У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 24 травня 2007
року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду Полтавської області
від 12 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України,

раніше судимого:

26 січня 1982 року Анан'євським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81,
ст.ст. 94, 42, 43 КК УРСР
на 13 років 10 місяців позбавлення волі;

5 травня 1993 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 206 КК України на 6 років позбавлення волі;

засуджено:

за ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК
України на 12 років позбавлення волі;

за
п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на довічне
позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_1 визначено довічне позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь:

потерпілої ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.;

держави - судові витрати
в сумі 1 308 грн. 98 коп. за проведення судово - імунологічних експертиз.

Позов ОСОБА_2 у частині відшкодування майнової
шкоди залишено без розгляду.

В
порядку ст. 81 КПК України вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що
маючи непогашену судимість за умисне вбивство,
вчинив замах на умисне вбивство ОСОБА_3 та умисне вбивство ОСОБА_5.

Епізод № 1. 12 березня 2005 року, зранку, до оселі, де
проживав ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2 області прийшов ОСОБА_3 і став просити засудженого допомогти напиляти
дров. ОСОБА_1 відмовив, мотивуючи хворобою.
ОСОБА_3 став наполягати, щоб ОСОБА_1 йому допоміг. На цьому ґрунті між ними виникла сварка, під час якої
ОСОБА_3 наніс ОСОБА_1 два удари
невстановленим предметом по руці та нозі, спричинивши засудженому середньої тяжкості тілесні ушкодження. По даному факту вироком Гадяцького районного суду
Полтавської області від 6 жовтня 2005 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1
ст. 122 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі п. "б" ст. 6 Закону України "Про амністію"ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнений.

Після завданих
ударів ОСОБА_1 пішов до ОСОБА_4 і по телефону
повідомив працівників Гадяцького районного відділу міліції про неправомірні дії ОСОБА_3, зауваживши, що в разі
залишення без реагування виклику, він сам з ним розбереться, висловивши
погрози його вбити.

Більше ніж через 2 години до ОСОБА_1 знову прийшовОСОБА_3 і почав просити допомогти нарубати дров. Між ними
виникла сварка. ОСОБА_1 з помсти, маючи
намір і бажаючи позбавити ОСОБА_3 життя, схопив лопату, яка
знаходилася біля будинку і зі словами "я тебе вб'ю",
наніс ОСОБА_3 удар лопатою по ногах, від чого потерпілий впав і в подальшому від ударів ОСОБА_1 захищався ногами та
руками.

Після цього засуджений, здійснюючи свій
умисел на вбивство ОСОБА_3, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого
діяння та бажаючи його смерті, умисно наніс лежачому потерпілому сильні
удари гострою частиною лопати по голові,
обличчю.

В цей час до
садиби засудженого під'їхав ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7.

Зрозумівши, що
ОСОБА_1 б'є потерпілого лопатою, вказані
особи стали вимогати припинити ці дії. Незважаючи на це, ОСОБА_1 продовжував наносити ОСОБА_3 удари
гострою частиною лопати. Довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_1 не зміг з причин, що не залежали від його волі,
оскільки його злочинні дії були припинені ОСОБА_6.

Дільничний інспектор, підбігши до ОСОБА_1, під погрозою застосування зброї наказав
кинути лопату та лягти на землю, опісля чого застосував до нього
спецзасоби - наручники. На місце події
оперативно прибула карета швидкої допомоги і потерпілому своєчасно надали
первинну медичну допомогу, а при доставлені до медичного закладу - кваліфіковану медичну допомогу.

В результаті нанесення не менше 12 ударів лопатою потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, переломів лобної
кістки зліва, нижньої щелепи справа, множинні рани
голови, обличчя, правої та лівої кистей рук, лівого коліна, правого передпліччя і
ліктьового суглобу, які кваліфікуються як
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент заподіяння.

Епізод № 2. 15 квітня 2006 року о 19 години, до
будинку ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2
прийшов його знайомий
ОСОБА_5 та запропонував розпити,
принесену ним пляшку самогону, з чим засуджений погодився.

Після чого ОСОБА_5 сказав, що залишиться у засудженого переночувати. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
потерпілий ліг на глиняну долівку біля плити, проти
чого ОСОБА_1 заперечував. В зв'язку з чим між ними виникла сварка. Зрозумівши,
що ОСОБА_5 залишиться в його будинку, засуджений, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, взяв в коридорі будинку металеву кувалду
і з метою умисного вбивства з великою силою наніс потерпілому два удари по
голові, від яких ОСОБА_5 помер на
місці. Труп ОСОБА_5 засуджений виніс з будинку та вивіз в занедбане господарство за 200 м від місця свого проживання, де вкинув у яму розваленого погреба.

Повернувшись додому, ОСОБА_1 з метою знищення слідів злочину штанами потерпілого витер кров на підлозі, які потім
разом із взуттям ОСОБА_5 спалив у плиті. Помітні на глиняній долівці залишки
крові зіскріб та викинув за будинком. Кувалду зі слідами крові його співмешканка ОСОБА_8 заховала в домоволодінні.

Внаслідок
черепно - мозкової травми з багатооскольчатим дірчатим переломом правої скроневої, правої тім'яної і потиличної кісток,
переломом кісток основи черепу, забою головного мозку настала смерть
ОСОБА_5.

У касаційній
скарзі засуджений ОСОБА_1 зазначає, що наміру вбивати потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 у нього не було, а він лише захищався від їх неправомірних дій. Просить
вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

У
доповненні до касаційної скарги засуджений ОСОБА_1 просить вирок змінити,
перекваліфікувати його дій по епізоду незакінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_3
з ч. 3 ст. 15 та п. 13 ч. 2 ст. 115 на ст. 124 КК України, як умисне заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, а
по епізоду умисного вбивства ОСОБА_5 з п. 13 ч. 2 ст. 115 на ст. 118 КК
України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони та
пом'якшити йому покарання.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою касаційну
скаргу, міркування прокурора, який вважав за необхідне залишити скаргу
засудженого ОСОБА_1 без задоволення, а вирок щодо нього - без зміни,
перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає що касаційна
скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду
про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено
ґрунтується на матеріалах справи і підтверджується сукупністю доказів, зібраних
по справі та перевірених у судовому засіданні у встановленому
кримінально-процесуальним законом порядку.

Доводи
засудженого у касаційній скарзі про те, що наміру вбивати потерпілих у нього не
було, а діяв він з перевищенням меж необхідної оборони, захищаючись від
неправомірних дій потерпілих позбавленні підстав, оскільки спростовуються
матеріалами справи.

По епізоду
незакінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_3

Частково
визнаючи свої вину у вчиненому ОСОБА_1 у судовому засіданні показав, що коли
між ним та потерпілим виникла сварка та бійка з приводу його відмови допомогти
ОСОБА_3, останній завдав йому якимось предметом середньої тяжкості тілесні
ушкодження. Він викликав працівників міліції. Через деякий час потерпілий знову
прийшов до нього з тим же проханням, намагався вдарити його ножем. Він наніс
ОСОБА_3 удар лопатою по ногах. Потерпілий хотів вирвати лопату з його рук і в
цей момент він штовхнув його і той упав. Коли ОСОБА_3 піднявся і знов
наблизився до нього, він ударив його металевою частиною лопати по голові, а
потім наніс ще два удари. Вбивати ОСОБА_3 він не хотів.

Ці показання
засудженого в частині кількості нанесених ударів потерпілому та наявності з
боку останнього небезпеки для життя та здоров'я ОСОБА_1 спростовуються наявними
у справі доказами.

Зокрема,
потерпілийОСОБА_3 показав, що 12 березня 2005 року він зі своєю співмешканкою
ОСОБА_9 та малолітнім сином прийшов до ОСОБА_1 з проханням допомогти напиляти
дров, проте, останній відмовив йому та між ними виникла сварка, під час якої
вони штовхали один одного. ОСОБА_1 пішов викликати міліцію. Через деякий час
він знову попросив ОСОБА_1 допомогти йому, але він почав лаятись, схопив лопату
та зі словами “я тебе вб'ю” ударив його по нозі. Він упав, а ОСОБА_1
продовжував наносити йому удари лопатою по голові.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи, з врахуванням кількості ран, ОСОБА_3 було
нанесено не менш 12 ударів та спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні
для життя в момент заподіяння. У потерпілого були виявлені тілесні ушкодження у
вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, переломів
лобної кістки зліва, нижньої щелепи справа, множинних ран голови, обличчя,
правої та лівої кистей рук, лівої голені, правого передпліччя і ліктьового
суглобу, крововиливу в праву підглазничну область. Зазначені тілесні ушкодження
утворилися від дії гострого предмету, яким могла бути лопата.

З показань
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видно, що за повідомленням чергового Гадяцького РВ
про сварку між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вони, 12 березня 2005 року близько 16 годин,
прибули на місце події та побачили, що ОСОБА_1 лопатою б'є ОСОБА_3, який лежав
в заглибленні снігу. Вони відразу побігли до них.ОСОБА_3 припинив свої дії
тільки після демонстрації зброї. Свідки також додали, що з моменту їх приїзду і
до припинення злочинних дій ОСОБА_1, останній наніс потерпілому приблизно 5-6
ударів металевою частиною лопати.

Свідок ОСОБА_10,
який був у слідчо-оперативній групі та виїжджав на місце події показав, що ножа
у дворі ОСОБА_1, ні у самого ОСОБА_3 виявлено не було.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК
України по факту заподіяння ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
останній, як під час досудового, так і судового слідства показань про
застосування ОСОБА_3 ножа не давав.

Таким чином,
показання потерпілого, свідків, дані висновку судово-медичної експертизи, а
також й інші доказі по справі свідчать про відсутність реальної загрози життю
та здоров'ю засудженого з боку потерпілого, що могли викликати у нього стан
необхідної оборони.

Нанесення
гострою частиною лопати численних ударів, у тому числі й у життєво важливий
орган потерпілого, який лежав і не представляв небезпеки для засудженого, наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень,
характерних для самозахисту, що підтверджується висновком судово-медичної
експертизи, свідчить про те, що ОСОБА_1 діяв з умислом на вбивство потерпілого,
проте злочинний намір не було здійснено з причини, що не залежали від його
волі, оскільки злочинні дії ОСОБА_1 були
припинені працівниками міліції, а потерпілому було надано своєчасну
кваліфіковану медичну допомогу.

По епізоду
умисного вбивства ОСОБА_5

Так, в особисто
написаній явці з повинною, ОСОБА_1 зазначав, що у середині квітня 2006 року
близько 19-ї години до нього прийшов ОСОБА_5. Під час розпиття спиртних напоїв
між ними виникла сварка, під час якої потерпілий ображав його нецензурними
словами, а потім ліг на підлогу біля груби. Він взяв у коридорі кувалду та
наніс нею ОСОБА_5 два удари по голові, після чого останній не подавав ознак
життя. Він зняв з потерпілого штани та взуття, щоб витерти кров, а труп виніс
на вулицю та вивіз на візку в покинуте господарство, де кинув у погріб. Вдома,
речами ОСОБА_5 він витер кров на підлозі, потім їх спалив. З глиняної долівки
зіскріб лопатою сліди крові та викинув за хату. Зазначені обставини ОСОБА_1
підтвердив і під час допиту його як підозрюваного, 10.05.2006 року, та обвинуваченого,
12.05.2006 року.

Під час
відтворення обстановки та обставин події, яка супроводжувалася відеозаписом,
ОСОБА_1 на місці розповів та показав про обставини ним вчиненого, як і куди
наносив потерпілому удари кувалдою, місце розташування розваленого погреба
покинутого господарства куди вивіз труп, що підтверджується відповідним
протоколом.

Як видно з
матеріалів справи, в подальшому під час досудового слідства ОСОБА_1
неодноразово змінював свої показання, зазначаючи при цьому, що ОСОБА_5
погрожував йому ножем, душив та бив.

Проте, судова
колегія вважає, що показання ОСОБА_1 на початковому етапі досудового слідства,
суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони
узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, 8 травня
2006 року у розваленому погребі покинутого господарства було виявлено труп
чоловіка - ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями голови. На ньому були відсутні
штани, труси та взуття, що підтверджується протоколами огляду місця події та
пред'явлення трупу для впізнання.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_5 сталася внаслідок
черепно-мозкової травми з багатооскольчатим дірчатим переломом правої
скроневої, правої тім'яної і потиличної кісток. Перелом кісток основи черепу,
забій головного мозку утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою
контактуючою поверхнею, в строк 15.04.2006 року. Смерть потерпілого настала від
вказаних тілесних ушкоджень.

З даних
протоколу огляду домогосподарства ОСОБА_8 з якою проживав ОСОБА_1 видно, що в
кімнаті біля комину груби на глиняній долівці відсутній верхній шар глини. На
стіні праворуч від вхідних дверей та на комині виявлено плями бурого кольору
схожі на кров. В погребі знайдено металеву кувалду з аналогічними плямами. При
огляді візка встановлено дві плями подібні до кров'яних.

З даних висновку
медико-криміналістичної експертизи видно, що на фрагменті лицьової частини
склепіння та основи черепа від трупу ОСОБА_5, наданого на експертизу, виявлено
пошкодження, яке за своїм характером є багатооскольчатим, дірчатим переломом
структури кісткової тканини, який утворився від дії твердого тупого предмету з
обмеженою контактуючою поверхнею. Ці пошкодження утворилися від дії металевої
ударної частини кувалди, наданої на експертизу.

Згідно з
висновком судово-цитологічної експертизи на металевій частині кувалди та
дерев'яній ручці виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_5 не
виключається.

Таким чином, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1
саме в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_5, оскільки нанесення потерпілому
металевою кувалдою ударів по голові, коли він лежав на підлозі і вже не чинив
будь-яких небезпечних для життя та здоров'я ОСОБА_1 дій, свідчить про те, що
діяв він з умислом на позбавлення життя потерпілого і зазначені обставини
виключали у нього право на необхідну оборону.

Доводи
засудженого у касаційній скарзі щодо застосування до нього недозволених методів
ведення слідства були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції і, як
такі, що не знайшли свого підтвердження, обґрунтовано визнані безпідставними.

З врахуванням
встановлених судом фактичних обставин справи, дії засудженого ОСОБА_1 за ч. 3
ст. 15 та п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковані
правильно.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у
межах, установлених у санкціях статей Особливої частини Кримінального кодексу,
які передбачають відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень
Загальної частини Кримінального кодексу, з врахуванням ступеню тяжкості
вчинених злочинів, особи винного та усіх обставин справи. Суд першої інстанції
належним чином мотивував необхідність призначення ОСОБА_1 покарання у виді
довічного позбавлення волі.

Враховуючи
наведене та підвищену ступінь суспільної небезпечності вчинених засудженим
злочинів, колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_1
покарання.

Не вбачаючи
підстав для зміни чи скасування вироку, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів -

ухвалила:

Вирок Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2007 року щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Судді:

Коновалов
В.М.
Скотарь А.М.
Кузьменко О.Т.