Номер провадження: 11-кп/785/824/15
Номер справи місцевого суду: 509/4670/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_12 на вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 15.04.2015 р. по кримінальному провадженню №0001370 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігів, гр. України, з середньою освітою, одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Дніпропетровськ, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України з призначенням йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_9 визнано невинуватим по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення даного злочину.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у виді особистого зобов`язання.

Стягнено з ОСОБА_8 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3310, 20 грн.

Скасовано арешт всього належного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 майна, накладеного постановами слідчого від 15.02.2012 р.

Вирішено питання щодо зберігання речових доказів.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що влітку 2011 р., більш точний час не встановлено, перебуваючи в м. Бровари, Київської обл., він зустрівся з невстановленою особою, якій передав свою фотокартку та копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: вантажного автомобіля «RENAULT AE385» та причепа, а через деякий час отримав підроблені документи на ім`я ОСОБА_13 , а саме: посвідчення водія, до якого була вклеєна фотографія ОСОБА_8 та свідоцтва про реєстрацію вантажного автомобіля «RENAULT AE385», д/н НОМЕР_1 , та причепа.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_8 під вигаданим прізвищем ОСОБА_13 зареєструвався в диспетчерському пункті вантажоперевезень в м. Одесі та 01.12.2011 р. залишив заявку на перевезення вантажу у диспетчерському пункті СПД «Таміра», отримав замовлення на перевезення належної потерпілому ОСОБА_14 партії товару до м. Луганськ та 01.12.2011 р. ОСОБА_8 на автомобілі на складську базу №12 по вул. Базовій у смт. Авангард, Овідіопольського р-ну, Одеської обл., де при отриманні товарно-матеріальних цінностей пред`явив диспетчеру СПД «Таміра» ОСОБА_15 підроблені документи на ім`я ОСОБА_13 , а саме: посвідчення водія, до якого була вклеєна фотографія ОСОБА_8 та свідоцтво про реєстрацію вантажного автомобіля «RENAULT AE385», д/н НОМЕР_1 та причепа, як документи, що засвідчують його особу та право володіння транспортними засобами. Згодом, діючи відповідно до заздалегідь відведеної ролі, видаючи себе за ОСОБА_13 , завантажив у свій автомобіль належний потерпілому ОСОБА_14 товар у вигляді 50 коробів з чоловічою білизною, загальною вартістю 223440 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а належним потерпілому ОСОБА_14 майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв останньому майнову шкоду у розмірі 223440 грн., яка в більш ніж 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України при наступних обставинах.

02.12.2012 р. ОСОБА_9 , перебуваючи на своєму транспортному засобі «Фредлайнер» на вул. Тираспольське шосе в м. Одесі зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_8 , який в ході бесіди запропонував придбати в нього чоловічу білизну, якою він заволодів незаконним шляхом та яка на той час знаходилась в належному йому автомобілі «RENAULT AE385». В цей момент у ОСОБА_9 , який вже завідомо знав, що майно придбано ОСОБА_8 злочинним шляхом, виник злочинний намір, направлений на придбання та збут цього майна, одержаного злочинним шляхом, тому ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_8 10000 доларів США, після чого вони спільно перевантажили товар в належний ОСОБА_9 автомобіль «Фредлайнер», а ОСОБА_9 вивіз цей товар до м. Миколаїв, де продав його ОСОБА_16 за 28 000 доларів США.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 зазначила, що вирок суду підлягає скасуванню, оскільки:

- суд під час постановлення вироку прийняв до уваги лише показання самих обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також не врахував та не надав оцінку всім доказам, які надані стороною обвинувачення на підтвердження їх вини, що вказує на однобічність висновків суду;

- в порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 412 КПК України, судове провадження було здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час та місце судового засідання.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просив скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді 1-ї інстанції в іншому складі суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вказав, що вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою з наступних підстав:

- прокурор в своїй скарзі не вказав, яким саме фактичним обставинам кримінального провадження не відповідають висновки суду, викладені у вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а докази, на які посилається прокурор, були досліджені судом та вони ніяк не впливають на його висновки;

- з апеляційної скарги прокурора не зрозуміло, які нові фактичні обставини, підтверджені зазначеними ним доказами, вплинули чи могли вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого ОСОБА_8 , на визначення йому міри покарання;

- прокурор не врахував, що судом неодноразово судовий розгляд відкладався у зв`язку із неявкою потерпілого та постійно застосовувались заходи щодо виклику і повідомлення потерпілого; за вказаною в матеріалах справи адресою, з урахуванням подій, які відбуваються в м. Луганськ, вручити йому повістку неможливо, оскільки не працюють ні поштові відділення, ні правоохоронні органи; спроби прокурора з`єднатись телефонним зв`язком з потерпілим не дали позитивного результату, окрім того, навіть при проведенні додаткового розслідування слідчий намагався встановити його місцезнаходження та викликати його для допиту, проте йому це так і не вдалось, тому суд ухвалив рішення про розгляд провадження за відсутності потерпілого.

Посилаючись на викладене, захисник просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх захисників, які заперечували проти їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд вважає доводи прокурора про те, що судовий розгляд здійснювався з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону обґрунтованими.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Пункт 1 статті 57 КПК України передбачає, що потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

На спростування доводів захисника ОСОБА_10 , викладених в запереченні на апеляційну скаргу, з матеріалів провадження видно, що потерпілий ОСОБА_14 не був присутній в судових засіданнях впродовж всього судового розгляду вказаного кримінального провадження та жодного разу належним чином не був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки в справі відсутні будь-які відомості про спроби суду надіслати йому повістки поштою, або повідомлення про судове засідання іншим чином, зокрема, телефоном або телеграмою.

Незважаючи на відсутність з боку суду будь-яких спроб належного повідомлення потерпілого ОСОБА_14 про дату, час та місце судових засідань, суд 1-ої інстанції провів судовий розгляд провадження у відсутність потерпілого, не допитавши останнього про обставини вчиненого щодо нього злочину та не дізнавшись його думки щодо доведенності вини обвинувачених.

Натомість, потерпілий ОСОБА_14 раніше вже оскаржував вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 13.11.2013 р. відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з м`якістю призначеного останнім покарання, який ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.04.2014 р. був скасований, а кримінальне провадження було направлено прокурору для проведення додаткового розслідування, що свідчить про його небайдужість та його бажання висловити свою думку щодо обставин справи, виду та розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченим по справі.

Більш того, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, в матеріалах справи відсутня ухвала про призначення судового розгляду кримінального провадження, зокрема, одразу після проведення підготовчого судового засідання 27.10.2014 р. суд відклав розгляд справи на 13.11.2014 р. на 14 год., що підтверджується журналом судового засідання (а.п. 26).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Пункт 5 ч. 2 ст. 412 КПК України встановлює, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді 1-ої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судовий розгляд в суді 1-ої інстанції здійснювався з істотними порушеннями, а саме без участі потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час та місце судового засідання, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 56 КПК України, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді 1-ої інстанції.

Стосовно доводів прокурора щодо однобічності висновків суду 1-ї інстанції та неврахування всіх доказів по справі, апеляційний суд не в змозі на даний час надати їм оцінку, оскільки, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом 1-ої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_12 та скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді 1-ої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_12 на вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 15.04.2015 р. задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2015 р. відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України скасувати повністю та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження №0001370 в Овідіопольському райсуді Одеської області в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме особисте зобов`язання залишити без змін.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3