Справа N
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007
року Оболонський
районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Жук О.В.

при секретарі - Федорук К.С.

з участю прокурора - Степанечка О.В.

захисників - ОСОБА_1 ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця м. Києва,
громадянина України, освіта
середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого вироком
Печерського районного суду м. Києва від
10.10.2000
року за ст. 81 ч.3 КК України
до 3 років позбавлення волі; вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2003 року за ст. 185 ч.3, ст.
71
КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
звільненого 13.08.2005
року відповідно до
ст. 81 КК України у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 186 ч.2,
ст. 304 КК України

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, уродженця м. Києва,
громадянина України, освіта
середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.
186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2006 року в другій половині дня ОСОБА_4,
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, під час спільного вживання
спиртних напоїв з ОСОБА_3, вирішив
заволодіти мобільним телефоном останнього. З цією метою він під приводом
телефонного дзвінка знайомого, вийшов з
кухні квартири з мобільним телефоном ОСОБА_3 та зайшов до кімнати, де запропонував ОСОБА_6 сховати мобільний телефон, на що остання не погодилася. В цей час до
квартири зайшов ОСОБА_5 , якому ОСОБА_6 передала мобільний телефон потерпілого та
наказала повернути його власнику. ОСОБА_4,
достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім запропонував йому спільно
заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_3,
щоб в подальшому його продати а гроші поділити. ОСОБА_5 на вказану пропозицію погодився, таким чином ОСОБА_4 втягнув його у злочинну
діяльність. Після цього неповнолітній ОСОБА_5
, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, взяв у ОСОБА_3
мобільний телефон «Моторола
Л-6» нібито для здійснення дзвінка, зайшов до ванної кімнати, де сховав телефон. За ним до ванної кімнати
зайшов потерпілий та почав вимагати повернення свого телефону, на що ОСОБА_5 відповів відмовою. Після чого на нову вимогу
потерпілого повернути телефон ОСОБА_5
наніс йому удар кулаком в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу- В
цей час ОСОБА_4 також зайшов до ванної кімнати та разом ОСОБА_5 з метою заволодіння майном потерпілого із
застосуванням до останнього насильства,
що не є небезпечним для життя та здоров'я, нанесли йому декілька ударів руками та
ногами в область голови та верхньої частини тулуба. Після цього ОСОБА_5 витяг потерпілого з квартири на загальний
коридор під'їзду, де разом із ОСОБА_4
знову нанесли декілька ударів руками та ногами в область голови та тулуба і
залишили його. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1110/И від 12.01.2007 року ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження. В результаті вказаних дій
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи мобільним
телефоном «Моторола
Л-6» вартістю 707 гривень з сімкарткою
«Київстар» вартістю 50
гривень, на
рахунку якої було 44
гривні,
спричинивши ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 801 гривні.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою винність у вчиненні
злочинів, передбачених ст. 186 ч.2, ст. 304 КК України не
визнав та показав, що 02.12.2006 року ввечері він зустрів ОСОБА_3 та вони пішли до квартири АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_5 По дорозі ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_3 мобільний
телефон, після чого він вирішив
заволодіти телефоном і запропонував це сестрі ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
однак остання відмовилася. Тоді ОСОБА_4 також відмовився від вчинення
злочину. Він віддав телефон ОСОБА_6 та
попросив передати його потерпілому. Потім вони вживали на кухні в квартирі з
потерпілим спиртні напої. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_5 Він за власною ініціативою попрохав у
ОСОБА_3 мобільний телефон, що
зателефонувати. При цьому ОСОБА_4 не домовлявся з ОСОБА_5 забрати у потерпілого телефон. Коли ОСОБА_4
перебував в кімнаті квартири, то почув
шум у ванній кімнаті. Зайшовши в неї ОСОБА_4 побачив, що потерпілий тримає ОСОБА_5 за шию. Він почав їх розбороняти. При цьому
потерпілого ОСОБА_4 не бив, а попрохав
його піти з квартири. Оскільки той відмовлявся, то він його виштовхнув з квартир, після чого пішов спати. Коли
прокинувся, то в квартирі були
співробітники міліції, які його
затримали. ОСОБА_4 не бив потерпілого ні в квартирі, ні в коридорі під'їзду. Про те, що ОСОБА_5
є неповнолітнім, він не
знав, вчиняти грабіж йому не
пропонував. З ОСОБА_5 ОСОБА_4 знайомий з
9-ти років, неприязних стосунків між
ними не було, чому ОСОБА_5 обмовляє його пояснити не може. Під час
досудового слідства ОСОБА_4 давав інші показання, оскільки слідчий на нього здійснював
психологічний тиск.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою винність у вчиненні інкримінованого
йому злочину визнав та показав, що з
підсудним ОСОБА_4 вони знайомі з дитинства,
підтримували нормальні

стосунки, оскільки поруч проживали.
ОСОБА_4 знав, що ОСОБА_5 є неповнолітнім. 02.12.2007 року ввечері ОСОБА_5 разом з
ОСОБА_4, потерпілим ОСОБА_3 своєю
сестрою ОСОБА_6 та її чоловіком
перебували на кухні в квартирі АДРЕСА_2 та вживали спиртні
напої. ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 в коридорі квартири мобільний телефон
потерпілого та наказала повернути його останньому. Звідки в неї був цей телефон
ОСОБА_5 не знає. Вони зайшли до
кухні, де він повернув телефон. Потім
ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 забрати у
ОСОБА_3 телефон та продати його, на що
останній погодився. ОСОБА_5 попросив у
ОСОБА_3 мобільний телефон та вийшов з ним до ванної кімнати, де заховав. Це був мобільний телефон «Моторола Л6» з сімкартою. Потерпілий зайшов за ним та попросив повернути телефон, однак ОСОБА_5 відмовився. Після цього ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_3 кулаком в обличчя, а той схопив його за шию. Підійшов
ОСОБА_4, та разом з ОСОБА_5 вони почали наносити удари потерпілому ногами
по голові та тулубу. Після цього ОСОБА_5
виштовхнув потерпілого з квартири. Останній продовжував вимагати
повернення телефону, однак ОСОБА_5 телефон не повернув, а разом з ОСОБА_4 знов почали бити
потерпілого, після чого залишили його в
коридорі. При цьому ОСОБА_4 весь цей час чув,
що потерпілий вимагає повернення телефону. В подальшому ОСОБА_5 продав вказаний телефон. Крім того, ОСОБА_5
показав, що він розкаюється у
вчиненому злочині, просив суворо не
карати.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 02.12.2006 року близько 15
години ОСОБА_3 зустрів у дворі будинку 10-А по вул. Рокосовського підсудного ОСОБА_4 Останній
запропонував піти в гості до підсудного ОСОБА_5
, який проживає в цьому будинку
в квартирі 217, де вжити спиртні напої.
Потерпілий погодився. В квартирі на той час перебували сестри ОСОБА_5 ,
чоловік на ім'я ІНФОРМАЦІЯ_3 та чоловік однієї з сестер. ОСОБА_3 разом
із ОСОБА_4 зайшли до кухні. В той час як ОСОБА_3 спілкувався з ІНФОРМАЦІЯ_3ем, ОСОБА_4 вийшов з кухні, тримаючи в руках мобільний телефон потерпілого
«Моторола
Л-6», який взяв у нього ще до того, як
вони зайшли до квартири. ОСОБА_3 крикнув йому,
що б той повернув телефон. Після повернення до кухні ОСОБА_4 телефон
потерпшому не повернув, при цьому
сказав, що йому потрібно ще
передзвонити. Потім до квартири прийшов ОСОБА_5 Він зайшов до ванної кімнати, після чого туди зайшла його сестра
ОСОБА_6 , яка тримала в руці мобільний телефон
потерпілого. Через деякий час ОСОБА_5
покликав в кімнату потерпілого та віддав йому його мобільний телефон, сказавши,
що не хоче мати проблем.
Повернувшись до кухні, ОСОБА_3, ОСОБА_5
і ОСОБА_4 продовжили вживати спиртні напої. Потім ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон та
пішов з ним до ванної кімнати. ОСОБА_3 пішов за ним та попросив повернути
телефон, однак ОСОБА_5 відмовився. З цього приводу між ними виник
конфлікт. ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_3 в
обличчя кулаком. ОСОБА_3 схопив його за
шию та наказав повернути телефон. Крім ОСОБА_5
потерпілого у ванній кімнаті бив ще хтось, однак хто саме він не бачив. Потім
ОСОБА_5 витягнув потерпшого з квартири
на загальний коридор та наказав йти до дому. Потерпілий вимагав повернення
телефону, однак телефон йому не
повернули. Між ними знов виникла бійка. Першим вдарив потерпшого ОСОБА_5 , а
потім останній разом із ОСОБА_4 наносили йому удари ногами та руками по тулубу
та голові. Після цього вони залишили потерпілого в коридорі. ОСОБА_3 пішов до
дому та викликав співробітників міліції. Внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_3
було спричинено матеріальну шкоду в сумі 801 гривня, яка складається з вартості викраденого
мобільного телефону «Моторола
Л-6» - 707 гривень, сімкартки «Київстар» - 50 гривень, та грошей в розмірі 44 гривні, що перебували на рахунку
останньої. З викраденого йому нічого не повернули, однак претензій до підсудних він не має.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_6
(а.с. 40), оголошеного під час судового слідства, слідує,
що підсудний ОСОБА_5 є її
братом, разом вони проживають в
квартирі АДРЕСА_2. 02.12.2006
року близько 16 години 30 хвилин до них прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які в подальшому вживали на кухні спиртні напої. Коли ОСОБА_4 зайшов у
квартиру, у нього в руках був мобільний
телефон ОСОБА_3 Перебуваючи в кімнаті,
ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 сховати телефон потерпілого, а перед цим витягнув з нього сімкарту.
ОСОБА_6 відмовилася та наказала
повернути телефон власнику, однак
ОСОБА_4 відмовився, повідомивши, що хоче продати телефон. Під час розмови
ОСОБА_3 крикнув з кухні, щоб ОСОБА_4
віддав телефон, однак ОСОБА_4
відповів, що поверне його пізніше.
Після цього ОСОБА_4 передав телефон ОСОБА_6
Коли до квартири зайшов ОСОБА_5
, то ОСОБА_6 в ванній кімнаті відала йому телефон
потерпшого та попросила повернути останньому,
що підсудний і зробив. Через деякий час ОСОБА_6 побачила,
як у ванній кімнаті на підлозі сидів ОСОБА_3 і тримав ОСОБА_5 за шию. Біля них стояв ОСОБА_4, потім він один раз вдарив потерпілого, однак куди вона не бачила. Потім ОСОБА_4
наказав їй йти по своїх справах. Після вказаних подій ОСОБА_6 пішла з квартири, а коли повернулася, то ОСОБА_5
в квартирі не було. Потім прийшли співробітники міліції та затримали
ОСОБА_4 Згідно з копією товарного чеку вартість мобільного телефону «Моторола Л6» складає 707
гривень (а.с. 49
т.1). Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1110/И від 12.01.2007 року ОСОБА_3 02.12.2006
року було спричинено легкі тілесні ушкодження. Виходячи з
їх кількості, локалізації та
розташування ОСОБА_3 було нанесено неменше 6 травматичних дій
тупими предметами, (а.с. 56-57 т.1) Із протоколу очної ставки між
ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_3 (а.с. 60-61 т.1) слідує, що вони давали показання аналогічні
викладеним вище. Із протоколу очної ставки між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_3 (а.с. 87-88 т.1)
слідує, що вони в цілому давали
показання аналогічні викладеним вище. Однак при цьому ОСОБА_5 вказував,
що у ванній кімнаті лише штовхнув потерпілого, після чого разом із ОСОБА_4 наносили йому
удари. Із протоколу очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.
89-90 т.1) слідує, що останній в
цілому давав показання аналогічні викладеним вище.

Із протоколу очної ставки між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 (а.с. 126-127 т.1) слідує, що останній давав
показання аналогічні викладеним вище.

Оцінюючи показання підсудного ОСОБА_4,
дані ним під час судового слідства щодо невизнання винності у вчиненні
інкримінованого йому злочину, суд
вважає, що останній не правдиво давав
показання і розцінює їх як намір уникнути відповідальності за скоєний злочин.
При цьому підсудний ОСОБА_4, будучи
неодноразово допитаним під час досудового слідства, давав показання, в яких визнавав себе винним у вчиненні
грабежу потерпілого. Він зазначав, що
дійсно взяв у ОСОБА_3 мобільний телефон з метою подальшого продажу, просив сестру ОСОБА_5 - ОСОБА_6 сховати його,
однак остання відмовилася та,
взявши телефон, віддала його
ОСОБА_5 , а останній повернув його
потерпілому. При цьому ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 забрати мобільний телефон у потерпілого, на що ОСОБА_5
погодився. Він взяв у ОСОБА_3 телефон вийшов з ним у ванну кімнату, однак потерпілий пішов за ним та попросив
повернути телефон. ОСОБА_5 відмовився та
між ними виникла бійка. ОСОБА_4 з початку їх намагався розняти, однак потім також наніс ОСОБА_3 декілька
ударів руками по тулубу та голові,
потерпілий в цей час вимагав повернення телефону. Потім ОСОБА_5 витяг потерпілого до коридору під'їзду, де ОСОБА_4 і ОСОБА_5 також били потерпілого. Після цього ОСОБА_3
пішов від них, ОСОБА_4 ліг спати, оскільки був дуже п'яний, а ОСОБА_5
пішов продавати телефон потерпілого (а.с. 114-116, 123-125,
89-90, 126-127 т.1). Лише будучи допитаним останній раз в якості обвинуваченого ОСОБА_4
відмовився від раніше даних показань, не
визнав себе винним та зазначив, що
раніше давав показання під впливом оперативних співробітників (а.с. 140 т.1). В
ході судового слідства ОСОБА_4 жодного разу не вказував на тиск з боку
оперативних працівників міліції а пояснював дачу вказаних показань лише
зацікавленістю слідчого.

Показання ОСОБА_4, в яких він
визнавав себе винним, суд розцінює як
правдиві, оскільки вони повністю
підтверджуються показаннями підсудного ОСОБА_5
під час судового слідства, іншими
доказами, викладеними вище. При цьому
суд вважає, що у ОСОБА_5 немає підстав обмовляти ОСОБА_4, оскільки до подій 02.12.2006 року вони підтримували дружні стосунки,
неприязні між ними не було,
переконливих підстав та доказів щодо обмови ОСОБА_4 не наведено.

Судом не встановлено, що на
підсудного ОСОБА_4 було здійснено який - небудь тиск з
боку працівників міліції під час досудового слідства, що підтверджується показаннями слідчого
Партеки A.M. під час судового
слідства, копією постанови прокуратури
Оболонського району м. Києва від 11.01.2007 року, згідно з якою порушень норм
кримінального та кримінально-процесуального кодексу під час проведення
досудового слідства по даній кримінальній справі в діях останнього не
вбачається.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
всі досліджені докази, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 /кожного/ в судовому засіданні
доведена повністю.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_5
за ст. 186 ч.2 КК
України, тому що він скоїв умисні
дії, які виразилися в відкритому
викраденні чужого майна /грабіж/,
поєднаному із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При цьому суд вважає за необхідне виключити з кваліфікації дій ОСОБА_5 посилання на кваліфікуючу ознаку вчинення
злочину повторно, оскільки він раніше не
судимий та скоїв один грабіж.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за
ст. 186 ч.2 КК України, тому що
він скоїв умисні дії, які виразилися в
відкритому викраденні чужого майна /грабіж/,
поєднаному із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, суд кваліфікує дії
підсудного ОСОБА_4 за ст. 304 КК України, тому що він скоїв умисні дії, які виразилися у втягненні неповнолітнього в
злочинну діяльність.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4,
суд відповідно до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, зокрема те, що він раніше притягувався до кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів проти власності, до затримання не навчався та не
працював, а також враховує
обставини, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання
згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, суд вважає
за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, тому що це покарання необхідне й достатнє для
виправлення підсудного та попередження нових злочинів

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_5 ,
суд відповідно до ст. 65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, а також враховує
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, які пом'якшують
покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання
згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку про необхідність призначення підсудному ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, однак,
враховуючи наявність декількох обставин,
які пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про можливість
виправлення останнього без відбування покарання і вважає за можливе застосувати
відносно нього ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 186 ч.2, ст. 304 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 186 ч.2 КК України у
вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі

за ст. 304 КК України у вигляді одного року позбавлення
волі.

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_4 покарання шляхом
часткового складання призначених покарань у вигляді п'яти років позбавлення
волі.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_4 обчислювати з 05.12.2006
року.

Запобіжний
захід до вступу вироку в закону силу ОСОБА_4 залишити без змін - утримання під
вартою в Київському СІЗО-13 Державного департаменту України з питань виконання
покарань.

ОСОБА_5
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186
ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_5 від
відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк два роки, якщо він протягом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76
КК України зобов'язати ОСОБА_5
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу цих органів.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5
змінити з утримання під вартою в Київському СІЗО-13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань на підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Речові докази:
гроші в сумі 3 гривні
передати в доход держави.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, -
в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: О.В.Жук

З оригіналом
згідно.

Суддя: О.В.Жук