Справа № 11-499/11 Головуючий у І інстанції Меженнікова С.П.
Категорія - ст. 286 ч.3 КК України Доповідач Шахова О. Г.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Акуленко С.О., Козака В.І.

при секретарі Терешко В.В.

з участю:

прокурора Левченка А.В.

захисника ОСОБА_2

представника потерпілих ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора Чернігівського району Данішевського В.Б. на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Юрове, Олевського району, Житомирської області, вул. Першотравнева, б.45, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (гуртожиток), українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, з 13.06.2011 року працюючий у ПП ОСОБА_5 в селі Юрово, Олевського району, Житомирської області на лісопилці, раніше не судимий;

- засуджений за ст. 286 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 100 000 грн. кожній.

Судові витрати в справі в сумі 4 253 грн. 04 коп. віднесені на рахунок держави.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Як встановив суд, 02 жовтня 2010 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки „Ford-Sierra 1.6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в Чернігівському районі по автодорозі Чернігів-Городня-Сеньківка, по напрямку свого руху зі сторони с. Седнів в напрямку с. Сеньківка, в районі повороту на с. Нове, проявив грубу неуважність, не визначив ширину проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, своєчасно не обрав безпечну швидкість руху та рухався значно швидше за максимально дозволену швидкість руху, тобто більш ніж 96,4 км/г, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, під час зустрічного розїзду не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автопоїздом в складі сідельного тягача марки „Volvo FH 4X2T, державний реєстраційний номер CHU 450 в зачепленні з напівпричепом марки „Schmitz S-01, державний реєстраційний номер CAR 612, під керуванням ОСОБА_8, що рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які перебували у автомобілі НОМЕР_2, як пасажири, заподіяні смертельні тілесні ушкодження, від яких померли на місці ДТП. В даних дорожніх умовах водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 11.1.,11.2., 12.1., 12.6., 10.1., 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

Не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікації дій засудженого прокурор Чернігівського району Данішевський В.Б. подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного основного та додаткового покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок його мякості та постановити новий, за яким призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Вказує, що наведені судом доводи про можливість застосування в даному випадку ст. 69 КК України, а саме наявність щирого каяття, позитивні характеристики за місцем проживання та навчання, молодий вік засудженого, те що він являється особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, має на утриманні матір інваліда є непереконливими, та такими, що не відповідають особі засудженого, обставинам та тяжкості скоєного злочину. Вважає, що судом не в повній мірі враховано суспільну небезпеку скоєного злочину та його наслідки, а саме те, що з вини засудженого в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди загинуло дві особи. Звертає увагу, що судом не враховано той факт, що ОСОБА_4 завдані злочином збитки не відшкодовані.

В запереченнях на апеляцію прокурора засуджений та його захисник просять вирок суду залишити без змін, так як призначене покарання ОСОБА_4 є достатнім для його виправлення. Суд врахував позитивність особи засудженого, всі помякшуючі обставини, які суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного ним злочину і правильно до покарання застосував ст.69 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на скасуванні вироку суду з підстав, викладених в апеляції, представника потерпілих ОСОБА_3, який підтримав апеляцію прокурора, зазначаючи, що суд безпідставно застосував ст.69 КК України, засудженого ОСОБА_4М та його захисника, які вважали вирок законним та обгрунтованим і суд призначив покарання необхідне й достатнє для виправлення засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з проведеного судового слідства, призначеного апеляційним судом до тієї частини вироку, законність і обґрунтованість якої оспорювалася в апеляції, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

02 жовтня 2010 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки „Ford-Sierra 1.6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в Чернігівському районі по автодорозі Чернігів-Городня-Сеньківка, по напрямку свого руху зі сторони с. Седнів в напрямку с. Сеньківка, в районі повороту на с. Нове, проявив грубу неуважність, не визначив ширину проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, своєчасно не обрав безпечну швидкість руху та рухався значно швидше за максимально дозволену швидкість руху, тобто більш ніж 96,4 км/г, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, під час зустрічного розїзду не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автопоїздом в складі сідельного тягача марки „Volvo FH 4X2T, державний реєстраційний номер CHU 450 в зачепленні з напівпричепом марки „Schmitz S-01, державний реєстраційний номер CAR 612, під керуванням ОСОБА_8, що рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які перебували у автомобілі НОМЕР_2, як пасажири, заподіяні смертельні тілесні ушкодження, від яких померли на місці ДТП. В даних дорожніх умовах водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 11.1.,11.2., 12.1., 12.6., 10.1., 13.1. та 13.3. Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, фактичні обставини справи, доведеність вини і кваліфікація дій ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції ніким з учасників процесу, в тому числі і засудженим, не оспорювались, не оспорювались вони і в апеляції.

В апеляційному суді ОСОБА_4 не заперечував своєї вини в скоєному, щиро каявся та просив залишити апеляцію без змін.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами події злочину правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.

Доведеність вини засудженого у вчиненні зазначеного злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами і його дії місцевим судом кваліфіковані вірно за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель людей.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України однією з підстав для скасування або зміни вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Разом з тим, обираючи основне покарання засудженому ОСОБА_4 суд 1 інстанції, на думку колегії, не в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи основне покарання нижче від найнижчої межі на підставі ст. 69 КК України, суд в достатній мірі не врахував суспільну небезпечність злочину, згідно ст. 12 КК України він відноситься до категорії тяжких та його наслідки, а саме те, що з вини ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинуло дві особи, а тому призначив покарання із застосуванням ст. 69 КК України безпідставно.

За таких обставин слід визнати, що основне покарання, призначене ОСОБА_4 є явно несправедливим внаслідок мякості та таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину, тому вирок суду в частині призначеного йому основного покарання, підлягає скасуванню.

Щодо строку додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, що оспорювалося в апеляції прокурором, то колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції прийшов до правильного висновку, призначаючи 2 роки позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 378 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляцію прокурора Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2011 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного основного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 286 ч. 3 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

В іншій частині зазначений вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений учасниками процесу через Апеляційний суд Чернігівської області до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_12 ОСОБА_13