула голосну розмову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якій ОСОБА_6 звинувачував ОСОБА_7 в продажі неякісного дизпалива, а ОСОБА_29 не погоджувався, вимагав грошей за оплату дизпалива та погрожував. Про побиття ОСОБА_4 дізналася від сусідки, тоді і співставила ці факти. У серпні 2006р., під час перевірки бази комісією міської ради, вона ( ОСОБА_13 ) була на території складу, приймала мінеральну воду, яку привезли на машині ОСОБА_6 та розвантажували водій і інші чоловіки, яких наймала на 1-2 години. Договорів з найманими працівниками не укладала. Підтвердила, що разом з членами комісії на базу прийшов ОСОБА_4 , який некоректно себе. За результатами перевірки складено припис.

Суд не бере до уваги покази ОСОБА_13 в частині того, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був конфлікт через неякісне дизпаливо, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі, в тому числі показам ОСОБА_6 , який пояснив, що завжди розраховувався з ОСОБА_7 вчасно, та показам ОСОБА_7 , який пояснював, що звертався до ОСОБА_18 про отримання грошей в борг, а також в частині того, що ОСОБА_7 хотів помститися ОСОБА_4 за чіпляння до його жінки, які не узгоджуються з іншими доказами по справі.

Свідок ОСОБА_30 , який в період з 2002-2010р.р. був депутатом Тростянецької міської ради, в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2006р. ввечері близько 21.00год. дізнався про побиття ОСОБА_4 , тому в цей же день прибув до Тростянецької ЦРЛ. Біля санпропускника зустрівся з ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , а ОСОБА_4 везли на каталці, він не розмовляв. На другий день до хворого приходили слідчі, заступник міского голови -Гостін, спілкувалися: ОСОБА_4 погано себе почував. На третій день повинно було приїхати телебачення, спілкувалися по ноутбуку.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_4 з 1995р., був депутатом Тростянецької міської ради в період з 2006р. по 2012р., є хрещеним батьком доньки потерпілого, однак з 2010р. стосунки не підтримують. Про напад на ОСОБА_4 йому повідомила дружина потерпілого. Він відразу поїхав до них додому, але йому там сказали, що ОСОБА_4 в лікарні. Поїхав у лікарню. У палаті поспілкувалися з потерпілим, чи було це в реанімаційному відділенні не пам`ятає. З розмови з лікарем дізнався, що з потерпілим все нормально. За весь час перебування в лікарні відвідував хворого двічі: в перший день - розмовляли та третій день потерпілий рвався на роботу, в інші дні в лікарні був відсутній, хоча особисто цього не бачив. Зі слів інших осіб відомо, що ОСОБА_4 був присутнім на засіданні виконкому Тростянецької міської ради. Стверджує, що потерпілий використав подію нападу як піар акцію. Вважає, що якби травма була тяжка, то він би так не поводився.

Суд не погоджується з показами ОСОБА_32 в частині опису стану здоров`я потерпілого та його поведінки в лікарні, оскільки вони є суперечливими та спростовуються іншими доказами по справі.

Свідок ОСОБА_33 , яка працює постовою медсестрою травматологічного відділення Тростянецької ЦРЛ, в судовому засіданні пояснила, що восени 2006р. в лікарню поступив ОСОБА_4 , спочатку в реанімаційне відділення, потім переведений до травматологічного. При переведенні його перевезли в креслі-каталці, бо була травма голови. Проводили призначене лікування, порушень режиму з боку хворого не було, з лікарні не відлучався, палата була під охороною.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_34 , який є завідувачем травматологічного відділення КЗ Тростянецької ЦРЛ, в судовому засіданні пояснив, що в 03 жовтня 2006р. до лікарні потрапив ОСОБА_4 , який спочатку перебував в реанімаційному відділенні, а з 06.10.2006р. був переведений в травматологічне відділення. Відповідно до режиму лікарні відвідування хворого в реанімаційному відділенні заборонено, а в травматологічному відвідування вільне у встановлені години доби та з урахуванням стану хворого. 03.10.2006р. хворому зроблено рентгенівський знімок. Однак, при будь-якій черепно-мозковій травмі необхідно проводити томографічне дослідження. Враховуючи відсутність відповідної апаратури в м. Тростянець та стан здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 проведене томографічне дослідження лише 10.10.2006р. в м. Суми, після чого було уточнено діагноз: з струсу головного мозку на локальний забій голови, перелом лобної кістки, та відкориговане подальше лікування. Повідомив, що черепна кістка двошарова, перелом перейшов на склепіння черепа, також те, що на рентгенівському знімку перелом склепіння черепу розгледіти не завжди вдається, лише коли є груба деформація. В м. Суми хворого оглянув консиліум лікарів, які встановили наявність лінійного перелому. Хворий перебував у лікарні з 03.10.2006р. по 25.10.2006р., потім виписаний на амбулаторне лікування у невропатолога до видужання. Журналісти приїздили, коли хворий був в реанімаційному відділенні.

Неприязні стосунки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпочалися на грунті підприємницької діяльності, яка по своїй суті передбачає наявність конкуренції, а обрання ОСОБА_4 міським головою та проведення за його ініціативою діяльності по перевірці підприємців, призвело до виникнення умислу у ОСОБА_6 на організацію вчинення проти ОСОБА_4 злочину, що підтверджується показами обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , свідків та узгоджується з добутими у справі доказами, дослідженими в судовому засіданні. (т. 1 а.с. 193 200, 202-219, 222-223, 228-231, 234-249, с.2 а.с. 1-3, 8-11, 14-15, т.3 а.с.187-192)
Протоколом огляду місця події від 03.10.2006р. з фототаблицею, згідно якого проведено огляд будинковолодіння за адресою АДРЕСА_5 та вилучені бейсбольна бита, сліди пальців рук з поверхні бейсбольної бити; сліди бурого кольору, що схожі на кров на листку з дерева вишні; гіпсові зліпки слідів взуття .(т.1 ас.147-154)

Протоколом огляду місця події від 04.10.2006р. з фототаблицею, згідно якого проведено огляд прилеглих територій будинковолодінья за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_9 , виявлена доріжка слідів взуття, яка веде до забору, що відмежовує господарство від господарчого проїздута вилучені гіпсові зліпки слідів взуття та зразки грунту. (т.1 ас.155-160)

Протоколом додаткового огляду місця події, з фототаблицями та схемою від 06.10.2006р., на вул. Машинобудівна в м. Тростянець, Сумської області.(т.3 а.с.108-125)
Висновком експерта № 77 від 12.12.2006р., згідно якого сліди пальців руки, знайдені на поверхні бити, яка вилучена під час огляду місця події у дворі господарства ОСОБА_4 по АДРЕСА_5 , 03.10.2006р., та вилучений на відрізок л/стрічки № 2, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_7 (т.1 а.с. 161-165)

Висновком експерта № 442 від 31.10.2006р., згідно якого під час судово-цитологічного дослідження накладень на биті виявлені мікросліди крові.(т.1 а.с. 166-168)

Висновком експерта № 303 від 23.10.2006р., згідно якого на чоловічому піджаку ОСОБА_4 , в області правої полочки і обох лацканів є сліди, схожі на сліди крові у вигляді поодиноких бризок і капель, які скочувались, що утворилися, по всій ймовірності, в результаті нанесення ударів по закривавленій поверхні предмета та у результаті відриву капель крові з області рани, що кровоточить на голові; потерпілий судячи до слідам крові знаходився в вертикальному положенні по всій вірогідності стояв; на тильній поверхні листка з дерева мається бура пляма, схожа на пляму підсохлої крові; вказана пляма по всій вірогідності являється вільно падаючою краплею, яка утворилася у результаті відриву її з області рани, що кровоточить на голові, з послідуючим падінням на поверхню листка з дерева, що лежав на землі.(т.1 а.с. 169-172)

Висновком експерта № 1555 від 12.12.2006р. з фототаблицею, згідно якого в результаті товарознавчого дослідження бейсбольної бити встановлено, що вона виготовлена фабричним способом і її початкова вартість могла складати 70,00 грн..(т.1 а.с. 173-178)

Висновком експерта № 144 від 18.01.2007р., згідно якого на дослідження представлена бейсбольна бита та палиця, які вилучені при огляді місця події 03.10.2006р. по АДРЕСА_3 та встановлено, що бейсбольна бита та деревяна палиця не є холодною зброєю; вага бити - 880 г, вага палиці - 320 г..(т.1 а.с. 179-181)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим від 02.03.2007р., згідно якого ОСОБА_8 детально розповів та вказав місце придбання у вересні 2006р. у приміщенні універмагу «Київ» м. Сум бейсбольної бити, якою у подальшому ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 03.10.2006 р. (т.1 а.с.189-191)
Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 14.12.2006р., згідно якого ОСОБА_8 детально розповів про обставини вчинення ним 03.10.2006р. нападу на ОСОБА_4 (т.2 а.с.31-35)
Висновком експерта № 3 від 10.01.2007р. з додатком до нього, з якого вбачається, що тілесне ушкодження в потиличній ділянці у гр. ОСОБА_4 могло бути спричинене за обставин, на які вказав ОСОБА_8 , тобто коли він наніс удар палицею в ліву потиличну ділянку, коли потерпілий знаходився зліва від нього.(т.3 а.с.227-229)
Протоколом відтворення обстановки і обставин події з застосуванням технічних засобів та фототаблицею від 05.01.2007р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 розповів про події які сталися 03.10.2006р. по АДРЕСА_5 . (т.3 а.с. 171-176)
Протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 19.12.2006р.та фототаблицями, згідно якого ОСОБА_8 впізнав дерев`яну палицю, яку дав йому ОСОБА_7 для нападу на ОСОБА_4 , а також бейсбольну биту, яку він передав ОСОБА_7 (т.2 а.с.36-39)
Протоколом огляду місця події від 14.12.2006р. з фототаблицями, відповідно до якого, по АДРЕСА_3 , місце, на яке вказав ОСОБА_8 знаходиться палиця, яку він використав для побиття ОСОБА_4 (т.3. а.с.230-232)
Висновком експерта № 264 від 18.12.2006р., проведеного Тростянецьким районним відділенням судово-медичної експертизи, згідно якого за результатами судово-медичного дослідження ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма; лінійний перелом правих відділів луски лобної кістки, що переходить на передню і задню стінки правого лобного синуса та передню черепну ямку; перелом латеральної стінки правого верхньощелепного синуса, забій головного мозку легкого ступеню; забійна рана лобно-тім`яної області з права, забій лівої потиличної області. Вказані тілесні ушкодження розглядаються у сукупності та за ознакам небезпеки для життя, відповідно до п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вони могли утворитися від нанесення ударів бейсбольною битою, їх утворення від падіння з висоти власного зросту малоймовірно, кількість ударів в область голови не менше двух.(т.1 а.с. 182-183)

Висновком експерта № 2 від 19.01.2007р., за результатами комісійної експертизи, проведеної Сумським обласним бюро судово-медичної експертизи, на підставі матеріалів кримінальної справи та безпосереднього огляду 16.01.2007р. ОСОБА_4 , встановлено, що у потерпілого при поступленні в Тростянецьку ЦРЛ встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку; при консультативному обстеженню після комп`ютерної томографії встановлено наявність відкритої ЧМТ, лінійний перелом правих відділів лобної кістки з переходом на передню та задню стінку лобного синуса та передню черепну ямку та , перелом латеральної стінки верхньощелепного синуса, забій головного мозку легкого ступеню; перелом правих відділів лобної кістки з переходом на задню стінку лобного синуса та передню черепну ямку згідно п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до ушкоджень, що небезпечні для життя, і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження (п. 2.1.1 «а`вищевказаних Правил). Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень в області голови встановлюється по сукупності ушкоджень. Ізольована гематома потиличної ділянки за умови відсутності ураження головного мозку має ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження могли утворитися в термін , вказаний в постанові, (03.10.2006р.) Враховуючи дані протоколу відтворення обставин та обстановки події, локалізацію, характер, розміри ушкоджень не можна виключити, що ушкодження в лобній ділянці були спричинені битою, а в потиличній ділянці (розміри гематоми 4x4x2 см) - палицею, вилученою 13.12.2006р. Враховуючи локалізацію ушкоджень, вони не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту на плоску поверхню. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у потерпілого вказує на дворазове прикладення сили: праву лобну та потиличну зліва. (т.1 а.с. 184-188)

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_35 суду повідомила, що при проведенні експертизи членами експертної комісії був безпосередньо оглянутий потерпілий ОСОБА_36 та матеріали, надані на експертизу, в тому числі рентгенограма від 03.10.2006р. та томографія від 10.10.2006р.. Дослідження рентгенівського знімку проводив лікар-рентгенолог Вергун, який виявив затемнення лобного синуса, та враховуючи масштаб знімку не завжди можливо виявити перелом. Знімки КТ є більш точні, їх досліджував лікар ОСОБА_37 та виявив наявність перелому. При первинному КТ 10.10.2006р. лінія перелому була загострена, а при вторинному КТ- 10.10.2007р. структура країв склерозована, консолідація перелому цих кісток не відбувається, лінія перелому існує і зараз. Лінія перелому видна чітко. Щодо цього питання виник спір при попередньому судовому розгляді справи, тому за ухвалою суду призначено повторне дослідження КТ в залі Ковпаківського районного суду м. Суми та надано висновок № 153. При визначенні тяжкості тілесних ушкоджень виходили з того, що відкриті та закриті переломи склепіння черепу є небезпечними для життя, оскільки можливе інфікування, а краї кісток можуть пошкодити судини. Надаючи висновок, експерти враховують розлад здоров`я, а не термін перебування в лікарні.

Висновком експерта № 153 від 02.11.2007р., здійсненого на підставі доручення Ковпаківського районного суду м. Суми, 10.10.2007р. проведене повторне дослідження головного мозку ОСОБА_4 в кабінеті комп`ютерної томографії СОКЛ та встановлено, що на сесії комп`ютерних томограм, виконаних в аксілярійній проекції (протокол дослідження головного мозку № 2779 від 10.10.2007р.) виявлено неконсолідований лінійний перелом (структура лобної кістки на рівні перелому склерозована) правих відділів луски лобної кістки, який продовжується на передню та задню стінки правого лобного синуса та на передню черепну ямку. Консолідований перелом латеральної стінки правого верхньощелепного синуса. Під час реконструкції відтінкових поверхонь лінія перелому правої лобної кістки співпадає з лінією рубця. При первинному дослідженні склерозованість структури лобної кістки на рівні перелому була відсутня, що свідчить про короткий проміжок часу між отриманою травмою та проведенням дослідження.(т.3 а.с.160)
Протоколом дослідження головного мозку № 2779 від 10.10.2007р. та висновком дослідження головного мозку № 446 від 04.04.2012р., згідно яких у пацієнта ОСОБА_4 виявлено неконсолідований лінійний перелом правих відділів луски лобної кістки, який продовжується на передню та задню стінки правого лобного синуса та на передню черепну ямку, структура лобної кістки на рівні перелому склерозована.(т.3 а.с.161, 169)
Висновком експерта № 783 від 16.12.2013р., згідно якого в приміщенні Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи проведена комісійна судово-медична експертиза, за результатами якої досліджені матеріали кримінальної справи, 13.02.2014р. комісією оглянутий ОСОБА_4 та проведена повторна комп`ютерна томографія головного мозку, та зроблено висновок, що всі проаналізовані зображення належать одному пацієнту - ОСОБА_4 ; при ретроспективному аналізі дисків з КТ- дослідженнями головного мозку ОСОБА_4 від 10.10.2007 року і 04.04.2012 року визначається лінійний перелом луски лобової кістки справа без зміщення в процесі консолідації, при КТ-дослідженні від 13.02.2014 року візуалізується дрібна ділянка локального склерозу у зоні вищеописаного перелому, тобто перелом луски лобової кістки справа може відповідати строку травми 2006 року. Згідно медичної картки №4359 стаціонарного хворого у ОСОБА_4 при зверненні за медичною допомогою 03.10.2006 року в Тростянецьку ЦРЛ виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки більше праворуч та гематома потиличної ділянки голови зліва, синець верхньої повіки правого ока. При подальшому консультативному обстеженні за участю лікарів - нейрохірургів після комп`ютерної томографії, виявлено перелом лобної кістки з переходом на передню та задню стінки лобного синусу та передню черепну ямку, перелом стінки верхньощелепного синуса був встановлений діагноз: «Відкрита ЧМТ, лінійний перелом правих відділів луски лобної кістки, з переходом на передню та задню стінку лобного синуса та передню черепну ямку, перелом латеральної стінки верхньощелепного синуса, забій головного мозку легкого ступеню; забійна рана лобно-тімяної області зправа, забій лівої потиличної області». При огляді ОСОБА_4 судово-медичною експертною комісією 13.02.2014 року виявлено рубець лобної області праворуч. У представленій амбулаторній карті на ім`я ОСОБА_4 з 1973 по 2006 роки даних про наявність черепно-мозкових травм немає. Виявлення перелому луски лобової кістки справа при КТ-дослідженні головного мозку у ОСОБА_4 2007, 2012 і 2014 роках на різних етапах загоєння, дані про факт черепно- мозкової травми 03.10.2006 року з наявністю забитої рани лобної ділянки справа і перелому лобної кістки справа, який описаний у 2006 році і підтверджується при наступних дослідженнях КТ, відсутність у ОСОБА_4 черепно-мозкових травм до 03.10.2006 року дає підставу експертній комісії вважати, що виявлений перелом луски лобової кістки справа, з найбільшою вірогідністю, заподіяний 03.10.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, експертна комісія вважає, що 03.10.2006 року ОСОБА_4 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: перелом склепіння черепа (луска лобної кістки), забій головного мозку легкого ступеня, забійна рана лобної ділянки справа, синець верхньої повіки правого ока, з урахуванням їх локалізації і характеру утворилися в результаті однократного ударної дії, у зв`язку з чим, за ступенем тяжкості розцінені у своїй сукупності і як небезпечні для життя, відповідно до п.2.1.3. б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. За ступенем тяжкості ізольовано підшкірна гематома у потиличній ділянці голови зліва є легким тілесним ушкодженням, як таке, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (п.п. 2.3.1.а, 2.3. .2.6, 2.3.5. вищевказаних Правил).

Перелом склепіння черепа (луска лобної кістки), забій головного мозку легкого ступеня, забійна рана лобної ділянки справа, синець верхньої повіки правого ока, утворилися в результаті однократного ударного впливу тупим предметом. Гематома потиличної області зліва утворилася від одноразового ударного впливу тупим предметом..(т.2 а.с.66-82)
Дослідивши вищевказані висновки експертів, суд прийшов до висновку, що вони відповідають обставинам справи, доповнюють один одного, протиріч не виявляють, сумнівів щодо їх висновків у суду не виникає, тому суд приймає їх до уваги як належні та допустимі докази.
Судом також дослідженні інші висновки експертів, на які посилаються обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та згідно яких потерпілому нанесені легкі тілесні ушкодження.

Так, експерти Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи за результатами проведення комісійної експертизи надали висновок експерта № 07-КЄ/2008 від 27.03.2008р., згідно якого між двома об`єктивними методами обстеження рентгенологічним та комп`ютерною томографією існують невідповідності щодо перелому кісток черепа, якість рентгенограм незадовільна, тому приходять до висновку, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження, які як окремо так і разом мають ознаки легкого тілесного ушкодження. (т. 2 а.с. 83-93)
Надані ДУ Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України висновок експерта № 37/10 від 12.11.2010р. за результатами проведення повторної експертизизи та висновок експерта № 181/13 від 27.08.2013р., за результатами проведення додаткової експертизи у тому ж складі експертів, згідно яких ОСОБА_4 були заподіяні лише легкі тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров`я.(т. 2 а.с. 94-132,183-193)
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 , який очолював експертну комісію ДУ Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, яка надала вищевказані висновки, суду повідомив, що при проведенні експертизи членами експертної комісії, кожен з яких є спеціалістом певної галузі медицини, були досліджені матеріали, надані на експертизу, в тому числі, рентгенограма від 03.10.2006р. та знімки КТ від 10.10.2006р. та від 10.10.2007р.. Дослідження рентгенівського знімку та знімків КТ, які є більш досконалі, проводив лікар-нейрорентгенолог ОСОБА_39 , який прийшов до висновку, що у потерпілого перелом відсутній, а наявне «природне анатомічне утворення» та пояснив, що ця обставина не відображена у висновку, однак слідує з викладеного. Відсутність висновку про неякісність рентгенограми є підтвердження її якості. При проведенні експертизи безпосередній огляд потерпілого не здійснювався, бо він не з`явився на виклик. За результатами досліджень, комісія прийшла до висновку, що ні забою ні перелому не було, лише зовнішні пошкодження та струс головного мозку, що є легким тілесним ушкодженням. Пояснюючи, чому проведення експертизи здійснено лише після запиту народного депутата, повідомив, що такі випадки непоодинокі і це жодним чином не є втручанням в діяльність експертної установи та не впливає на суть висновку.

Суд оцінює вказані висновки експертів критично та не погоджується з ними, оскільки дослідження проводилися лише на підставі матеріалів справи, які частково визнані цими ж експертами незадовільними, при цьому безпосереднього дослідження та огляду потерпілого ОСОБА_4 не проводилося, тому вищезазначені обставини не дали можливості експертам зробити вірний висновок. Крім того, ці висновки спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 783 від 16.12.2013р., якій суд надає перевагу, так як він найбільш обґрунтований та такий, що відповідає фактичним обставинам справи.
Висновок експерта № 33 від 10.04.2012р., за результатами повторної комісійної експертизи, проведеної в приміщенні Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого, зокрема, зазначено, що рентгенограма від 03.10.2006р. визнана задовільної якості, кісткових ушкоджень на ній не виявлено, що не відповідає результатам КТ від 10.10.2006р.. Результати комп`ютерної томографії від 10.10.2007р. по різному оцініються лікарями спеціалістами стосовно навності склеротичних змін в ділянці перелому, що вказують на давність перелому. Такі розбіжності в оцінці результатів комп`ютерної томографії, відсутність патологічних змін з боку головного мозку після травми та в подальшому, встановити термін перелому кісток черепу, а також причинний зв`язок з травмою 03.10.2006р. не представляється можливим. (т.2 а.с.147-182)
Суд не може погодитися з даним висновком експертизи, в частині невідповідності рентгенограми від 03.10.2006р. результатам КТ від 10.10.2006р, оскільки це не узгоджується з висновком експерта № 783 від 16.12.2013р., згідно якого всі проаналізовані зображення, в тому числі рентгенограма та знімки КТ від 10.10.2006р. та від 10.10.2007р. належать одному пацієнту - ОСОБА_4 , а також іншими доказам по справі, якими не встановлено наявності у потерпілого травм голови до 03.10.2006р.

Зібраними по справі доказами встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел виконати замовлення ОСОБА_6 , що також підтверджується розміром частки отриманих ним грошей, наносячи заздалегідь підготовленими битою та палицею удари в життєво-важливу частину тіла потерпілого ОСОБА_4 - голову, усвідомлював, що вони можуть заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та бажав їх настання, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не мав наміру спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, суд не бере до уваги та розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно спричинили тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 з мотивів виконання замовлення ОСОБА_6 , яке було досягнуто у формі усної угоди, відповідно до якої обвинувачені зобов`язувалися побити потерпілого, а замовник в інтересах виконавців вчинити певні дії матеріального характеру. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказували, що ними були отримані відповідні кошти від замовника ОСОБА_6 за такі їх дії щодо потерпілого ОСОБА_4 .. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи та пояснень самих обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вони із потерпілим ніяких стосунків не мали, його не знали, причини особистого характеру з яких би вони побили потерпілого відсутні. Посилання ОСОБА_6 на ніби-то наявність неприязних стосунків з боку ОСОБА_7 , які виникли незадовго до нападу щодо поставки неякісного дизпалива, та є приводом для оговору, нічим не підтверджено.
Таким чином, вина обвинувачених знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст.27, ч.2 ст.121 КК України, тобто, організація вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України, тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у псих- та наркодиспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, є інвалідом ІІІ групи, враховує стан його здоров`я.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин суд відносить наявність інвалідності, похилий вік, наявність хронічних захворювань.
З урахуванням всіх цих обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у псих- та наркодиспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, має батьків похилого віку.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
З урахуванням всіх цих обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_40 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у псих- та наркодиспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має двох малолітніх дітей, батьків похилого віку, мати інвалід І групи, враховує стан його здоров`я.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
До пом`якшуючих покарання ОСОБА_40 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, батьків похилого віку.
З урахуванням всіх цих обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_40 покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, оскільки на думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь на відшкодування матеріальної шкоди - 1702,52грн. та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 200000,00грн. (т.1 а.с. 87-90) Потерпілий пояснив, що до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 претензій не має, бо вони відшкодували завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлений до нього цивільний позов не визнав.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню з ОСОБА_6 на користь потерпілого матеріальна шкода на суму 1702,52грн., що знайшло підтвердження дослідженими судом доказами. (т.1 а.с. 91-99)

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення 200 000,00 грн. моральної шкоди слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Суд погоджується з доводами потерпілого про перенесений ним фізичний біль та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, моральні страждання у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень та душевних стражданнях, яких зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього члени сім`ї потерпілого, враховуючи глибину завданих потерпілому моральних та фізичних страждань, їх тривалості, характер діяння обвинуваченого ОСОБА_6 та форму його вини, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. (т.3 а.с. 126-127, 141-142, 143-144, 179, 198-199)
В ході досудового розслідування постановою від 27.03.2007р. накладено арешт на мобільні телефони «Nokia» та «Alcatel», які належать обвинуваченому ОСОБА_8 ; постановою від 22.12.2006р. накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21121 д/н НОМЕР_1 , що належить обвинуваченому ОСОБА_8 , постановою від 27.03.2007р. накладено арешт на мобільний телефон «Soni Ericsson», який належить обвинуваченому ОСОБА_7 .. Враховуючи, що до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по справі вимоги матеріального характеру відсутні, суд вважає за необхідне зняти арешт з зазначеного майна.(т.3 а.с.238-239, 243-244)
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинили обвинувачені, те що обвинувачені раніше не судимі, мають постійне місце проживання, сім`ї, враховуючи той факт, що існує ризик переховування від суду, суд вважає за доцільне застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання, та покласти на них деякі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України , суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.27, ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Обрати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу особисте зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади та покласти обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 14 грудня 2006року по 06 травня 2008року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 12 грудня 2006року по 06 травня 2008року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 13 грудня 2006року по 09 лютого 2007року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди 1702 (одну тисячу сімсот дві) грн. 52 коп. та 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. -моральної шкоди.

Речові докази по справі, а саме: два КТ-знімки від 10.10.2006р. та від 10.10.2007р. ; два рентгенівські знімки від 03.10.2006р.; два СД-диска з комп`ютерною томографією від 10.10.2007р. та від 04.04.2012р., опис КТ від 04.04.2012р., передані згідно квитанції № 000032 від 17.09.2013 року на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Речові докази по справі, а саме: амбулаторна картка № 5013 на 42 арк.; медична картка стаціонарного хворого № 4359 на 40 арк., передані згідно квитанції № 000032 від 17.09.2013 року на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області, повернути КЗ «Тростянецька ЦРЛ».
Речові докази по справі: лист із дерева, бейсбольну биту та палицю, передані згідно квитанції № 000875 від 22.01.2007р. на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області знищити.
Речові докази по справі: піджак, сорочку, краватку, передані згідно квитанції № 000875 від 22.01.2007р. року на зберігання до камери схову речових доказів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Зняти арешт з мобільних телефонів «Nokia» та «Alcatel», накладений постановою від 27.03.2007р., з автомобіля марки ВАЗ 21121 д/н НОМЕР_1 , накладений постановою від 22.12.2006р., з мобільного телефону «Soni Ericsson», накладений постановою від 27.03.2007р..
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1