Справа №473/5734/14-к 23.04.2015 23.04.2015 23.04.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001802 від 22.08.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.02.2015 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цивковці, Новоушицького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та закрити кримінальне провадження, за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 1500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Провадження №11-кп/784/280/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 вважає недоведеною свою вину у вчиненні інкримінованого злочину.

Заперечує показання потерпілої ОСОБА_8 щодо можливості утворення в неї тілесних ушкоджень за наведених нею обставин від предмету на який вона вказує.

Вважає необ`єктивними показання свідка ОСОБА_10 в суді, оскільки він, будучи безпосереднім начальником потерпілої ОСОБА_8 , заінтересований в результатах провадження.

Стверджує, що свідок ОСОБА_10 не є очевидцем нанесення потерпілої ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, оскільки з дороги, по якій він проїжджав на автомобілі, не було видно конфлікту, враховуючи зелені насадження та відстань до місця подій.

Вважає, що суд безпідставно, відмовив у задоволенні клопотань про огляди місця подій з участю свідка ОСОБА_10 , а також потерпілої ОСОБА_8 з судово-медичним експертом, для надання іншої оцінки їхнім показанням та іншого за змістом висновку судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої.

Не погоджується з призначеним покаранням, оскільки вважає його занадто суворим через неможливість його відбування з огляду на стан здоров`я. Посилається на перенесений інсульт.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить залишити її без задоволення, наводячи доводи на спростування тверджень апелянта.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
21 серпня 2014 року приблизно о 19 год. 30 хв. на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на підґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла в бійку в ході якої ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів металевою шваброю в область лівого та правого плеча ОСОБА_8 , в результаті чого остання згідно висновку експерта Вознесенського СМЕ №406 від 22.08.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді 3 синців правого та лівого плеча, набряклість м`яких тканин в області першого пальця лівої стопи, набряклість м`яких тканин в області волосистої частини голови більше з лівої сторони, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який змінив вимоги своїй апеляційної скарги і просив лише пом`якшити призначене покарання до штрафу, захисника ОСОБА_7 , якій підтримав таку позицію апелянта, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та оглянувши додатково надані медичні документи ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 за наведених у вироку обставин підтверджуються дослідженими в суді доказами.
Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_5 , апелянт, не оскаржуючи обставини часу, місця, самого факту конфлікту з колишньою дружиною - потерпілою ОСОБА_8 у вечорі 21 серпня 2014 року за наведених у вироку обставин, заперечує лише спричинення їй тілесних ушкоджень та використання для цього металевої швабри.
Проте, така позиція апелянта є безпідставною і такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження, які в повному обсязі досліджені судом та їм надана належна юридична оцінка.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження (звукозапису судового засідання) потерпіла ОСОБА_8 в суді показала, що у вечорі 21.08.2014 року, обвинувачений прийшов на подвір`я в стані алкогольного сп`яніння з жінкою, яка деякий час посиділа та пішла. Між нею та обвинуваченим виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 став наносити їй удари металевою шваброю по правому і лівому плечу та потилиці, а також штовхнув, від чого вона пошкодила палець на лівій нозі об металеву бочку. Вибігши з території домоволодіння, побачила ОСОБА_11 та попросила сусідів викликати міліцію.
Такі показання потерпілої ОСОБА_8 щодо обставин місця, часу, мотиву злочину, причин конфлікту, а також кількості завданих їй ударів узгоджуються з показаннями іншого очевидця подій - свідка ОСОБА_11 та іншими доказами, дослідженими в суді. Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними і послідовними та поклав в обґрунтування обвинувального вироку.
Так, з показань свідка ОСОБА_11 в суді вбачається, що 21.08.2014 року, повертаючись до дому на автомобілі по вул. Молодогвардійській, він побачив конфлікт на території домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 наніс її 3-4 удари металевою палкою або прутом в області плечей та шиї. При цьому, ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою. Коли потерпіла вибігла з двору, він помітив синці на її плечах та шиї. Після цього потерпіла ОСОБА_8 пішла до сусідки і викликала міліцію.
Зазначені показання потерпілої ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються між собою, а також з дослідженими судом протоколами проведення слідчих експериментів за їх участю з фото таблицями до них, в ході яких вони детально розповіли про обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину. Крім того, з протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої вбачається, що вона показала місце розташування свідка ОСОБА_10 близь її подвір`я, коли від вийшов з машини (а.п.37-41). А з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 вбачається, що він вказав де саме проїжджав по АДРЕСА_1 , де зупинився, з якого місця бачив, як обвинувачений ОСОБА_5 наносить удари потерпілій, а також де вийшов з машини, коли до нього підбігла ОСОБА_8 (а.п.42-48)
Саме, змістом показань свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо в судовому засіданні розповів про конкретні обставини конфлікту, місце з якого бачив побиття потерпілої, кількість і локалізацію ударів нанесених металевою палкою обвинуваченим потерпілій, спричинені їй тілесні ушкодження, які він побачив одразу після завдання ударів, а також змістом протоколу проведення слідчого експерименту за його участю з фото таблицями, спростовується твердження апелянта про те, що він не є очевидцем нанесення потерпілої ОСОБА_8 тілесних ушкоджень через зелені насадження та відстань до місця подій.
Враховуючи послідовність і узгодженість досліджених судом показань потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , протоколів проведення слідчих експериментів з їх участю з фото таблицями, а також висновку експерта є безпідставними твердження апелянта про необхідність проведення судом огляду на місці для надання іншої оцінки їхнім показанням, а також іншого висновку судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілої.
Твердження апелянта про необ`єктивність показань свідка ОСОБА_10 в суді, як безпосереднього начальника потерпілої ОСОБА_8 не ґрунтуються на матеріалах провадження. Не надано таких даних апелянтом і в апеляційному суді.

Згідно дослідженого в суді висновку судово-медичного експерта №406 від 28.08.2014 року у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді 3 крововиливів на правому та лівому плечі, виявляється набряклість м`яких тканин в області волосистої частини голови більше зліва, набряклості м`яких тканин в області першого пальця лівої стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердив предметів. Не виключено утворення цих тілесних ушкоджень від ударів руками, ногами, металевим предметом в виді швабри для миття полу.
Змістом зазначеного висновку спростовується твердження апелянта про неможливості утворення тілесних ушкоджень за наведених нею обставин від предмету на який вона вказує.
Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_5 в суді підтвердив деякі фактичні обставини конфлікту з потерпілою ОСОБА_8 за наведених у вироку обставин і показав, що у вечорі 21.08.2014 року він, повернувшись з магазину додому з жінкою, яку залишив на подвір`ї за столиком, зайшов в будинок. Коли повернувся, то жінки не було, оскільки потерпіла ОСОБА_8 вчинила з нею сварку. Через це у нього виник з потерпілої словесний конфлікт.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 та вірно кваліфікував його дії за ст.125 ч.1 КК України.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то суд, призначивши його в виді громадських робіт, врахував вчинення ОСОБА_5 злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює.

Проте, суд залишив поза увагою стан здоров`я обвинуваченого.

В апеляційному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 надав медичні документи на підтвердження перенесеного ним інсульту та про його наслідки. Крім того, пояснив, що працює по договору, має стабільний дохід і просив пом`якшити призначене покарання до штрафу.

Саме з огляду на вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 до штрафу та призначення його у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного йому покарання.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.02.2015 року відносно ОСОБА_5 змінити в частині призначення покарання, пом`якшивши його до штрафу в розмірі 510 грн.
В іншій частині залишити вирок суду без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: