Справа № 11-373/2007 Головуючий
у 1 інстанції : Ільчєнко О.І.
Категорія : ст. 125 ч.2
КК України Доповідач :
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
травня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
складі:

Головуючого ГРОМ Л.М. Суддів ТРЕЙТЯК
О.П.,
ДЕМЧЕНКА О.В. з
участю адвоката ОСОБА_1

засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2007 року.

Цим вироком :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. овчеярівка

Лисичанського району Луганської області, мешканець
АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, українець, громадянин України,
пенсіонер, розлучений, з освітою 5-ти класів, раніше судимий: 11.10.2006 року
Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 263 ч.І, 69 КК
України до 510 грн. штрафу,

засуджений
за ст. 125 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 ч. 1 КК України до 700 грн.
штрафу.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Красляни Прилуцького
району Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_3, українка, громадянка України,
пенсіонер, розлучена, інвалід 2 групи, з середньою освітою, раніше не судима,

засуджена
за ст. 125 ч. 2 КК України із застосуванням ст.69 ч. 1 КК України до 510 грн.
штрафу.

2

Стягнуто із засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному
порядку на користь потерпілої ОСОБА_4 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
150 грн. - на відшкодування витрат за юридичні послуги, а всього - 1 150 грн.

Вироком суду засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
винними у тому, що 09 серпня 2006 року близько 09 год. ЗО хв. біля
входу-виходу в приміщення управління праці та соціального захисту населення
Прилуцької міської ради, що знаходиться на вул. Київській, 281 в м. Прилуки, на
ґрунті особистих неприязних відносин умисно нанесли удари в область голови та
рук потерпілій ОСОБА_4, чим заподіяли останній легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок Прилуцького
міськрайонного суду від 06 березня 2007 року та справу провадженням закрити на
підставі ст. 6 ч. 1 п.2 КПК України, оскільки вирок суду не відповідає фактичним
обставинам по справі, так як факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій саме
ним та ОСОБА_3 у судовому засіданні не доведений.

засуджена ОСОБА_3 також; просить скасувати вирок
Прилуцького міськрайонного суду від 06 березня 2007 року та справу провадженням
закрити на підставі ст. 6 ч. 1 п.2 КПК України, оскільки вирок суду не
відповідає фактичним обставинам по справі, так як факт нанесення тілесних
ушкоджень потерпілій саме нею та ОСОБА_2 у судовому засіданні не доведений.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які підтримали свої апеляції і просили їх задовольнити з вказаних в
них підстав, пояснення адвоката ОСОБА_1, яка підтримала апеляції та просила
вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи
та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляція засудженої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а апеляція засудженого
ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом, відповідають
фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні і
детально викладеними у вироку доказами.

Засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечуючи проти
обставин зустрічі з потерпілою, категорично заперечували, що вони завдавали
потерпілій тілесні ушкодження і взагалі торкались її.

Потерпіла
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 09 серпня 2006 року близько 9 години
ЗО хвилин біля управління праці та соціального захисту по вулиці Київській в м.
Прилуки вона зустріла свого

3

колишнього чоловіка ОСОБА_2 і запитала, коли він поверне
борги за комунальні послуги. У відповідь ОСОБА_3 ударила її кулаком в область
лівої скроні, від чого у неї потемніло в очах, а ОСОБА_2 схопив її за руки,
крутив їй руки та штовхав у плечі. Від цих дій у неї були тілесні ушкодження,
вона погано себе почувала тому звернулась до міліції, звідки її направили до
судмедексперта та за медичною допомогою до поліклініки.

Як вбачається з відмовного матеріалу № 1506, покази
потерпілої ОСОБА_4 підтверджуються і знаходяться у взаємозв'язку з її письмовою
заявою від 09.08.2006 р. до міліції; її поясненнями; офіційними попередженнями
підсудним про недопустимість вчинення сварок з потерпілою; даними акту
судово-медичного обстеження № 663 від 11.08.06 p.; постановою про
відмову в порушенні кримінальної справи. Таким чином показання потерпілої
ОСОБА_4 послідовні і суд обґрунтовано визнав їх достовірними.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснила, що одного серпневого
ранку на вулиці Київській в м. Прилуки вона бачила як потерпіла щось
з'ясовувала зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_3. При цьому ОСОБА_2
тримав потерпілу за руки, щоб хтось бив потерпілу вона не бачила.

Після цього, як видно з протоколу судового засідання,
ОСОБА_2 погодився з тим, що він тримав потерпілу за руки з тим, щоб вона не
вдарила ОСОБА_3

Отже, посилання засуджених на те, що вирок суду щодо
нанесення тілесних ушкоджень потерпілій саме ними, не відповідає фактичним
обставинам по справі, безпідставні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 126 від
16.02.2007 року (а.с.40-42) вбачається, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні
ушкодження у вигляді у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, синця в області лівої щелепної кістки, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Дані
тілесні ушкодження виникли від дії ОСОБА_3, про свідчать покази потерпілої.

Дії ОСОБА_3 судом правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.2
КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я.

Разом з тим,
колегія суддів вважає,
що доводи засудженого
ОСОБА_2 щодо розмежування нанесених потерпілій тілесних ушкоджень, які передбачені різними
частинами ст. 125 КК України, підлягають задоволенню.

Так,
легкі тілесні ушкодження у вигляді 2-х синців на лівому передпліччі та синця
правого передпліччя по внутрішній поверхні могли виникнути під час утримання
потерпілої сторонньою особою.

4

Згідно пояснень потерпілої та показів засуджених, саме
ОСОБА_2 утримав потерпілу за руки.

Тому, дії ОСОБА_2 слід перекваліфікувати з ст. 125 ч.2 КК
України на ст. 125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В зв'язку з перекваліфікацією дій засудженого ОСОБА_2 на
менш тяжкий злочин, колегія суддів вважає необхідним призначити йому покарання
більш м'яке, в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу.

Вирок суду першої інстанції також: підлягає змін в
частині стягнення моральної шкоди та судових витрат, оскільки згідно вимог
ст.93 КПК України судові витрати підлягають стягненню в дольовому порядку, а не
солідарно, як це зробив суд першої інстанції, стягнення моральної шкоди
підлягає також: стягненню не в солідарному, а в дольовому порядку.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_3 залишити без задоволення,
апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 06 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 та відповідно до ст.365 КПК
України щодо ОСОБА_3 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 ст. 125 КК України на
ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України
штраф в розмірі 510 гривень.

Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_4 зі ОСОБА_2 500
гривень відшкодування моральної шкоди і 75 гривень відшкодування судових витрат
за надання юридичних послуг, з ОСОБА_3 500 гривень відшкодування моральної
шкоди і 75 гривень відшкодування судових витрат за надання юридичних послуг.

В решті
цей же вирок щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без зміни.