ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа №
11-98/2007 р. Головуючий у
1 інстанції Негода A.M.
Категорія ст. 125 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

Головуючого Салая Г. А.

суддів Білоброва В.Д.,
Шахової О. Г.

засудженого ОСОБА_1розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
ОСОБА_1 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від
ІНФОРМАЦІЯ_2року

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець с
Ступаківка Ічнянського району,
Чернігівської області, житель м. Ічні,
АДРЕСА_1 , громадянин України, українець з неповною середньою освітою,
одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючий, раніше не
судимий,

засуджений:

за ст. 125 ч. 2 КК України до 150
годин громадських робіт.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. на відшкодування матеріальної шкоди - 245 грн.,
моральної шкоди - 1000 грн., витрат на юридичну допомогу - 50 грн., а всього
1295 грн..

Вироком суду
ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року близько
12.00. години в приміщенні Ічнянської ЗОНІ № 4 м. Ічня на грунті неприязних
відносин умисно наніс малолітньому ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

2

В апеляції
засуджений ОСОБА_1. вважає, що вирок суду є незаконним, так як висновки суду,
викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що він
не бив ОСОБА_3 а тілесні ушкодження могли утворитися у нього під час бійки з
іншими дітьми. При вирішенні питання цивільного позову, суд прийняв до уваги
чеки аптеки, але самі по собі вони доказами не можуть бути, якщо не
підтверджені відповідними довідками лікарні. Просить вирок суду скасувати, а
справу закрити за відсутністю події злочину.

На апеляцію
представник потерпілого ОСОБА_2. подав заперечення, де вказує, те що ОСОБА_1.
побив його сина підтверджується і тим, що все це сталося одразу після уроків, а
на останньому уроці його син не мав ніяких слідів побоїв. В апеляції не зовсім
точно відображено посилання на покази свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5., в рішенні
суду це відображено більш точно. Покази свідка ОСОБА_6 повністю спростовані в
судовому засіданні. На лікування ОСОБА_3. були придбані ліки, які вказані в
консультаційному висновку від ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Витрати на бензин
підтверджуються чеком заправної станції, а також це може підтвердити ОСОБА_7.,
який возив їх в Чернігів до лікарні.

Заслухавши доповідача,
засудженого ОСОБА_1.., який підтримав апеляцію та просив її задовольнити,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
підстав для її задоволення не знаходить.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні зазначених у вироку діянь за
обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні
доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_1. свою вину в пред'явленому обвинуваченні не
визнав повністю і пояснив, ІНФОРМАЦІЯ_3 року він прийшов у школу, щоб забрати з
уроків сина ОСОБА_8. і діждавшись закінчення уроків попередив ОСОБА_3 щоб
останній не бив його сина, а потім почав записувати в щоденник ОСОБА_3.
звернення до батьків. В цей час із класу вийшла вчителька, забрала у нього
щоденник і віддала ОСОБА_3. Після цього разом із сином пішов додому. Жодним
чином не чіпав ОСОБА_3 а тим більше не бив його.

ПотерпілийОСОБА_3
показав, що в ІНФОРМАЦІЯ_5 році, коли він навчався у другому класі, після
уроків прийшов батько ОСОБА_8, почав питати, чому він його б'є, а потім сказав
„Ти достал" і взявши
за одяг вдарив його обличчям об стіну. Після цього взяв у нього щоденник і щось
почав писати, але щоденник забрала вчителька і повернула йому. При цьому був
присутній ОСОБА_8 і інші діти, але хто
не пам'ятає. У нього болів ніс і вони ходили до лікарів.

3

Свідок ОСОБА_5.,
вчитель ЗОШ № 4 показала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року на перерві між 4 і 5 уроками
знаходячись у класі почула спочатку крик, а потім діти сказали, що плаче
ОСОБА_9. Вона вийшла із класу і побачила, що біля ОСОБА_3. стоїть ОСОБА_1. і
щось пише у щоденник. Вона забрала у нього щоденник і сказала, що цього робити
не можна. Після цього ОСОБА_1. сказав „Хай тепер батьки до мене йдуть" і
пішов із школи. ОСОБА_3. був вже заплаканий, говорив, що більше битися не буде
і що нікого він не бив, після чого пішов.

Свідок ОСОБА_4.,
техпрацівниця ЗОШ № 4 показала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року бачила, як ОСОБА_1.
прийшов у школу за сином і пішов до класу. Коли через деякий час подивилася в
сторону дверей класу, то побачила, як виходить із класу ОСОБА_1. із сином, у
ОСОБА_1. були витягнуті руки і зразу почула крик ОСОБА_3. Руки ОСОБА_1 були
простягнуті до стіни, що за дверима, і звідти після крику вискочив ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_10 яка в той час заміняла вчителя у ЗОШ № 4 показала, що після
закінчення уроків діти почали розходитися і прийшов ОСОБА_1. за сином. ОСОБА_1.
звав із собою із класу і ОСОБА_3 але той говорив що не вийду, а потім пішов. Що
було далі не бачила, але бійки після уроків у класі міжОСОБА_3 та іншими дітьми
не було.

Згідно висновку
судово-медичної експертизиНОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с.43-44) і висновку
комісійної судово-медичної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_8року (а.с.54-56) вбачається,
що у ОСОБА_3. мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, закритого
перелому кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я, виникли в результаті дії твердих
предметів, або удари об такі, в тому числі від удару об стіну, могли утворитися
в строкІНФОРМАЦІЯ_9 року і могли не супроводжуватися носовою кровотечею.

За таких
обставин, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1. винним в умисному заподіянні легких
тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 і правильно кваліфікував його дії за
ст. 125 ч. 2 КК України.

Покарання, яке
призначено засудженому ОСОБА_1. відповідає характеру і ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам
справи і є справедливим. Всі обставини, на які посилається засуджений в своїй
апеляції, судом при обранні йому покарання враховані.

Підстав для
пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1. колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

4

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Ічнянського
районного суду Чернігівської області від ІНФОРМАЦІЯ_2року щодо ОСОБА_1