пр. № 1-кп/759/635/13
У Х В А Л А

23 грудня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді: Васильєвої К.О.,

при секретарі: Лебеді В.В.,

сторони кримінального провадження: прокурор Швець Т.О., обвинувачені ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисники ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вказаний обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 22 жовтня 2013 року. ОСОБА_1, ОСОБА_2 утримуються під вартою з 2 вересня 2013 року.

У зв'язку з тим, що судовий розгляд даної кримінальної справи на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під вартою.

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування, які не зменшилися, вважав за необхідне продовжити строк їх тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_3, якого підтримав обвинувачений ОСОБА_1, заперечував проти доводів прокурора та просив змінити запобіжний захід на іншій більш м'який, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, у нього вагітна співмешканка.

Захисник ОСОБА_4, якого підтримав обвинувачений ОСОБА_2, вважав, що не має підстав для продовження строку тримання під вартою, що ОСОБА_2 жодного разу не ухилявся від слідства, активно сприяв його розслідуванню; ризики, на які посилався прокурор, нічим не обґрунтовані.

Заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, вважаю, що обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на максимальний строк. При цьому, суд бере до уваги таке.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, опинившись на волі, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вчинити інші кримінальні правопорушення, ймовірність реалізації вказаних ризиків не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій та те, що їхні дії були зупинені внаслідок причин, що не залежали від їх волі; мотиви, за яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили дії, в яких вони обвинувачуються; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку засудження за вчинення тяжкого злочину (ст. 12 КК України). В даному випадку, охорона прав та законних інтересів потерпілих від кримінальних правопорушень має більший суспільний інтерес, ніж забезпечення особистої свободи обвинувачених, внаслідок чого вимагає застосування до обвинувачених відповідно найбільш суворого запобіжного заходу.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, вік та стан здоров'я обвинувачених, щодо яких відсутні об'єктивні медичні застереження, які унеможливлюють їх тримання під вартою, дані про їх особи, сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, відтак встановлені нестійкі соціальні зв'язки, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо них запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов'язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів.

Проте, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченим ОСОБА_1, ОСОБА_2 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,182,183,197, 205, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - тримання під вартою - продовжити на строк на шістдесят днів, тобто по 21 лютого 2014 року (включно) і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - тримання під вартою - продовжити на строк на шістдесят днів, тобто по 21 лютого 2014 року (включно) і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на них обов'язків, у розмірі 50 (п'ятдесяти) розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 57 350 (п'ятдесят сім тисяч триста п'ятдесят) гривень у національній грошовій одиниці кожному, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (, банк одержувача ГУДК у м.Києві, МФО 820019, рахунок 3040), після внесення якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст.202 КПК України.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов'язати обвинувачених після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у разі внесення застави наступні обов'язки:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Святошинського районного суду м.Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов'язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

Роз'яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Святошинського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО № 13.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО №13 негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинувачених з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва та суддю Святошинського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов'язані виконувати покладені на них обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв'язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов'язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з'явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: К.О. Васильєва