У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_10 ОСОБА_11
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 3 березня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2014 року.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2014 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, раніше судимого за ч. 1 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, -

засуджено за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 2 березня 2014 року, приблизно 4 год. 25 хв., він умисно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа до вхідних дверей підвального приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2, проник у приміщення магазину, звідки таємно намагався викрасти чоловіче взуття на загальну суму 1755 грн., але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2014 року вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині застосування закону України про кримінальну відповідальність скасовано та постановлено свій вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення замаху на крадіжку чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення; за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, ОСОБА_6 призначено 1 рік позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, посилаючись на безпідставне залишення цим судом обставини, що обтяжує покарання засудженого - рецидиву злочинів, визнаного судом першої інстанції та залишеного апеляційним судом разом із кваліфікуючою ознакою повторності. Призначене засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК прокурор вважає м'яким, а постановлення свого вироку апеляційним судом - істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія судді вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин та кваліфікація його злочинних дій за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України прокурором у касаційній скарзі не оскаржується.

Разом із тим, доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом свій вирок постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією судів встановлено, що апеляційний суд обґрунтовано постановив свій вирок, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано кримінальний закон, бо в обвинуваченні, визнаному доведеним та мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_6 не зазаначено таку кваліфікуючу ознаку ст. 185 КК України як повторність. Оскільки ця кваліфікуюча ознака обтяжує відповідальність засудженого, апеляційний суд не міг включити її до вироку суду першої інстанції своєю ухвалою, а тому обґрунтовано постановив свій вирок, яким до засудженого правильно застосував кримінальний закон.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення крадіжки, яка визнана кваліфікуючою ознакою вчиненого ним нового злочину, а тому визнання цієї обставини ще й такою, що обтяжує покарання, суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, у зв'язку з чим ця ознака підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку апеляційного суду.

Що ж стосується покарання, то засудженому ОСОБА_6 апеляційним судом його призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості злочину, його особи та сімейного становища, а враховуючи, що у вчиненні злочину він щиро розкаявся та повністю визнав свою вину, шкоду цим злочином не заподіяно, суд правильно призначив засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі. Це покарання з урахуванням вчиненого злочину та особи засудженого є достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів. Тому підстав для визнання призначеного засудженому покарання невідповідним тяжкості злочину та його особі внаслідок м'якості колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного та того, що вирок апеляційного суду підлягає зміні, касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінити, виключити з мотивувальної частини цього вироку обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9