У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кравченка К.Т., Жука В.Г.,

за участю прокурора та законного
представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1

Кривов”яза Я.І., ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 22
березня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи, та касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1,
законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і
захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок апеляційного суду
Житомирської області від 21 листопада 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого:

1). 21.01.2005 р. за ст.ст.185 ч.3,
69, 75, 76, 104 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання
вироку на 1 рік; постановою від 02.09.2005 р. звільнення від відбування
покарання скасовано і його направлено для відбування покарання у місця
позбавлення волі;

2). 13.01.2006 р. за ст.ст.185 ч.3,
69, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі,

за ч.2
ст.121 КК України на 9 років позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст.70 КК
України частково приєднано 1 рік невідбутого покарання за попереднім вироком і
остаточно призначено на 10 років позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше
судимого:

1). 21.01.2005 р. за ст.ст.185 ч.3,
69, 75, 76, 104 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання
вироку на 1 рік; постановою від 02.09.2005 р. звільнення від відбування
покарання скасовано і його направлено для відбування покарання в місця
позбавлення волі;

2). 13.01.2006 р. за ст.ст.185 ч.3,
69, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі,

за ч.2
ст.121 КК України на 9 років позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст.70 КК України
частково приєднано 1 рік невідбутого покарання за попереднім вироком і
остаточно призначено на 10 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути на користь
потерпілої ОСОБА_5 з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 по
689,50 грн. матеріальних збитків, по 50.000 грн. моральної шкоди та по
210,05 грн. судових витрат.

За наведених у вироку обставин
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

12 вересня 2005 року о 21 год.
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебуваючи в м.Новоград-Волинському Житомирської області на
березі річки Смолки побачили ОСОБА_6, який знаходився в стані алкогольного
сп”яніня. З метою налякати потерпілого,
вони підбігли до нього ззаду і зупинили, але ОСОБА_6 висловився на їх
адресу образливими словами. ОСОБА_4 у відповідь завдав останньому удар кулаком
у груди. Наздогнаши потерпілого, який намагався втікти, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 збили
його з ніг та завдали численні удари по голові та інших частинах тіла,
заподіявши тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння і
залишивши ОСОБА_6 в безпорадному стані, втекли з місця вчинення злочину.

Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої
черепно-мозкової-лицевої травми з ранами, синцями та саднами на голові,
переломами кісток основи та склепіння черепа, кісток обличчя, розміжчення та розривів
речовини головного мозку та крововиливів під оболонки в речовину та шлуночки
головного мозку.

У касаційному поданні прокурор вважає, що
судом безпідставно перекваліфіковано дії ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з п.12 ч.2 ст.115 КК
України на ч.2 ст.121 КК України оскільки у них не було умислу на позбавлення
життя потерпілого, що не відповідає фактичним обставинам справи. Мотивом
вбивства ОСОБА_6 стали раптово виниклі неприязні стосунки внаслідок образи на
адресу засуджених і, крім того, судово-медичною експертизою встановлено біля
двох десятків ударів в голову потерпілому, що свідчить про умисел на
позбавлення його життя. Крім того, відповідно до вимог ст.102 КК України, за
тяжкий злочин особам, яки вчинили тяжкий злочин у неповнолітньому віці,
максимальне покарання може бути призначено на строк не більше 7 років
позбавлення волі. За змістом подання у зв”язку із неправильною кваліфікацією
дій засуджених і неправильним застосуванням кримінального закону при
призначення їм покарання, прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 і направити справу на новий судовий розгляд.

У касаційних скаргах:

засуджений ОСОБА_1 стверджує, що
умислу на вбивство ОСОБА_6 він не мав і не передбачав настання смерті
потерпілого. За змістом скарги просить вирок змінити, перекваліфікувати його
дії на ч.2 ст.296 КК України, призначити за цією нормою закону покарання і
відмовити у задоволенні цивільного позову;

законний представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 теж просить перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч.2 ст.296 КК України,
призначити за цією нормою закону покарання та відмовити у задоволенні
цивільного позову;

захисник ОСОБА_3 зазначає, що в
ході досудового слідства і в судовому засіданні не було встановлено інших осіб
крім ОСОБА_4 і ОСОБА_1 причетних до побиття ОСОБА_6, оскільки засуджені як в
ході досудового і судового слідства постійно вказували на таку кількість ударів
які, згідно з висновком експертизи, не могли призвести до смерті потерпілого.
За змістом скарги захисник просить змінити вирок щодо ОСОБА_4,
перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.296 КК України та призначити за цією
статтею покарання.

Заслухавши доповідача, законного
представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1-ОСОБА_2, яка підтримала свою
касаційну скаргу і скаргу ОСОБА_1, прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і скарг,
колегія суддів вважає, що підлягає задоволенню касаційне подання, касаційні
скарги частковому задоволенню, а вирок скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд.

Як видно із матеріалів справи
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 випадково зустріли ОСОБА_6 і своїми діями спровокували
конфлікт, внаслідок чого потерпілий їх образив. У відповідь на таку поведінку
ОСОБА_6 засуджені збили його з ніг і завдали численні удари у різні частини
тіла та голову, залишивши на землі у безпорадному стані.

Як вбачається із вироку суд
перекваліфікував дії ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2
ст.121 КК України мотивуючи відсутністю у них
умислу на позбавлення життя ОСОБА_6

Згідно з даними судово-медичної
експертизи на голові ОСОБА_6 було нараховано біля двох десятків ушкоджень, а
його смерть настала від відкритої черепно-мозкової лицевої травми з ранами,
синцями та саднами на голові, переломів кісток основи та склепіння черепа,
кісток обличчя, розміжчення та розривів речовини головного мозку, крововиливів
під оболонки, в речовини та шлуночки головного мозку.

Сукупність всіх виявлених у ОСОБА_6
тілесних ушкоджень у зазначеній експертизі може свідчити про умисел у ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 на позбавлення життя ОСОБА_6, однак суд не дав належної оцінки такому
висновку експертизи та всім доказам у справі.

Також, відповідно до ст.12 КК
України злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, відноситься до категорії
тяжких.

Згідно з п.3 ч.3 ст.102 КК України
покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітнім, у разі вчинення
ними тяжкого злочину, на строк не більше семи років.

Перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та призначивши
кожному з них покарання на 9 років позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст.70 КК
України за сукупністю злочинів на 10 років позбавлення волі, суд неправильно
застосував кримінальний закон.

На підставі наведеного вирок щодо
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий
розгляд для постановлення рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи, задовольнити, а касаційні скарги засудженого
ОСОБА_1, законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і
захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Житомирської
області від 21 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому
складі суддів.

Судді:

Скотарь А.М.
Кравченко К.Т. Жук В.Г.