Справа № 297/1891/15-к
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

07 серпня 2015 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Берегово клопотання слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатської області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , внесене по кримінальному провадженню № 0000606 від 01.08.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України,

встановив:
Слідчий СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене із прокурором Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 01.08.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що 01 серпня 2015 року біля 04:00 години, ОСОБА_6 , знаходячись на території АЗС «ОККО», що розташована в м. Берегово по вул. Б. Хмельницького, 86, перебуваючи у змові з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, нехтуючи присутністю сторонніх осіб із числа працівників та відвідувачів АЗС, на ґрунті особистих неприязних відносин, застосовуючи спеціально пристосовані предмети для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яні бити, нанесли невстановлену слідством кількість ударів по різним частинам ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран тім`яної ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку, що підтверджується довідкою чергового лікаря Берегівської ЦРЛ від 01.08.2015 року, чим самим грубо порушили громадський порядок.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України за кваліфікуючими ознаками грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше правопорушення, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 7 років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання. Крім цього, слідчий ствердив, що підозрюваний ОСОБА_6 з`являється на виклики слідчого до Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки прокурором не наведено жодних доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважали, що даний запобіжний захід занадто суворий, і що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, в такому вигляді як воно є виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст.179, 184 КПК України.

01 серпня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 суд враховує його молодий вік, визнання вини, наявність постійного місця проживання, а також те, що до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався.

Водночас судом враховано, що слідчим не мотивовано, яким чином ОСОБА_6 , перебуваючи на волі буде перешкоджати встановленню істини у справі, в той час як останній визнає вину повністю та на виклики слідчого з`являється, тому суд остаточно приходить до висновку, що підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 відсутні.

Виходячи із всього вищенаведеного суд приходить до висновку, що прокурором не доведено обставини того, що до підозрюваного не достатньо застосувати більш м`яких запобіжний захід, а тому у відповідності вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає за достатнє застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішній справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, враховуючи його молодий вік, наявність постійного місця проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному злочині визнає повністю, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , оскільки це забезпечить дотримання останнім процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурорам Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області, в провадженні якого перебуває провадження, за першою вимогою;

2) заборонити вихід з житла за адресою АДРЕСА_1 , у всі дні тижня з 20:00 годин по 09:00 годин без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Виконання ухвали доручити Берегівському РВ УМВС України в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 05.10.2015 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1