В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-19/10

07.07.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого: судді Вельмик А.Е., при секретарі Слабик О.М., з участю захисника ОСОБА_1, представника потерпілого - адвоката Пашковської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_3 кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Никонівка, Бердичівського району, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої АДРЕСА_1 раніше не судимої,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи , проживаючого АДРЕСА_2, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженбго, інваліда 3 групи , проживаючого АДРЕСА_3, раніше не судимого, за ст.125 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2006 року між 16 та 17 годинами на полі СТОВ "Дари ланів" в АДРЕСА_3 між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на грунті неприязних стосунків виникла бійка, під час якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 удар рукою в обличчя, в плечі руками, а після того як забрав косу, побив її у нього на спині та після його падіння продовжував наносити удари по плечах, ногами та руками по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження. Також, коли ОСОБА_7 збирався їхати до дому від будинку ОСОБА_5, що розташований Бердичівський район АДРЕСА_1 після 20 години 20.06.2006 року, до нього підійшов ОСОБА_6, зіштовхнув з воза та наніс близько трьох ударів рукою в обличчя.

Згідно обвинувачення ОСОБА_7, також біля 20 години 20.06.2006 року, коли він знаходився в помешканні ОСОБА_6, за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 руками та ногами наносили йому удари в тулуб, в різні частини тіла, зокрема: ОСОБА_9 нанесла декілька ударів ногами в область голови, пошкодивши вушну раковину. Після їх побиття ОСОБА_6 пошкодив йому два зуби, спричинивши травматичний неповний вивих 11, 12 зубів.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 133 від 21.12.2009 року, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів на повіках обох очей; садна на зовнішньому куті лівого ока; поверхова шкірна ранка у козелка лівої вушної раковини; кровопідтік вушної раковини зліва; крововилив на підборідді та в верхній третині лівого плеча; крововилив в області лівого ліктьового суглобу ( по задній поверхні); садна на боковій поверхні грудної клітки зліва, на передній поверхні в області лівого ліктьового суглобу ( ліктьова ямка) і задній поверхні правого ліктьового суглобу, а також в області лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров"я.

Вину в заподіяння легких тілесних ушкоджень та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визнали.

Підсудна ОСОБА_4 показала, що 20.06.2006 року в другій половині дня вона з чоловіком поїхала до свекрухи. Сама знаходилася дома, а чоловік - ОСОБА_5 поїхав подивитися на поле, яке охороняв. Через деякий час він повернувся і вона побачила, що у нього здертий правий бік обличчя. Вона стала з"ясовувати що сталося. ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_7 на полі хотів косити траву, а він йому заборонив. Тоді ОСОБА_7 хотів зарізати його косою і вдарив в обличчя. З чоловіком вона поїхала до дому. При цьому матері ОСОБА_7 по дорозі віддали косу. У вечері коли вони були дома, приїхав ОСОБА_7 та став кликати ОСОБА_5 Вона вийшла на дорогу, почала з ним розмовляти. Приїхала дружина ОСОБА_7, почала кричати та ображати її. В цей час вийшов її чоловік ОСОБА_5 і став біля воріт. ОСОБА_7 підійшов до нього та вдарив в обличчя. Не може точно сказати, але чоловік його у відповідь або вдарив, або відпихнув. Вона наказала чоловікові йти до хати, і він пішов. Вона продовжувала стояти на дорозі. ОСОБА_7 пішов до свого воза, взяв вила і наставив їх на неї. Коли вона виставила руки, прикриваючи живіт, ОСОБА_7 вилами проколов їй руки. В цей час на підводі проїжджав ОСОБА_10 З вилами в руках вона пішла на подвір"я, вийняла їх. З хати вийшов чоловік, і покликавши сина ОСОБА_11, наказав їхати за фельдшером. Також приїхав син ОСОБА_6, запитав, що сталося. Вона розповіла. Після чого він хотів вдарити ОСОБА_7, але вона не дозволила. ОСОБА_7 поїхав. Чи наносив ОСОБА_6 удари ОСОБА_7, вона не бачила. ОСОБА_4 заперечила, що під час конфлікту вона та чоловік били ОСОБА_7 за обставин, вказаних ним в судовому засіданні.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що його батько охороняв поле, а він часом ходив за нього на роботу. 20.06.2006 року о 16 годині він приїхав на поле і побачив там ОСОБА_7 з косою. Запитав його, що він тут робить. Він вдарив його косою. Тоді він забрав у нього косу і кинув собі у віз. Наказав, щоб він їхав з поля, а сам розвернувся і поїхав. ОСОБА_7 почав його доганяти, а так як був п"яний то постійно падав. З поля він приїхав до матері. Дружина, яка була там, запитала звідки у нього подряпина на обличчі. Він розповів про конфлікт з ОСОБА_7 Після цього з дружиною поїхав до дому. По дорозі віддав косу матері ОСОБА_7. Пізніше до них до дому приїхав ОСОБА_7 на підводі. До нього виходила дружина - ОСОБА_4 і про щось з ним розмовляла. Він вийшов на дорогу, і ОСОБА_7 підбіг до нього та вдарив в обличчя.. У відповідь він його відпихнув, і той впав. Потім потерпілий підбіг до воза, взяв вила і встромив їх в руки ОСОБА_4, але як він це зробив - не бачив, так як був в будинку. ОСОБА_5 заперечив, що він та його дружина біля свого будинку наносили удари ОСОБА_7 Він лише один раз його вдарив, коли ОСОБА_7 вдарив його.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 20.06.2006 року, він їхав з села до дому. Побачив, що на дорозі з другого боку їхньої хати стояла підвода ОСОБА_7 Почув сварку та плач матері - ОСОБА_4 Підбіг і мати показала руки, які були в крові, сказала, що це зробив ОСОБА_7. Він підійшов до ОСОБА_7 і вдарив його декілька раз, приблизно 2-3 рази в обличчя. ОСОБА_7 впав. Ногами він його не бив. Потім маму завів в травмпункт.

Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину не визнали, суд вважає, що їх вина в заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7, стверджується показаннями потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами, а заподіяння ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 - не знайшло свого підтвердження. ,

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 20.06.2006 року він побачив, що на належній йому земельній ділянці пасуться коні ОСОБА_5. З приводу цього він зробив йому зауваження, сказав, щоб він забрав свої коні. Після цього пішов до дому, запріг свого коня і поїхав на колгоспне поле косити траву. За ним поїхав ОСОБА_5. Коли він зліз з воза, ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав. ОСОБА_5 почав бити його ногами. Потім взяв косу і вдарив нею його по

плечах. Косу кинув у свій віз та поїхав. Від нанесених ударів у нього з носа пішла кров в результаті чого був замащений светр . Він повернувся до дому, відпочив, а потім поїхав до ОСОБА_5 до дому забрати свою косу. Коли під"їхав до їх будинку, то вийшли ОСОБА_4, ОСОБА_13, які почали на нього сваритися. ОСОБА_11 вдарив його палкою по руці, і він впав. В цей час прийшов ОСОБА_5 і вони всі втрьох почали бити його ногами. ОСОБА_4 била ногами в область голови. ОСОБА_5 наносив удари по ребрах, в живіт, в голову вдарив лише раз. Побиття тривало близько 20-ти хвилин. Потім він встав, підійшов до свого воза, взяв вила і обперся на них. Коли стояв, то ОСОБА_4 замахнулася на нього руками і він наставив в її бік вила. ОСОБА_4 нахромилася на них руками. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 знову почали його бити. Коли він почав їхати, то підбіг ОСОБА_6, вдарив його в зуби, в .результаті чого вибив зуб, він впав, а ОСОБА_6 наносив удари ногами. ОСОБА_6 декілька разів скидав його з воза, при цьому бив, наніс один удар в область вуха та ногами по тулубу. Коли він потрапив до дому, то дружина викликала швидку. Лікувався в Бердичівській міській лікарні. На лікування витратив 525,18 грн., які просить стягнути з підсудних. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень він переніс моральні страждання, оскільки переживав, змушений був лікуватися, був порушений його психічний стан, у нього був стрес. Тривалий час не міг нічого робити, не виходив з дому, не міг спілкуватися з людьми. Просить стягнути з підсудних по 10 000 грн. моральної шкоди з кожного.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 20.06.2006 року вона прийшла до дому і побачила чоловіка в якого була порвана сорочка та на обличчі кров. Чоловік сказав, що його на полі побив ОСОБА_5, і забрав косу. Через деякий час чоловік сказав, що поїде до ОСОБА_5 та забере свою косу. Вона поїхала за ним, але не відразу. Коли під'їхала до будинку, то підвода чоловіка стояла на протилежній стороні дороги. Біля подвір"я стояла ОСОБА_4 та її син ОСОБА_11, в руках у нього була дерев"яна палиця. Вони сперечалися. Потім вийшов ОСОБА_5 ОСОБА_13 вдарив чоловіка палкою по плечах, і той впав. Підбігла ОСОБА_4, почала бити чоловіка ногами по голові. ОСОБА_5 вдарив його кулаком та відбіг. Чоловік лежав на землі. ОСОБА_4 сказала їй забрати чоловіка, який в цей час встав і підійшов до воза. Вона бачила, що ОСОБА_7 взяв вила і пішов до ОСОБА_4, яка хотіла його вдарити, але руками попала у вила. В цей час прихав ОСОБА_6. Чоловік сів на підводу і поїхав, а ОСОБА_6 вдарив його в обличчя та скину з підводи. Також бив ногами по тілу. Від отриманих травм чоловік лежав в травматологічному відділенні Бердичівської центральної міської лікарні близько 5-6 днів.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що 20.06.2006 року в обідній час її син ОСОБА_7 поїхав косити. Вона бачила, що слідом за ним поїхав ОСОБА_5. Через деякий час син приїхав побитий, в крові, у нього були рани на носі, біля очей. Син сказав, що його побив ОСОБА_5 Потім ліг спати. В цей час до подвір"я приїхав ОСОБА_5. Вона його спитала навіщо він побив сина, а він сказав, що побив і ще доб"є і віддав косу. Потім вона пішла на город, а син напевно поїхав до ОСОБА_5. Ввечері приїхав весь побитий, і вони викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що в червні 2006 року він повертався з роботи в обідній час. На полі бачив як бились ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Він призупинився на хвилинку, бачив, як ОСОБА_5 замахувався на ОСОБА_7 косою і вдарив його по спині. ОСОБА_7 впав. Чув як вони між собою сварилися, але сам пішов до дому. Через 10 хвилин до нього прийшов ОСОБА_7, у нього на обличчі була кров.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 20.06.2006 року до нього приїхав ОСОБА_7, був побитий, обличчя в крові. Сказав, що його побив ОСОБА_5. Скаржився, що ще й забрав косу. Про обставин побиття не розповідав.

Свідок ОСОБА_13 показав, що був дома, коли прийшов ОСОБА_7 і сказав йому підійти до нього. Він злякався, так як батьків не було і втік. Це було до того, як ОСОБА_7 поранив мамі руки. Як ОСОБА_7 поранив руки матері, він не бачив, був в хаті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що коли він був у своєї тещі до нього підійшов ОСОБА_5. Він його запитав, чому у нього подерте обличчя. ОСОБА_5 сказав, що у нього був конфлікт з ОСОБА_7 Потім він бачив, як підводою їхав ОСОБА_7, у нього на обличчі була кров. ОСОБА_7 підїхав, став біля подвір"я ОСОБА_5 на протилежній стороні. До, нього вийшла ОСОБА_4 Про що вони говорили, він не чув. Також бачив як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_5, а той його також вдарив, після чого повернувся та пішов на подвір"я. Потім він почув як ОСОБА_4 кричала і побачив у неї в руках вила. Як наніс ОСОБА_7 ОСОБА_4 удар вилами, він не бачив. Коли приїхав ОСОБА_6, то вдарив ОСОБА_7. і він впав. Стверджує, що ОСОБА_4 не наносила ОСОБА_7 удари. ОСОБА_11 там не бачив.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 133 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів на повіках обох очей; садна на

зовнішньому куті лівого ока; поверхова шкірна ранка у козелка лівої вушної раковини:

кровопідтік вушної раковини зліва; крововилив на підборідді та в верхній третині лівого

плеча; в області лівого ліктьового суглобу ( по задній поверхні); садна на боковій поверхні

грудної клітки зліва, на передній поверхні в області лівого ліктьового суглобу (ліктьова

ямка) і задній поверхні правого ліктьового суглобу, а також в області лівого колінного

суглобу. Враховуючи локалізацію і характер виявлених видимих тілесни х ушкоджень на

шкірних покровах обличчя ОСОБА_7, вони могли виникнути від нанесення 3-4 ударів

твердим тупим з обмеженою контактуючою поверхнею предметів, яким міг бути кулак.

Ушкодження у виді крововиливів та саден на лівій верхній кінцівці, на лівій боковій

поверхні грудної клітини, в області лівого колінного суглобу, могли виникнути від

нанесення ударів твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, так і в

результаті падіння з вертикального положення з послідуючим ударом на тверді тупі

предмети, що виступають. Таким чином, виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7,

відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров"я, могли ви

никнути 20.06.2006 року. Виникнення пошкоджень у пот ерпілого, при обставинах, які в

казані ним, можна виключити. По захворювання у ОСОБА_7 парадантозом,

свідчить огляд від 17.01.2003 року і складена формула зубів. 03.12.2003 року йому було

проведено лікування 11,12 і 21 зубів: механічна і медична обробка каріозних полостів;

виставлений діагноз "Хронічний середній карієс 11.12 і 21 зубів". Даних про те, що

ОСОБА_7 в період з 03.12.03 року по 03.07.2006 року оглядався стоматологом в

медичних документах немає. При огляді ОСОБА_7 03.07.2006 року виявлено

"Асиметрія обличчя за рахунок набряку м"яких тканин верхньої губи справа, набряк, кровоточивість і цианотичність слизової в корекції 11,12 зубів, рухливість вказаних зубів". Враховуючи вказані дані, не можна виключити, що він в період 2-3 діб до 03.07.2007 року міг отримати травму зубів, з травмою, перенесеною 20.06.2006 року в причинному зв"язку не являється.

Аналізуючи докази, суд приходить до висновку, що хоча й ОСОБА_5

заперечує побиття ОСОБА_7 на полі, однак з його слів конфлікт між ними був,

свідки ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_16, ОСОБА_14 після повернення з поля

ОСОБА_7 бачили на його обличчі тілесні ушкодження та кров. Кожному із них

потерпілий пояснював, що його побив ОСОБА_5. Вказані свідки ствердили це в судовому засіданні. Сама ОСОБА_4 ствердила, що у ОСОБА_5 після повернення з поля, було пошкоджене обличчя, і він пояснив, що у нього був конфлікт з ОСОБА_7 ОСОБА_5 пізніше свідку ОСОБА_10 теж пояснював з приводу подряпини на обличчі, що його вдарив ОСОБА_7 Тому суд враховує данні показання свідків, також враховує наявність тілесних ушкоджень у потерпілого, які встановлені висновком комплексної судово-медичної експертизи і вважає, доведеною вину ОСОБА_5 в заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на полі СТОВ "Дари ланів".

Суд також враховує, що підсудний ОСОБА_6 не заперечив того, що наніс 2-3 удари ОСОБА_7 після того як побачив у матері ушкоджені руки. Враховуючи його показання та показання свідків, допитаних в судовому засіданні, суд також знаходить

вину ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому доведеною.

В той же час суд враховує, що частина тілесних ушкоджень, які виявлені у потерпілого могла виникнути від падіння з вертикального положення, а оскільки згідно показань потерпілого в судовому засіданні, він неодноразово падав, то нанесення вказаної ним кількості ударів та заподіяння їх підсудними не підтверджується. Зокрема, в судовому засіданні не підтвердились показання потерпілого ОСОБА_7 щодо заподіяння йом біля будинку ОСОБА_6, в АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Також враховуючи висновок судово-медичної експертизи, суд вважає, що не доведена вина підсудного ОСОБА_6 в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_7, які призвели до пошкодження потерпілому 11,12 зубів.

Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не доведена, оскільки його показання не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства. Свідок ОСОБА_19 стверджує, що ОСОБА_4 не била ОСОБА_7 До показань свідка* ОСОБА_14, яка є дружиною, та стверджувала, що в той час, коли вона знаходилася біля будинку ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 наносили удари руками і ногами по обличчю та тулубу ОСОБА_7, суд відноситься критично, враховуючи родинні відносини з потерпілим. Інших доказів винності ОСОБА_4 судом не здобуто, тому ОСОБА_4 підлягає виправданню за недоведеністю її участі у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.І КК України.

Дії ОСОБА_5, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7, доведеними, і кваліфікує їх за ст. 125 ч.І КК України.

Дії ОСОБА_6, які виразилися в заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7, суд кваліфікує за ст.125 ч.І ККукраїни

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, які вину у скоєнні злочину не визнали, за місцем проживання кожен характеризуються посередньо, ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_5 - притягувався, але судимість погашена, суд враховує стан здоров"я підсудних.

Враховуючи, що з часу вчинення злочину минуло більше два роки, суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають звільненню від покарання в зв"язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 ч.І п.1, 74 ч.5 КК України, 11-1 КПК України.

Цивільний позов потерпілого суд задовольняє частково, а саме в межах доведеної потерпілим розміру матеріальної шкоди, враховуючи висновок комплексної судово-медичної експертизи щодо виявлених тілесних ушкоджень та підтвердження виставленого в медичних документах діагнозу в його частині, враховуючи показання свідка - лікаря ОСОБА_20, на підставі історії хвороби та записів в єпікрізі, де зазначені кількість та види медичних препаратів, що призначалися під час лікування потерпілому, та які він отримував ( це: анальгін, димедрол, пентоксифілін, софрадекс, шприци - всього на суму 43,31 грн.) Суд стягує з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно 43, 31 грн. завданої матеріальної шкоди. В іншій частині позов про відшкодування матеріальної шкоди пов2язаної із лікуванням, суд відмовляє за недоведеністю та

Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, тривалість лікування та характер завданих підсудними тілесних ушкоджень, суд частково задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди і стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1500 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1500 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_4 за ст. 125 ч.І КК України, суд виправдовує за недоведеністю її участі у вчиненні злочину. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4, суд залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ст.125 ч.І КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 765 грн.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.І КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст.ст. 49 ч.І п.1, 74 п.5 КК України, в зв"язку із закінченням строків давності

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.І КК України виправдати. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_7 43,31 грн. матеріальної шкоди та по 1500 грн. з кожного моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення.

Головуючий: