Справа № 1-247/11
В И Р О К

іменем України

18.02.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Будніка І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвиунваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого:

вироком Калуського міського суду Івано-Франківської області від 14.06.1996 року за ч 1 ст. 81; ст. 44; ч 1 ст. 89; ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;

вироком Калуського районного суда Івано-Франківської області від 23.02.2000 року за ч 2 ст. 140; ч 3 ст. 81; ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

вироком Калуського районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2001 року за ч 3 ст. 81; ч 2 ст. 140; ст. 42; ст. 43 КК України до 5 років позбавлення волі;

вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2006 року за ч 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Калушського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2009 року за ч 3 ст. 185; ч 4 ст. 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого 31.08.2010 року по відбуттю покарання, -

· у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 289 КК україни, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2010 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_1, діючи разом та за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі, відносно яких кримінальна справа виділена в окреме провадження, на автомобілі марки «Део-Ланос», сріблястого кольору з метою повторного скоєння незаконного заволодіння транспортним засобом та повернення його на свою користь, приїхали до офісного приміщення ТОВ «Анкор ІК», що за адресою: м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, вул. Київська, 8-а, де ОСОБА_2, діючи разом та за попередньою змовою із невстановленими особами чоловічої статі, підійшли до офісного приміщення ТОВ «Анкор ІК» та підперли вхідні двері до приміщення дерев'яною палицею. Після чого ОСОБА_1, діючи разом та за попередньою змовою із невстановленими особами, розбили скло у вікні однієї із кімнат приміщення ТОВ «Анкор ІК» і, взявши зі столу ключі від замка запалювання, підійшов до автомобіля НОМЕР_1 і, сівши за кермо вказаного автомобіля та вставивши в замок запалення ключі, запустив двигун. Після чого незаконно повторно заволоділи вказаним автомобілем НОМЕР_2, вартість якого згідно висновку експерта від 20.01.2011 року становить 71 549 гривень 72 копійок та почав рух із території TOB «Анкор ІК», чим завдали потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 71 549 гривень 72 копійки. В подальшому ОСОБА_1 був затриманий ОСОБА_4, а невстановлені слідством особи з місця скоєння злочину зникли.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та суду пояснив, що в жовтні 2010 року він приїхав в м. Київ на заробітки та неофіційно влаштувався різноробочим на одне з підприємств, що знаходилось в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, директором якого був ОСОБА_4 В грудні 2010 року ОСОБА_4 заплатив йому заробітну плату в сумі 900 грн., хоча повинен був заплатити 3000 грн. напротязі двох тижнів ОСОБА_4 обіцяв розрахуватись повністю, але так і не заплатив йому заробітну плату в повному обсязі. В грудні 2010 року він, відпочиваючи в кафе „Ніка, що знаходиться в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, познайомився з чоловіками, яким розповів, що ОСОБА_4 не виплачує йому заробітну плату. Дані чоловіки пообіцяли допомогти розібратись з ОСОБА_5 28.12.2010 року він зустрівся з даними чоловіками біля 22 години та вони разом поїхали до офісу підприємства, директором якого був ОСОБА_4 Він хотів, щоб хлопці розбили вікно, через яке він би міг залити бензин в приміщення офісу та підпалити його. Він залишився чекати в автомобілі, а троє чоловіків, з якими він приїхав, пішли до приміщення офісу. Через деякий час вони повернулись та він пішом з ними. На території підприємства стояв автомобіль марки „Газель, в якому вже був заведений двигун. Хлопці запропонували йому сісти за кермо автомобіля, а вони в цей час почали штовхати автоомбіль, оскільки той забуксував. Він погодився та сів за кермо автомобіля, хлопці стали штовхати його. Він не виїхав з території підприємства, коли побачив, як підїхав автомобіль ОСОБА_4 Хлопці почали тікати, а він залишився в салоні автомобіля марки „Газель та намагався виїхати з двору, але йому це не вдалось і його затримали працівники підприємства разом з ОСОБА_4 Вину визнає частково, оскільки наміру завододіти автомобілем не мав, хотів лише спочатку підпалити офіс ОСОБА_6, а потім підпалити автомобіль „Газель, саме тому і намагався від′їхати на цьому автоомбілі. Всі ці дії вчиняв з метою помсти.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

- показами на досудовому слідстві потепілої ОСОБА_3, яка не зявилась в судове засідання з поважних причин і її покази були оголошені в судовому засіданні, що у своїй власності вона має автомобіль НОМЕР_3, який знаходиться на території вказаного товариства, де працює її чоловік. На автомобіл виконуються певні, необхідні роботи в товаристві. 29.12.2010 року близько 01 годин їй від чоловіка стало відомо, що з території TOB «Анкор ІК» невідомі особи разом з ОСОБА_1, який працював на TOB «Анкор ІК» намагалися незаконно заволодіти належним їй автомобілем НОМЕР_1, але були затриманні при виїзді з території її чоловіком ОСОБА_4. Автомобіль марки „Газель був придбаний в грудні 2008 року за 70 000 гривень;

- показами на досудовому слідстві свідка ОСОБА_4, який не зявився в судове засідання з поважних причин і його покази були оголошені в судовому засіданні, що напротязі останніх двох років він працює на посаді директора в TOB „Анкор ІК, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-А. Вказане товариство займається продажем надгробних пам'ятників, займається ритуальними послугами. У власності його дружини ОСОБА_3 є автомобіль НОМЕР_4, який знаходиться на території вказаного товариства, де він працює. На автомобілі виконуються певні, необхідні роботи в товаристві. В кінці 2010 року до них на територію товариства прийшов громадянин, який назвався ОСОБА_1, який попросився на роботу. Він запропонував ОСОБА_1 допомагати їм у прибиранні території товариства та по необхідності виконати іншу необхідну по господарству роботу, на що ОСОБА_1 погодився. Вони домовилися на двотижневе стажування, після якого буде вирішено питання про працевлаштування ОСОБА_1 На роботу ОСОБА_1 приходив за особистою ініціативою, міг декілька днів зовсім не з'являтися.

28.12.2008 року близько 23-30 годин на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_7, який працює у них в товаристві, повідомив, що він знаходиться на території товариства і чує, як заводиться двигун автомобіля „Газель, який належить його дружині і який в той момент знаходився на території товариства. Зі слів ОСОБА_8 він вийти з приміщення офісу не міг, так як щось підпирало двері, що не дало йому можливості відчинити двері. В цей час він на своєму автомобілі знаходився на вул. Великій Кільцевій в м. Києві, тому приблизно через 5 хвилин під'їхав до території офісу. Він був не сам, а з товаришем ОСОБА_9 Приїхавши до території товариства, він побачив, що в'їздні ворота відчиненні, належний його дружині автомобіль марки "Газель" із заведеним двигуном намагається виїхати з території товариства. Він, вибігши зі свого автомобіля, підбіг до автомобіля „Газель, а саме до водійської дверки, яку відчинив і побачив знайомого йому ОСОБА_1. На пасажирському сидінні належного його дружині автомобіля "Газель" в той момент знаходилися двоє невідомих чоловіків, які, відчинивши пасажирські дверцята, почали швидко втікати через огорожу території товариства у невідомому напрямку, тому їх затримати не вдалося можливим. ОСОБА_10 на місці вчинення злочину був затриманий.

Крім того, вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- заява ОСОБА_4, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_1, яка шляхом розбиття скла вікна офісу ТОВ „Анкор-ІК проник в офіс 28.12.2010 року, звідки викрав ключі від автомобіля НОМЕР_5, в результаті завів двигун автомобіля і намагався викрасти його з території офіса (а.с. 4);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється територія за адерсою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6. В ході огляду приміщення офісу було виявлено, що вікно розбито (а.с. 5-7);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являєтсья автомобіль НОМЕР_6, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-а на території „Анкор ІК. Автомобіль не має ушкоджень (а.с. 8-10);

- звіт з товарознавчої експертизи залишкової вартості автомобіля марки „ГАЗ 3302-414, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_7, згідно якого ринкова вартість автомобіля марки „ГАЗ 3302-414, д/н АА 1970ІА, 2008 року випуску, станом на 28.12.2010 року становить 71549,72 грн. (а.с. 64-67).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Посилання підсудного в судовому засіданні на те, що він не мав наміру заволодіти транспортим засобом, а лише з метою помсти знищити майно потерпілої, в тому числі і автомобіль „Газель, не може бути підставою для виправдання його дій, оскільки відповідальність за ст. 289 КК України настає за незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою.

Підсудний, перебуваючи за кермом автомобіля, належного потерпілій фактично розпочав рух, тобто вчинив закінчений злочин, передбачений ст. 298 ч. 2 КК України.

Суд виключає з обвинувачення пред′явленого ОСОБА_1 посилання на вчинення злочину з ОСОБА_4, Петром та Олексієм, оскільки ці особи, як і їх імена достеменно судовим слідством не встановлені, тому суд вважає правильним твердження про вчинення злочину ОСОБА_1 разом з невстановленими особами.

Обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп′яніння та рецидив злочинів.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що обтяжують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово (5 разів) судимий, судимості не погашені у встановленому порядку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, тому з врахуванням обставин справи та особи підсудного ОСОБА_1, суд приходить до переконання про необхідність призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи те, що злочинними діями ОСОБА_1 фактично потерпілій збитки не заподіяні, суд вважає за можливе не застосовувати до нього додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, що передбачена санкцією ч 2 ст. 289 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323; 324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 29 грудня 2010 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, - залишити взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві.

Речовий доказ автомобіль НОМЕР_5, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_3, - залишити потерпілій ОСОБА_3 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілою, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко