Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 1-277/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2010 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя А. А. Надопта

секретар судового засідання Н.В.Казимірській,

за участю прокурора І.А.Бровді, захисника підсудного адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виног радів кримінальну справу про обвинувачення-

ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3. Виноградівського району, українця, громадянина України, працює в ТЧ-9 м.Мукачево помічником машиніста, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що підсудний ОСОБА_2 27.12.2009р.. близько 17.00 години, не маючи достатнього досвіду та навиків керування транспортним засобом, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.р.н. 1AJ5179, рухаючись зі швидкістю 40-50 км/год. на ділянці автодороги по вул.Червоноармійська в смт.Королево, Виноградівського району, в напрямку с.Веряця, побачивши на проїзній частині дороги у своїй смузі руху пішохода ЦісЬра ОСОБА_3 Ласловича, який перетинав дорогу з права на ліво відносно його руху, не вжив заходів до зменшення швидкості свого автомобіля, а будучи самовпевненим та розраховуючи на свій власний досвід, обмежився тільки маневруванням - змістивши автомобіль на смугу зустрічного руху та продовжив рух, при цьому не забезпечив безпеку руху та грубо порушив вимоги п.п.1.2. ПДР України - В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п.1.3 ПДР - Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п.1.4 ПДР - Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила; п.1.5 ПДР - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити всіх можливих заходів для їх усунення або попередити про них інших учасників дорожнього руху, орган міліції, власника дороги або уповноважених ним осіб; п.1.10 ГІДР - Терміни й визначення в ПДР України в яких зазначено і вимагається від водіїв їх дотримуватись та враховувати під час руху а саме: п. 2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1. ПДР- Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.11.1. ПДР- Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1,?

5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; п.11.2. ПДР- Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини; п.11.3. ГІДР- На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п. 12.1. ПДР- Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати йог о рух та безпечно керувати ним; п.12.2. ПДР - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.3. ПДР - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; п.13.1. ПДР- Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п.13.3. ПДР- Під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, а також не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4. який в той час вже покинув смугу його руху та перебував на смузі зустрічного руху, завершаючи перехід проїзної частини дороги, внаслідок чого згідно Висновку судово-медичної експертизи №181 від 28.12.2009р. ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2, після роз»яснення йому прав, передбачених ст.263 КПК України та змісту ст.63 Конституції України, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що дійсно 27.12.2009р., приблизно о 13 год. 30 хв. йому зателефонував його друг ОСОБА_5, який повернувся із Чехії та сказав, що купив новий автомобіль марки „Фольцваген Пасат", і запропонував йому подивився на цей автомобіль та оцінити, після чого сказав, що заїде за ним. Приблизно о 16 годині ОСОБА_5 приїхав до нього додому на своєму автомобілі марки „Фольцваген Пасат', зеленого кольору, д.р.н 1А.15179, і вони поїхали в смт.Королево, де в одному із кафе випили по каві та поїхали кататися. Доїхавши до залізнодорожнього переїзду в смт.Королево в бік м.Виноградово, ОСОБА_5 розвернув автомобіль. Він попросив у ОСОБА_5, щоб той дозволив йому сісти за кермо автомобіля, на що він погодився. Сівши за кермо автомобіля, а ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння та розпочавши рух у напрямку с.Веряця по вул.Червоноармійська по головній дорозі, приблизно зі швидкістю до 60 км/год. Доїхавши до знаку «пішохідний перехід», який знаходиться на віддалі приблизно 30 метрів від перехрестя дороги, що в смт.Королево по вул.Червоноармійська, він зменшив швидкість до 40-50 км/год., упевнившись в тому, що ніхто не переходить дорогу і не перешкоджає йому в подальшому русі, продовжив рухатися з такою же швидкістю. Недоїжджаючи до перехрестя він побачив, що на віддалі приблизно 10 метрів від автомобіля, яким він керував, вийшов на правий край по ходу його руху проїзної частини дороги ОСОБА_4. Помітивши його він продовжував рух, скерувавши автомобіль ліворуч, так як подумав, що пішохід може розпочати рух, і щоб він зміг таким чином уникнути наїзду на пішохода. На відстані приблизно 5- 6 метрів від автомобіля ОСОБА_4 розпочав рух в його сторону- перебігав навскіс проїзну частину дороги з права наліво по ходу руху автомобіля. Побачивши, шо пішохід біжить на автомобіль, відразу застосував гальмування, але уникнути наїзду на потерпілого не зміг. Первинний удар відбувся на зустрічній смузі передньою правою частиною автомобіля, після чого потерпілий впав на лобове скло з правої сторони автомобіля, а потім, коли автомобіль зупинився, то він скотився по капоту і впав на асфальтове покриття. Він з ОСОБА_5 зразу вийшли з автомобіля та викликали «швидку допомогу» та міліцію. Він шкодує, що не дотримався положень ПДР України, в скоєному

щиросердечно розкаюється, попросив вибачення у потерпілої, з якою повністю розрахувався вона подала до суду письмову заяву, в якій вказує, що до нього не має ні матеріальних, ні моральних претензій та просить суд його суворо не карати, обіцяє злочинів більше не вчинювати, дуже шкодує про скоєне, просить не карати його суворо.

Визнавальні покази підсудного в судовому засіданні повністю узгоджуються та доповнюються його-ж показами під час відтворення з ним обстановки та обставин події 15.02.2010р. з фототаблицями /а.с.129-138 т.1/, під час якого в присутності понятих підсудний показав на місці механізм зіткнення на смузі зустрічного руху із потерпілим, вказав траєкторії руху його автомобіля та руху пішохода, детально розповів про обставини даної ДТП.

Крім цього, зміст протоколу відтворення з підсудним обстановки та обставин події від 15.02.2010р. повністю узгоджується та доповнюється і даними протоколу огляду місця події від 27.12.2009р., яким зокрема зафіксована слідова картина ДТП. яка мала місце в смт.Королево на вул.Червоноармійській.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочині така є повністю доведеною також і показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Суд, проти чого не заперечували учасники процесу, в порядку ст.306 КПК України оголосив покази потерпілої ОСОБА_6, які вона давала на досудовому слідстві та в попередніх судових засіданнях, оскільки вона подала до суду письму заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, підтримала свої покази, які давала раніше та вказала, що будь-яких претензій до підсудного не має.

Так, будучи допитаною на досудовому слідстві /а.с.63-64 т.1/ та в попередніх судових засіданнях /а.с.27 т.2/ потерпіла ОСОБА_6, зокрема, показала, що 27.12.2009р. ввечері, знаходячись себе вдома їй було повідомлено про те, що її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, потрапив до районної лікарні м.Виноградів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а близько 19 години цього ж дня від отриманих тілесних ушкоджень помер в травматологічному відділенні Виноградівської райлікарні. Згодом їй стало відомо що 27.12.2009р. близько 17 години по вул. Червоноармійська в смт.Королево. Виноградівського району на її батька ОСОБА_4 був скоєний наїзд легковим автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.р.н. 1AJ5179 під керуванням ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суд в порядку вимог ст.306 КПК України, проти чого не заперечували учасники процесу, у судовому засіданні оголосив також покази і свідка ОСОБА_5, неявка якого у суд визнана поважною, оскільки відповідно до повідомлення Виноградівського РВ УВС в Закарпатській області від 21.10.2010р. за №9383 /а.с.71-72 т.2/ привід ОСОБА_5 здійснити не можливо у зв»язку з тим, що він знаходиться за межами України і місце його знаходження невідоме.

Зокрема, з протоколу допиту свідка ОСОБА_5 на досудовому слідстві встановлено /а.с.Ю0- 102 т.1/, що 26.12.2009р.. близько 16 години він повернувся додому з Чеської Республіки , а наступного дня 27.12.2009р. близько 16 години зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_2, з яким поїхали до кафе „Наталі", яке розташоване в смт.Королево, в якому випили кофе та вирішили проїхатись в напрямку м.Виноградів. Проїхавши залізнодорожній переїзд в смт.Королево, він розвернув автомобіль на проїзній частині дороги в напрямку смт.Королево, оскільки повинен був повертатися додому. ОСОБА_7 попросив його дати йому проїхатись на вказаному автомобілі, на що він погодився та пересів на переднє пасажирське сидіння. Після цього вони розпочали рух в напрямку с.Веряця. і близько 17 години рухаючись на ділянці проїзної частини дороги по вул.Червоноармійська в смт.Королево зі швидкістю 45-50 км/год., з включеним ближнім світлом фар, розмовляючи між собою і він помітив, як з правого боку тротуара по ходу руху автомобіля пішохода, який виходив на проїзну частину дороги близько одного метра від узбіччя, подивився в бік їх автомобіля та близько на віддалі 7 метрів від автомобіля почав перетинати проїзну частину дороги зправа ліворуч по ходу руху автомобіля. Побачивши це водій ОСОБА_7, з метою уникнення наїзду на пішохода прийняв лівіше та почав гальмувати, маючи намір об'їхати його, але не зміг

уникнути наїзду. Удар відбувся передньою правою частиною автомобіля, внаслідок якого пішохід впав спочатку на вітрове скло та верхню частину автомобіля з подальшим падінням на проїзну частину дороги. Після повної зупинки, вийшовши з салону автомобіля вони направилися до потерпілого з метою надання йому першої медичної допомоги.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доведена також сукупністю зібраних органом досудового слідства доказів, безпосередньо оголошених, перевірених та досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку.

Так, даними протоколу огляду місця події від 27.12.2009р. (а.с. 11-17 т.1). яким зафіксована слідова картина ДТП.

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 15.02.2010р. (а.с. 129-138 т.1) із ОСОБА_7, під час якого останній підтвердив свої покази, показавши механізм зіткнення на смузі зустрічного руху;

Згідно із даними Висновку судово-медичної експертизи №181 від 28.12.2009р. (а.с.28-32 т.1) ОСОБА_4 ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила його смерть.

Зокрема, як вбачається з даного Висновку в результаті дорожно-транспортної події, що мала місце 27.12.2009р. ОСОБА_4 були спричинені тілесні пошкодження у вигляді: синців шкірних покровів лівої гомілки в верхній третині по зовнішній поверхні та в ділянці лівого гомілково- ступневого суглобу по зовнішній поверхні; саден шкірних покровів чола, скроні, виличної ділянки, щоки та в ділянці нижньої щелепи справа, чола зліва та передпліччя в верхній третині по зовнішній поверхні; крововиливів на внутрішній поверхні м»яких покровів голови в тім»яно- скроневій ділянці справа; закритого косого, уламкового перелому лівої великогомілкової і та закритого косого перелому лівої малогомілкової кістки в верхній третині з пошкодженням м»язів , передньої великогомілкової артерії та масивним крововиливом в оточуючі тканини.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, могли виникнути в пішохода в результаті зіткнення з автомашиною, що рухалася, від удару виступаючими частинами автотранспортного засобу, при цьому потерпілий знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні, лівою, боковою поверхнею тіла обернутим до травмуючих поверхонь, Первинний контакт відбувся в ділянці верхньої третини лівої гомілки по зовнішній поверхні, від чого виникли тілесні пошкодження у вигляді «закритих переломів кісток лівої гомілки », а інші виявлені пошкодження виникли внаслідок падіння та від контакту з твердим підлеглим покриттям (садна).

Тілесні пошкодження у вигляді «синців та саден шкірних покровів та крововиливів » не спричинили розладу здоров»я і по цій ознаці відповідно до п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень » затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95р. в живих осіб кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров»я.

Тілесні пошкодження у вигляді «закритого перелому кісток гомілки з пошкодженням артерії та крововиливами в оточуючі тканини» спричинили загрозливі явища для життя у вигляді «шоку» і по цій ознаці згідно п.2.1.3 «о» «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95р. в живих осіб кваліфікуються як тяжкі тілесні пошкодження.

Причиною смерті ОСОБА_4 явилася тупа травма лівої кінцівки у вигляді закритого перелому кісток гомілки, що супроводжувалися пошкодженням передньої великогомілкової артерії і масивним крововиливом в оточуючі тканини, які ускладнилися шоком, що і явився безпосередньою причиною смерті, ці тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв»язку з настанням смерті.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_8 повністю підтримала Висновки судово-медичної експертизи №181 від 28.12.2009р. щодо потерпілого ОСОБА_4 та додатково вказала, що у потерпілого було також виявлено і алкогольне сп»яніння. Крім цього, експерт вказала, що, не дивлячись на те, що потерпілому була надана невідкладна медична допомога, проте отримана потерпілим внаслідок ДТП тупа травма лівої кінцівки у вигляді

закритого перелому кісток гомілки, що супроводжувалися значним пошкодженням передньої великогомілкової артерії і масивним крововиливом в оточуючі тканини, які ускладнилися шоком, явилось безпосередньою причиною смерті, і ці тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв»язку з настанням смерті ОСОБА_4.

Висновками судово-автотехнічної експертизи №87 від 19.01.2010р. та №381 від 22.02.2010р. ( а.с46-50,54-58 т.1), згідно якого автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номерний знак 1AJ5179, знаходився на момент ДТП у справному стані;

Висновком судово-автотехнічної експертизи №360 від 22.02.2010р. (а.с. 150-153 т.1), згідно якого водій ОСОБА_7. керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.р.н. 1AJ5179 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_9JI., шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, з моменту виникнення небезпеки для руху. З технічної точки зору, є факт не відповідності дій водія автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_7 технічним вимогам п.12,3 ПДР України, тобто факт не застосування вчасно екстреного гальмування, чим він себе позбавив технічної можливості уникнути скоєння наїзду шляхом своєчасного застосування негайного гальмування.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10, підтримавши висновки своїх попередніх судово-автотехнічних експертиз за №87 від 19.01.2010р. та за №360 від 22.02.2010р., а також додатково вказав, що причиною даної ДТП з технічної точки зору є неправильні дії підсудного, який мав застосувати екстрене гальмування, побачивши потерпілого на проїзній частині дороги, а відтак необхідності виїзду підсудного на зустрічну смугу руху та маневрування не було. Крім цього, причиною виникнення даного ДТП є факт не відповідності дій і пішохода Цифра, який здійснював перехід через проїзжу частину дороги поза пішохідним переходом, неочікуваний вихід на проїзну частину дороги в момент, коли він не впевнився в безпеці переходу та у відсутності транспортного засобу, який наближається до місця переходу.

За таких обставин, в сукупності із зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в скоєнні злочину за ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, є повністю доведеною, а його дії за цим законом кваліфіковані вірно.

Призначаючи підсудному ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України суд. відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного виключно з позитивної сторони, обставини і причини, за яких були вчинені злочини і які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, є раніше не судимим, потерпіла претензій до нього не має і просить суворо не карати, про що подала до суду Заяву-клопотання.

Як пом"якшуючі відповідальність підсудного обставини суд враховує те, що він повністю визнав себе винним, у скоєному широ розкаявся, до скоєння злочину по місцю роботи та проживання характеризувався позитивно /а.с.181-182 т.1/, раніше не судимий /а.с. 152 т.1/, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Зокрема, під час розгляду даної справи у суді, потерпіла подала до суду Заяву-клопотання від 06.10.2010р. /а.с.69 т.2/, в якій вказує, що ніяких претензій до підсудного ОСОБА_7 вона не має, матеріальну та моральну шкоду підсудним повністю відшкодовано, а відтак просить суд суворо не карати його і дати можливість йому виправитись без ізоляції його від суспільства.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного на досудовому слідстві та у суді, не встановлено.

За таких обставин суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 можливо в умовах без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки підсудній щиро покаявся, потерпіла не має претензій до нього, повністю відшкодував шкоду, із застосуванням положень ст.ст.75-76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Питання про речові докази по справі вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлений.

В порядку ст. 93 КПК України також слід стягнути з підсудного на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи в розмірі 486,78 грн. (а.с.149 т.1)

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням в частині основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає обов'язки, покладені на нього судом, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекцію та повідомляти органи кримінально-виконавчої нспекції про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатськой області (м.Ужгород, вул.Грибоєдова,2 СДРПОУ 25575144. р/р 0411 УДК Закарпатської області, МФО 812016) витрати в розмірі 486,78 грн. за проведення судово- автотехнічної експертизи.

Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.р.н «1AJ5179», що переданий слідчим 25.02.2010р. (т.1 а.с. 140-142) на зберігання ОСОБА_5, залишити йому, як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення через Виноградівський районний суд.

ГоловуючийОСОБА_11