АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
вул. Володимирська, 15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
міста Києва

у складі:
головуючого судді - Дембовського С. Г. суддів -
Дмитренко Г.М. , Сілкової І.М. за
участю прокурора - РабінчукТ.І. за участю
захисника - ОСОБА_1 за участю обвинуваченого- ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції на постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2007 року.

Зазначеною
постановою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 115 ч.1 КК України зі стадії попереднього
розгляду справи направлена прокурору Печерського району м. Києва для проведення додаткового
розслідування з підстав неможливості призначення справу до розгляду у
зв"язку з не виконанням досудовим слідством ухвали Апеляційного суду
м. Києва від 12.04.2007 року, якою було скасовано вироку Печерського
районного суду м. Києва з підстав
істотної неповноти досудового слідства та судового розгляду, а справа направлена на додаткове
розслідування з зазначенням конкретних дій,
які необхідно було провести під час додаткового розслідування з метою
усунення істотної неповноти досудового слідства, яка позбавляла можливості суд прийняти
законне та обгрунтоване рішення по справі.

Як
зазначив суд, досудовим слідством вимоги
ухвали Апеляційного суду м. Києва не виконані в повному обсязі.

Не були
предметом перевірки обставини які мають пряме та безпосереднє відношення до
предмету доказування по даній справі,
на встановлення яких наполягала колегія суддів Апеляційного суду м. Києва.

Органом
досудового слідства не було допитано ОСОБА_3
3 яким, як вбачається з протоколу
допиту свідка ОСОБА_4 тільки і
спілкувався ОСОБА_2, перебуваючи в
камері СІЗО.

Незважаючи
на пряму вказівку суду, щодо допиту
зазначених осіб, в постанові від
20.07.2007р. зазначено, що слідство не
рахує за необхідне допитати в якості свідка ОСОБА_3 - співкамерника ОСОБА_2

Не
проведено додаткових заходів щодо опитування близьких знайомих, сусідів,
колег, керівників, підлеглих,
клієнтів по роботі щодо загострення виразкової хвороби у ОСОБА_2 в
період перед досліджуваною подією,
після неї і до його затримання. Щодо встановлення наявності викликів
лікаря та звернення ОСОБА_2 до медичної та фармацевтичної установ, то орган досудового слідства обмежився лише
довідкою швидкої медичної допомоги. Не проведено кваліфіковане обстеження
ОСОБА_2, в тому числі і
судово-медичними експертами.

Навпаки
в постанові від 05.07.2007р. всупереч вказівки суду, зазначено,
що проведення додаткового обстеження не є обов"язковим, оскільки на кваліфікацію злочину проведення
даного обстеження не впливає.

Не
належно проведена перевірка можливої причетності до цього злочину осіб, з числа сезонних
робітників-будівельників, які проживали
на прилеглій території де вчинено злочин,
так, під час додаткового
розслідування, не проведено подвірний
обхід, не отримано відомостей з
довідкового бюро, не опитано власників
будівельних фірм і інші вказівки суду щодо оперативно-розшукових дій, зазначених в ухвалі суду.

Органом
досудового слідства не долучена до справи відеокасета із записом подій 07.09.
та 08.09.2004 року та не вжито заходів щодо встановлення її місця знаходження
на даний час.

Не
проведено додаткових заходів, щодо
відшукування інших осіб, з якими
потерпіла спілкувалася незадовго до вбивства та перебувала у близьких
стосунках.

Не вжито
заходів щодо легалізації джерела інформації,
що стала підставою для затримання ОСОБА_2. та виникнення щодо нього
підозри.

Зазначені
обставини в ухвалі Апеляційного суду від 12.04.2007р. які підлягали
встановленню шляхом витребування документів,
встановлення свідків та їх допитом,
проведенням інших оперативно -розшукових дій та перевірці досудовим
слідством у їх сукупності, мали суттєве
значення для всебічного, повного та
об"єктивного розгляду справи, і їх
не виконання в повному обсязі є істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону.

В
апеляції та доповненнях до неї прокурор
просить постанову суду скасувати, а
кримінальну справу направити
на новий судовий розгляд в іншому складі суду,
посилаючись на те, що досудовим
слідством виконані всі вимоги суду,
вважає, що з підстав, які зазначені у постанові про направлення
справи на додаткове розслідування, суд
мав можливість їх усунути під час судового розгляду, шляхом надання судом органу досудового
слідства судового доручення для встановлення та з"ясування тих чи інших
обставин.

Прокурор
посилається на те, що вимоги ухвали були
виконанні, були зроблені запити в СІЗО
№13, вважає, що допит осіб, з якими утримувався в СІЗО ОСОБА_2 є
недоцільним за відсутності даних щодо цих осіб,
що з лікарні швидкої медичної допомоги надійшла відповідь про
відсутність медичної документації, щодо
звернень ОСОБА_2 за медичною допомогою.

Щодо
необхідності встановлення ряду обставин,
зазначених у ухвалі суду, то
прокурор посилається на те, що вони
взагалі не можуть бути виконанні.

В
доповненнях до апеляції прокурор вказує на те,
що суд взагалі проігнорував відомості щодо відеокасети із записом подій
7та 8 вересня 2004р. та безпідставно зазначив,
що не було вжито заходів щодо встановлення місця знаходження вказаної
касети. Зазначає, що під час досудового
слідства було вжито всіх заходів щодо встановлення місцязнаходження вказаної
відеокасети.

Відеокасета
із записом події за добу з 09.00 7 вересня до 09 год.8 вересня 2004 року була 9.09.2004 року передана
працівнику Печерського РУ ГУ
МВС України в м. Києві /т.4 а.с. 58
/.Згідно повідомлення Печерського РУ ГУ
МВС України в м. Києві, встановити ким саме вилучався носій із
записом відображення, зафіксованою
камерою зовнішнього спостереження,
встановленою на фасаді будівлі АКБ
"Фортуна" за адресою АДРЕСА_2 та його нинішнє місце знаходження
на даний час не видається можливим /т.4 а.с. 32-33 /.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти апеляції
прокурора, вважають постанову суду
законною і обґрунтованою, просили
залишити її без змін, а апеляцію без
задоволення, посилаючись на те, що досудове слідство ігнорує вказівки
суду, перекладає обов"язки
розслідування справи на суд, що
суперечить вимогам закону, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції прокурора, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

У
відповідності до вимог ст. 22 КПК
України прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов"язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного
і об"єктивного дослідження обставин справи, виявити
як ті обставини,
що викривають, так
і ті, що
виправдують

обвинуваченого, а також обставини, що пом"якшують і обтяжують його
відповідальність. Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всупереч
зазначеним вимогам закону під час проведення досудового слідства по даній
кримінальній справі не були досліджені або досліджені поверхово та однобічно
обставини, які мають суттєва значення
для правильного вирішення справи, а
також допущені такі порушення кримінально-процесуального закону, які перешкоджають суду повно та всебічно
розглянути справу, встановити по ньому
істину та постановити по справі законне,
обгрунтоване та справедливе рішення.

При
цьому зазначена неповнота та неправильність досудового слідства не тільки не
може бути поповнена та усунута в судовому засіданні, але як безумовні підстави тягнуть за собою
скасування ухвалених по справі судових рішень.

Суд
першої інстанції, при попередньому
розгляді справи, заслухавши клопотання
адвоката ОСОБА_1 про направлення справи для додаткового розслідування з мотивів
неповноти досудового слідства у зв"язку з невиконанням вказівок ухвали
Апеляційного суду м. Києва від
12.04.2007р., перевірив матеріали
кримінальної справи, встановив, що вказівки Апеляційного суду м. Києва,
які є обов"язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора не виконанні, орган досудового слідства не дослідив
обставин, зазначених у ухвалі
Апеляційного суду м. Києва про
повернення справи на додаткове розслідування,
визнав досудове слідство однобічним і неповним та повернув справу на
додаткове розслідування.

Невиконання
органом досудового слідства слідчих дій,
зазначених в ухвалі апеляційного суду,
допускається лише в разі, коли
провести їх неможливо. Про це, а також
про можливість підтвердження обставин,
які мають бути встановлені за рішенням суду, іншими доказами або за допомогою додаткових
процесуальних дій необхідно зазначити у відповідних процесуальних документах і
не допускається трактування слідчим недоцільності виконання чи не виконання
вказівок, суду зазначених у ухвалі

суду.

Доводи апеляції
прокурора, не ґрунтуються на вимогах
закону та матеріалах справи.

Як
слідчий так і прокурор в апеляції вдалися до ревізії, оцінок вказівок суду, викладених в ухвалі Апеляційного суду
м. Києва від 12 квітня 2007 року, якою було скасовано вирок суду, як такий,
що ґрунтувався на неповно та однобічно,
з обвинувальним ухилом досліджених доказах, а справу було повернуто на додаткове
розслідування.

Органами досудового слідства
допущена неповнота
з"ясування передбачених
законом обставин, які підлягають доказуванню органами досудового
слідства та стороною обвинувачення в суді,
а також неправильність досудового слідства, яку суд позбавлений можливості поповнити та
усунути в силу дизпозитивності,
процесуальних можливостей і покладення цього обов'язку, у відповідності зі ст. 22
КПК України, на органи досудового
слідства і прокурора..

При
цьому наведені недоліки досудового слідства по справі не можуть бути перевірені
та усунуті в порядку,
передбаченому ст. 315-1 КПК України, шляхом дачі судових доручень органу, який
проводив розслідування, оскільки
відповідно до вимог ст. 121 Конституції України, ст.
227 КПК України та ст. 5 Закону України "Про прокуратуру "
нагляд за додержанням законів органами,
які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, покладаються на органи досудового слідства і
прокурора..

Відповідно
до ст.
16-1 КПК України - функція розгляду справи покладена на суд, суд,
розглядаючи справу, зобов'язаний
перевірити в судовому засіданні всі докази,
зібрані і наведені органами досудового слідства і, оцінивши їх у сукупності, прийняти законне та обґрунтоване те чи інше
рішення.

Відповідно
до вимог ст. 25 КПК України прокурор зобов'язаний в усіх
стадіях кримінального судочинства своєчасно вживати передбачених законом
заходів до усунення всяких порушень закону,
від кого б ці порушення не виходили.

Доводи в
апеляції прокурора, щодо виконання
досудовим слідством вказівки суду про витребування медичної документації
відносно ОСОБА_2 для з"ясування,
чи дійсно він мав захворювання на виразку шлунку, то орган досудового слідства обмежився
тільки запитами до медичного закладу швидкої
допомоги та у СІЗО, не виконавши інших
вказівок. Ряд інших вказівок в ухвалі суду взагалі залишені без виконання.

За таких обставин не можна вважати,
що вказівки викладені в ухвалі

Апеляційного суду м. Києва від
12.04.2007р. органами досудового слідства

виконані, а тому суд першої
інстанції, перевіривши матеріали
кримінальної*

справи, направленої прокуратурою
після додаткового розслідування,

правильно визнав невиконанням досудовим слідством
вказівок суду,

зазначивши
необхідність їх виконання і направив справу на додаткове розслідування
вдруге, колегія суддів погоджується з
рішенням суду і, не вбачає підстав для
його скасування та задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
382 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду м.
Києва, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від
09 серпняя 2007 року, якою кримінальна
справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за
ст. 115 ч.1 КК України направлена
на додаткове розслідування залишити без зміни,
а апеляцію прокурора - без задоволення.