ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
21.03.2015 р. Справа № 1-кс/489/317/15р.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, українець, з середньою освітою, працюючий на «Зоря Машпроект» слюсарем, не одружений, раніше судимий 28.08.2013 Жовтневим районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 .

19.03.2015 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України о 21:11 годині (час фактичного затримання ОСОБА_6 згідно зі ст. 209 КПК України мав місце о 19:00 годині).

20.03.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 оголошено про підозру в тому що 06.02.2015 року приблизно о 02:30 год. він, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №29 по пр. Жовтневому м. Миколаєва, незаконно заволодів транспортним засобом ? автомобілем марки «Opel Vektra», 1989, сірого кольору д.н. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 50 000 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_6 на викраденому автомобілі зник, після чого разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядився викраденим автомобілем на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, противоправними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що метою обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши сторони кримінального провадження які вважали:

- прокурор вважав більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого і існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

- захисник вважав, що така міра покарання занадто сувора для підзахисного і вважав за доцільне обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту про що не заперечував ОСОБА_6 .

Вивчивши дане клопотання суд приходить до наступного:

ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, будучи раніше судимий 28.08.2013 Жовтневим районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки на шлях виправлення не став та в період іспитового строку обґрунтовано підозрюється в скоєнні нового корисливого злочину. Постійного місця проживання в м. Миколаєві не має.

Тому у суду є підстави вважати, що знаходячись не ізольованим від суспільства на період досудового розслідування ОСОБА_6 може вчиняти нові злочини.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж взяття під варту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищевказаному ризику, вчиняти нові злочини.

Вік та стан його здоров`я не перешкоджає обранню такого запобіжного заходу.

Таким чином, в ході розгляду клопотання, на думку суду, встановлені обставини, які є достатніми для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків передбаченнях ч. 4 цієї статті.

Таким чином приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 183 КПК України з урахуванням ступеня тяжкості скоєного підозрюваним, суд визначає заставу яка повинна бути більшою ніж завдана злочином шкода, тому суд обирає розмір застави у вигляді 80 мінімальних заробітних плат, що становить за станом на березень 2015 р. 80х1218= 97440,0 грн.

При внесенні застави в такому розміри суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- негайно з`являтися за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту де він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо буде внесена застава.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 197 ч.1, ч.2, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів.

Термін тримання під вартою рахувати з 19.03.2015 р.

Вважати строк тримання під вартою закінченим 17.05.2015 р.

При внесенні застави в розмірі 97440,00 грн. на р/р ТУ ДСА в Миколаївській області, вважати, що відносно ОСОБА_6 обрана міра запобіжного заходу у вигляді застави з наступними обов`язками:

- негайно з`являтися за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту де він мешкає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- попередити ОСОБА_6 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, якщо буде внесена застава.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1