Справа № 469/1340/13-к
1-кп/469/13/14
У Х В А Л А
17 лютого 2014 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка кримінальне провадження №0000549 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000549 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.08.2013 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 22.10.13 р., який ухвалами Березанського районного суду Миколаївської області від 22.10.2013 року та від 17.12.2013 року відповідно було продовжено до 17.02.2014 року.

Судове провадження по справі не закінчено, тобто на час судового розгляду закінчиться строк обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження судом, відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Заслуханий у судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою терміном на два місяці.

Заявлене клопотання прокурор обґрунтував тим, що дане кримінальне провадження ще не закінчене, і 18.02.2013 року закінчиться термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлений Ухвалою Березанського районного суду від 17.12.2013 року. Необхідність продовження даного виду запобіжного заходу мотивував наявністю ризиків, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та на обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння під час досудового розслідування визнавав, а також вчиняти інші злочини, пов`язані з незаконним зберіганням наркотичних засобів, оскільки обвинувачений, на його думку, являється наркозалежною особою.

Обвинувачений та його захисник проти продовження ОСОБА_4 строків утримання під вартою заперечили, та попросили суд замінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000549 від 27.07.2013 року ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за вчинення якого згідно санкції ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнає. Кримінальне провадження не закінчене. На даній стадії судового розгляду залишаються бути недопитаними свідки у справі, а інший обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився у судове засідання, призначене на 17.02.2014 року, з не відомих причин.

Таким чином, на думку суду існує загроза, що ОСОБА_4 , у випадку його звільнення з під варти, зможе незаконно вплинути на даних свідків, а також обвинуваченого ОСОБА_6 , який в ході судового розгляду свою вину в інкримінованому йому діянні визнавав, однак не з`явився у судове засідання, призначене на 17.02.2014 року, що дає підстави вважати, що він ухиляється від суду.

Крім того, суд враховує, що згідно наданої суду прокурором виписки із медичної картки амбулаторного хворого, виданої Миколаївським обласним наркологічним диспансером від 23.08.2013 року, обвинувачений ОСОБА_4 з 16-17 років епізодично вживає канабіноіди, що свідчить про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику, що обвинувачений, перебуваючи на волі, буде вчиняти нові злочини, пов`язані з незаконним зберіганням наркотичних засобів.

В зв`язку з цим, суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу, не зменшились, та не перестали існувати.

Таким чином, з метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, спробам незаконно вплинути на свідків у даному кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 , який ухиляється від явки до суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд дійшов до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою строком на один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч.3 ст.331, 372 КПК України суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні №0000549, продовжити строк тримання під вартою до 17 березня 2014 року включно.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати начальнику Миколаївського СІЗО.

Суддя: