Справа № 1-942/2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Афанасьєвої М.В.

за участю прокурора
:
Довбищука А.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, українця, громадянина України, уродженця Кіровоградської області, Олександрійського району, села Марто - Іванівка, не
військовозобов’язаного,
працюючого маляром в товаристві з обмеженою відповідальністю «Сакура Інтеліджент Сервіс», офіційно не одруженого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1
, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2
, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
31 липня 2008 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, знаходячись біля
АДРЕСА_3
, з метою відкритого викрадення чужого майна підійшов до раніше незнайомої громадянки
ОСОБА_2
.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна,
ОСОБА_1
застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, що виразилося у нанесенні удару в область обличчя громадянці
ОСОБА_2
. Подолавши таким чином волю до опору,
ОСОБА_1
відкрито викрав, а саме зірвав з шиї
ОСОБА_2
золотий ланцюжок, вартістю 2 000 гривень із золотим кулончиком у вигляді знаку зодіаку „Стрілець", вартістю 500 гривень. В результаті ривка
ОСОБА_2
впала на асфальт.

В подальшому
ОСОБА_1
з місця скоєння злочину зник, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2 500 гривень.

Потерпілою
ОСОБА_2
було заявлено цивільний позов на суму 2500 гривень, в судове засіданні не з’явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 782/И від 26.09.2008 року, при обстеженні потерпілої
ОСОБА_2
були виявлені тілесні ушкодження у вигляді двох саден на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передньо - зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині. Вищеописані ушкодження спричинені тупими предметами, можливе їх виникнення у вказаний в постанові строк, не виключено при обставинах, викладених у акті № 5228 (невідомий збив з ніг...) і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході судового слідства підсудний
ОСОБА_1
показав, що свою вину визнає повністю, щиро розскаюється у вчиненому. Також пояснив, що
31 липня 2008 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин він поїхав до своєї дружини, з якою перебуває в цивільному шлюбі в квартиру, що знаходиться в місті Києві на бульварі Верховної Ради. Приїхавши до будинку, він зателефонував дружині, яка повідомила, що заходиться на дачі і повернеться сьогодні ввечері. Після цього він пішов в напрямку автобусної зупинки, по ходу свого руху він побачив раніше незнайому йому жінку, яку, як згодом з’ясувалося,
ОСОБА_2
. Коли він до неї наблизився та знаходився позаду неї, він побачив на її шиї золотий ланцюжок. Саме тоді у нього спонтанно виник умисел зірвати ланцюжок з шиї потерпілої. Свій мотив підсудний пояснює дзвінком з роботи вранці, яким він був повідомлений про те, що заробітну плату він не отримає з обставин, що від нього не залежать. Після цього він підійшов до раніше незнайомої громадянки
ОСОБА_2
ззаду та зірвав золотий ланцюжок на шиї. Оскільки ланцюжок зачепився за одяг потерпілої і повис на передпліччі потерпілої,
ОСОБА_1
не опинився у нього в руці, а повис в області плеча. Він потягнувся до ланцюжка і
ОСОБА_2
почала махати пакетами, які були у неї в руках. Підсудний відхилився і схопив рукою розірваний ланцюжок. В цей момент, щоб таки забрати зірваний ланцюжок, він схопив потерпілу
ОСОБА_2
за руку в області плеча і потягнув до себе, від такого ривка потерпіла впала.
ОСОБА_1
побіг в бік автобусної зупинки, сховавши ланцюжок в карман спортивних штанів, які були на ньому, сів у маршрутку, проїхав зупинку, потім вийшов та сховався у під’їзді будинку. Коли з нього вийшов, - приблизно за годину, стояв наряд міліції, який його і затримав. На питання додатково пояснив, що
перебуває в цивільному шлюбі з
ОСОБА_3
, має сина
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року, прізвище батька дитини записане
ОСОБА_4
, а ім’я та по-батькові його –
ОСОБА_1
, оскільки у сім’ї були відсутні гроші на сплату державного мита. Й
ого сім’я матеріально не забезпечена, постійно відсутні гроші, робота маляра не завжди оплачується, якщо оплачується взагалі, за своєю натурою він є працьовитим і організованим, від жодної нагоди заробити гроші для утримання дитини та жінки не відмовлявся.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні злочину, підсудний
ОСОБА_1
просив суд не допитувати потерпілу, не оголошувати матеріали справи, так як повністю визнає свою вину та цивільний позов.

На підставі ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового процесу не оспорюються.

Покази підсудного
ОСОБА_1
під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність
ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України доведена.

Дії
ОСОБА_1
повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вчинив дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров’я потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1
у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного та обставини, що пом’якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом’якшують покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнав, що підсудний щиро розскаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, при обранні підсудному міри покарання судом враховується те, що
ОСОБА_1
раніше не судимий, щиро розскаявся у вчиненому злочині, за місцем роботи характеризується позитивно, працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Сакура Інтеліджент Сервіс», має малолітнього сина
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року на утриманні, матеріальну шкоду відшкодовано частково, має намір добровільно відшкодувати шкоду повністю, при цьому суд враховує також той факт, що
ОСОБА_1
є єдиним годувальником.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання
ОСОБА_1
можливе без відбування ним покарання, у зв’язку з чим можливо його звільнити від відбування покарання з випробовуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_2
на суму 2500 (дві тисячі п»ятсот) гривень підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість золотого ланцюга становить 2000 гривень, вартість золотого кулона 500 гривень (а.с. 35), але оскільки золотий ланцюжок передано потерпілій
ОСОБА_2
, то слід задовольнити позов в частині стягнення з підсудного на користь
ОСОБА_2
вартість золотого кулона, що становить 500 гривень.

Вирішити питання про речові докази відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, ч. 2 ст. 186 КК України, суд, –

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає всі покладені на нього обов’язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов’язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з’являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме: ланцюжок із металу жовтого кольору, довжиною 65 см із зламаним замком - повернути потерпілій
ОСОБА_2
.

Запобіжний захід
ОСОБА_1
до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою в СІЗО ДДУ з ПВП на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти в залі суду.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь
ОСОБА_2
500 (п’ятсот) гривень, 00 копійок матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (п’ятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: