В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород угоду про примирення від 10.10.2014 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженню за № 308/14088/14-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001972 від 01.09.2014 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, без освіти, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31.08.2014 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку №40 по вул. Дубовій в м. Ужгороді, в ході виниклої на грунті неприязних відносин із гр. ОСОБА_6 сварки , діючи умисно, наніс правою рукою стиснутою в кулак декілька ударів в область тулуба та голови гр. ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе в скоєнні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про примирення укладеної 10.10.2014 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 з додержанням наступних умов.
Згідно угоди про примирення від 10.10.2014 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001972 від 01.09.2014 р. підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони прийшли до угоди про те, що підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони дійшли до згоди, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк до двохсот годин.
Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення сторонам роз`ясненні та зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення від 10.10.2014 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просили її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.125 ч.1 КК України визнав повністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надали згоду на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді громадських робіт на строк до двохсот годин.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження - вірно.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення .
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про примирення від 10.10.2014 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про примирення від 10.10.2014 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
Дослідивши угоду про примирення від 10.10.2014 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001972 від 01.09.2014 року та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянки дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З`ясувавши в обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 10.10.2014 року, укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України .
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 370-376, 468-475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 10 жовтня 2014 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк до 200 /двохсот/ годин.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1