Справа№1-14/10
Провадження №1-кд/751/2/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Кузьміна М. В.

при секретарі ГРИЩЕНКО Н.С.

за участю прокурорів ШАПОВАЛ О.М., КАЛИТА А.Д.

адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого приватним підприємцем, раніше засудженого 07.04.1999 року Новозаводським райсудом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140, 44 КК України до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 14.07.2000 року Новозаводським райсудом м. Чернігова за ч. 1 ст. 81, 44 КК України до штрафу в розмірі 500 грн.; 28.03.2001 року Деснянським райсудом м. Чернігова за ст. 140 ч. 2, 229-6 ч. 1, 42, 43 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

- у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 18.07.2009 року, у вечірній час, знаходячись на перехресті вул. Воровського вул. Князя Чорного м. Чернігова, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, заволодів велосипедом марки «Ардіс-Форт», вартістю 300 грн., який належав потерпілому ОСОБА_3

19.07.2009 року, приблизно о 13-й годині, ОСОБА_2, знаходячись поблизу будинку № 18 по вул. Текстильників, м. Чернігова, з метою викрадення чужого майна, штовхнув рукою в область грудей неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, чим застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя останнього, після чого відкрито викрав велосипед марки «Команч», вартістю 1040 грн., зі спідометром, вартістю 15 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1055 грн., яке належить потерпілому ОСОБА_4

20.07.2009 року, о 12-30 год., ОСОБА_2, знаходячись біля магазину «АТЛ», що по вул. Кримська, м. Чернігова, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, заволодів велосипедом марки «Увега», вартістю 1250 грн., зі спідометром вартістю 30 грн., а всього на загальну суму 1280 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5

20.07.2009 року, о 15-20 год., ОСОБА_2, знаходячись поблизу будинку № 22 по вул.. Шевченка, з метою викрадення чужого майна, відштовхнув рукою в бік неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, чим застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя останнього, після чого відкрито викрав велосипед марки «Суперстар», вартістю 720 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6.

27.07.2009 року, приблизно об 11-30 год., ОСОБА_2, знаходячись біля кінцевої зупинки громадського транспорту «Вулиця Незалежності», що напроти будинку № 79 по вул. Незалежності, м. Чернігова, відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» К 550 І, вартістю 820 грн., з флеш-карткою обємом 2 ГБ, вартістю 140 грн., сім-картою оператору мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., грошима на рахунку в сумі 14 грн., а всього на загальну суму 999 грн., який належав потерпілому ОСОБА_7, після чого відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, мобільний телефон марки «Самсунг Е390», вартістю 749 грн. з карткою памяті обємом 1 ГБ, вартістю 60 грн., сім-карткою оператору мобільного звязку «МТС», вартістю 25 грн., грошима на рахунку в сумі 2 грн., а всього на загальну суму 836 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8, а всього заволодів майном на загальну суму 1835 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в заволодінні велосипедом, що належить неповнолітньому ОСОБА_5, визнав повністю та пояснив, що дійсно 20.07.2009 року він приїхав до своєї матері допомогти з будівництвом, близько 12-ї години сказав, що треба сходити до тещі, але останньої вдома не було, пішов до магазину «Будмайдан», по дорозі загубив гаманець з грошима. ОСОБА_9 магазину «АТЛ» по вул. Гагаріна виявив пропажу і побачив хлопця, який їхав на велосипеді. Він у цього хлопця попросив велосипед, щоб зїздити в сторону магазину «Будмайдан» пошукати гаманець, на що хлопець погодився та дав велосипед. Він поїхав під міст по вул. Гагаріна в сторону магазину «Будмайдан», гаманця не знайшов, а коли повернувся, цього хлопця вже не було. Тоді він поїхав на ринок Привокзальний і продав велосипед за 200 грн.

Крім визнавальних показів за даним фактом, вина ОСОБА_2 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5, який в судовому засіданні підтвердив, що 20.07.2009 року, коли він повертався від тітки, біля магазину «АТЛ» по вул. Гагаріна до нього підійшов цей чоловік, що зараз знаходиться під вартою і попросив дати велосипед, щоб поїхати відшукати загублений гаманець. Він спочатку не погоджувався, але потім дав велосипед, цей чоловік поїхав та не повернувся. Він деякий час чекав, потім пішов до тітки, розповів і після цього викликали працівників міліції, а потім всі поїхали на вул. Шевченка, 13, де йому показували фотокартки і на одній з фотокарток він впізнав чоловіка, який був дуже схожий на того, що уїхав на його велосипеді. Через декілька днів він з другом був в районі Масани і повертаючись назад побачив, що якийсь хлопчик катається на його велосипеді. Він попросив його зачекати, після цього повідомили слідчого, приїхав слідчий і почав зясовувати де вони купили велосипед і велосипед забрали. Слідчий показував йому фотокартки і він впізнав цього чоловіка. Потім на вул. Шевченка, 13, в ЧМВ, проводилась ставка віч-на-віч і він з трьох чоловік впізнав ОСОБА_2 як особу, яка на його велосипеді поїхала шукати гаманець і після цього велосипед не повернула.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 20.07.2009 року їй подзвонила сестра та повідомила, що у ОСОБА_5 викрали велосипед, викликали працівників міліції, потім на вул. Шевченка, 13 у них відібрали пояснення. Наступного дня разом з сином та працівниками міліції їздили по району, шукали велосипед, але не знайшли. Через декілька днів їй подзвонив ОСОБА_5 та повідомив, що знайшов свій велосипед, вона приїхала, приїхали працівники міліції та у батьків хлопчика зясували де і у кого вони придбали цей велосипед. Велосипед був вилучений.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 20.07.2009 року, близько 19-ї години вечора, на ринку «Привокзальний» незнайомий чоловік, який був в сонцезахисних окулярах та спортивному одязі, запропонував їй придбати велосипед. Спочатку вона не бажала, але потім погодилась і купила за 200 грн. Коли її дитина каталась на цьому велосипеді, то прийшла мати іншої дитини і повідомила, що це їх велосипед і його вкрали у її дитини. Прийшли працівники міліції та вона віддала цей велосипед.

Вина ОСОБА_2 за даним фактом також підтверджується і дослідженими матеріалами справи. Протоколом огляду місця події (том 1, а.с. 18-19), згідно якого підтверджується факт того, що біля магазину «АТЛ» по вул. Кримська ОСОБА_2 заволодів велосипедом, який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 Згідно явки з повинною (том 1 , а.с. 62) ОСОБА_2 визнав, що біля магазину «АТЛ» по вул. Кримська він заволодів велосипедом, який належить неповнолітньому ОСОБА_5, і після цього продав його незнайомій жінці. Згідно протоколу огляду велосипеду «Увега» (том 1, а.с. 184) було встановлено, що вказаний велосипед був проданий громадянці ОСОБА_11, після цього вона добровільно видала його працівникам міліції і цей велосипед був переданий батькам неповнолітнього ОСОБА_5 під схорону розписку.

Таким чином, сукупність вищевказаних доказів в повному обсязі доводить вину ОСОБА_2 в заволодінні шляхом обману велосипедом у неповнолітнього ОСОБА_5 20.07.2009 року.

За фактом відкритого заволодіння мобільними телефонами, що належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 27.07.2009 року підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав частково та пояснив, що коли він йшов з вул.. Незалежності на вул. Елеваторну по стежці, то назустріч йому на велосипедах їхали двоє хлопців. Він їх зупинив, представився працівником міліції та попросив, щоб вони показали мобільні телефони, сказавши, що у дівчинки викрали мобільний телефон. Спочатку один хлопець віддав йому мобільний телефон, потім і другий хлопець віддав йому мобільний телефон. Він сказав, що треба пройти з ним та перевірити телефони. На вулиці Незалежності він наказав хлопцям почекати, пояснивши, що зараз немає машини, відійшов до будинку, через підїзд вийшов на іншу сторону будинку. Після цього поїхав на ринок Центральний, де продав мобільні телефони за 300 грн.

Однак, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 свою вину за даним епізодом визнав частково, його вина у відкритому заволодінні мобільними телефонами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю доведена в судовому засіданні і підтверджується як показами допитаних потерпілих, їх законних представників, так і дослідженими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 27.07.2009 року він разом з ОСОБА_7 катались на велосипедах і коли з вул. Елеваторна їхали до вул. Незалежності по стежці назустріч їм йшов чоловік, який зараз перебуває під вартою, підійшовши до них, вихватив у ОСОБА_7 мобільний телефон з рук, а потім також вихопив мобільний телефон у нього з рук. Після цього представився працівником міліції, сказав, що у дівчини викрали мобільний телефон і наказав йти за ним до крайнього будинку по вул. Незалежності. ОСОБА_9 будинку підсудний повідомив, що зараз підїде машина, але почекавши 20 хвилин машини не було. Після цього підсудний сказав, що йому потрібні ручка та аркуш паперу, щоб записати їх дані, і пішов в підїзд. Він пішов за ним слідом, але підсудний наказав йому чекати і зачинив двері. Він з ОСОБА_7 почекали, обїхав будинок, але цього чоловіка не було і вони поїхали додому, де розказали своїм мамам, що у них незнайомий чоловік забрав мобільні телефони. Після цього пішли на «опорний пункт», де про все розповіли. Під час проведення впізнання він серед трьох чоловіків впізнав цього чоловіка, що під вартою як ту особу, яка забрала у нього мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтвердив покази потерпілого ОСОБА_8, пояснив, що дійсно цей чоловік 27.07.2009 року вихопив у них з рук мобільні телефони, потім підняв руку вверх, щоб вони не могли дістати телефони, наказав їм йти за ним до нових будинків, після цього біля будинку сказав, що треба аркуш паперу, щоб записати покази і зайшов в підїзд будинку, після цього вони обїхали будинок, але підсудного ніде не було і тоді вони поїхали додому, де розповіли мамам про те, що сталось. Він впевнений, що чоловік, який перебуває під вартою, 27.07.2009 року у них з ОСОБА_8 вихопив з рук мобільні телефони, а після цього зник з мобільними телефонами через підїзд будинку.

Згідно показів законних представників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджується факт того, що 27.07.2009 року вони від своїх дітей дізнались, що незнайомий чоловік вихопив у дітей з рук мобільні телефони, а потім зник з ними. ОСОБА_12 також повідомив, що батько ОСОБА_13 на ринку в одному з бутиків впізнав мобільний телефон, після цього подзвонив йому, він також підїхав на Центральний ринок, після цього приїхали працівники міліції, які у продавця вилучили мобільні телефони.

Згідно показів свідка ОСОБА_14 підтверджується факт того, що підсудний ОСОБА_2 приніс та продав йому за 350 грн. два мобільні телефони, через деякий час прийшли працівники міліції та батьки, які впізнали мобільні телефони і він повернув працівникам міліції дані мобільні телефони.

Згідно показів свідка ОСОБА_15 встановлено, що він був понятим коли два хлопці по черзі впізнали у ОСОБА_2 особу, яка серед трьох представлених чоловіків, заволоділа їх мобільними телефонами.

Вина ОСОБА_2 за даним фактом також підтверджується і дослідженими матеріалами справи: протоколом огляду місця події (том 1, а.с. 53-54), згідно якого встановлено, що неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впевнено вказали місце, де незнайомий чоловік вихопив у них з рук мобільні телефони. Згідно протоколу добровільної видачі мобільних телефонів (том 1, а.с. 57) ОСОБА_1 видав працівникам міліції два мобільні телефони, які напередодні він придбав у ОСОБА_2 Згідно явки з повинною (том 1, а.с. 87) ОСОБА_2 визнав, що 27.07.2009 року, в денний час, обманних шляхом заволодів мобільними телефонами у двох неповнолітніх хлопців та продав їх незнайомому чоловіку в бутіку біля Дитячого Світу. Згідно протоколу впізнання (том 1, а.с. 90) неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 серед трьох осіб впевнено впізнав ОСОБА_2 як особу, яка у нього та у ОСОБА_7 вихопила з рук мобільні телефони, а потім зникла в одному з будинків по вул. Незалежності. Під час проведення ставки віч-на-віч між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 (том 1, а.с. 181 - 182) неповнолітній потерпілий ОСОБА_13 підтвердив факт того, що ОСОБА_2 вирвав у них з ОСОБА_7 з рук мобільні телефони, а потім з цими телефонами зник.

Таким чином, оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у відкритому заволодінні мобільними телефонами, що належать неповнолітнім потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_7 в повному обсязі доведена в судовому засіданні та підтверджується як показами неповнолітніх потерпілих, які як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні впевнено вказали на ОСОБА_2 як особу, яка 27.07.2009 року вихопила у них з рук мобільні телефони, так і показами допитаного свідка та дослідженими матеріалами справи. Суд вважає, що покази ОСОБА_2 в частині того, що неповнолітні потерпілі добровільно відділи йому мобільні телефони, дані ним з метою уникнення покарання за ч. 2 ст. 186 КК України і тому суд ставиться до даних показів критично.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у заволодінні майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_3, шляхом обману та відкритого заволодіння майном, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не визнав, пояснивши, що в ці дні він знаходився у своєї матері по вул. Заньковецької, 10 та допомагав їй з будівництвом і тому ніяким чином не причетний до заволодіння велосипедами, що належать потерпілим.

Однак, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 свою вину у заволодінні велосипедами, що належать потерпілим ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не визнав, суд ставиться до показів підсудного критично і розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності, тому що в судовому засіданні було доведено, що підсудний ОСОБА_2, перебуваючи за місцем проживання своєї матері, уходив в місто та вчинив крадіжку велосипеда та мобільних телефонів, вина ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується як показами потерпілих, показами їх законних представників, допитаних свідків, так і дослідженими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 18.07.2009 року, з 18 до 20 год., він зі своїм другом катався на велосипеді по вул. Воровського, до нього підійшов чоловік, який зараз перебуває під вартою, і попросив дати велосипед, пояснивши, що він загубив гаманець, йому треба поїхати та знайти загублений гаманець, а взамін він давав мобільний телефон «Нокіа». Спочатку він не хотів давати велосипед, але потім погодився. Цей чоловік поїхав по вул. Кирпоноса, за ним на велосипеді поїхав його друг ОСОБА_16, але цей чоловік поїхав швидко і ОСОБА_16 не зміг його наздогнати. Коли ОСОБА_16 повернувся, він пішов додому, намагався ввімкнути телефон, але телефон не працював. Вдома він про все розповів своїй мамі. Звернулись до міліції, а потім коли дізнались, що затримали чоловіка, якому він дав свій велосипед, на впізнанні був його друг, який впізнав серед трьох осіб ОСОБА_2 як особу, яка викрала велосипед.

Законний представник потерпілого ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердила покази сина, пояснивши, що 18.07.2009 року, десь о 19-30 год., їй подзвонив син та сказав, що у нього забрали велосипед, залишили непрацюючий мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив покази ОСОБА_17, що на перехресті вулиць біля СІЗО, коли він там катався на велосипеді з ОСОБА_17, незнайомий чоловік попросив у ОСОБА_3 велосипед, щоб поїхати до фонтану, знайти загублений гаманець, а в залог, щоб повірили, залишив мобільний телефон. Коли цей чоловік поїхав на велосипеді ОСОБА_3 він поїхав на ним слідом, цей чоловік біля фонтану поїхав на ОСОБА_3 і коли повернувся та побачив, що він їде слідом, то швидко переїхав дорогу, а так як їхали машини, то він не зміг наздогнати цього чоловіка і повернувся до ОСОБА_3. Мобільний телефон був без акумулятора, поїхали до бабушки ОСОБА_3 і там все розповіли. Потім він був в міліції на впізнанні і він впізнав серед трьох чоловіків цього чоловіка, який зараз «в клітці», тому що він запамятав його обличчя.

Згідно показів свідка ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які були присутні в якості понятих під час проведення впізнання, встановлено, що хлопець впевнено впізнав серед трьох чоловіків підсудного як особу, яка у його друга забрала велосипед.

Крім цього, вина ОСОБА_2 також підтверджується дослідженими матеріалами справи. Згідно протоколу видачі мобільного телефону (том 1, а.с. 122) у потерпілого ОСОБА_17 було вилучено мобільний телефон, який йому віддав підсудний ОСОБА_2 в заставу того, що він поверне велосипед.

Таким чином, сукупність вищенаведених доказів повністю доводить вину ОСОБА_2 в заволодінні ним велосипедом «ОСОБА_6 Форт», який належить потерпілому ОСОБА_3 18.07.2009 року і дії ОСОБА_2 за даним фактом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 19.07.2009 року він гуляв на дитячий площадці, біля будинків № 12, 8 по вул. Текстильників, до них підійшов чоловік, який зараз під вартою, і запропонував разом з ними пограти в карти. Вони пограли, після цього він зібрався їхати додому на велосипеді, а цей чоловік запропонував йому заробити грошей і сказав, що за підземним переходом треба забрати сумку, але він відмовився. Він проїхав до магазину «Любава» до друга, цей чоловік пішов за ним і знову запропонував заробити грошей і коли він знову відмовився, то цей чоловік штовхнув його, сів на велосипед та поїхав. Він з другом побіг слідом, але цей чоловік швидко поїхав та зник серед людей. Тоді він повернувся додому, розповів все мамі, викликали міліцію. Приїхали на вул. Шевченка, 13, де йому показували фотокартки, але він нікого не впізнав. Наступного дня з батьком він знову приїхав на вул. Шевченка, 13 і коли пішли по коридору, то в одному з кабінетів були відчинені двері і він побачив там ОСОБА_2, одразу впізнав його.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що син поїхав в цей день кататись на велосипеді, а через деякий час повернувся додому та розповів, що коли вони з хлопцями грали в карти, підійшов якийсь чоловік, пропонував заробити гроші, а після цього біля магазину «Любава» забрав у сина велосипед, він бігав та шукав цього чоловіка, потім прийшов додому. Викликали працівників міліції, були на вул. Шевченка, 13, де показували фото, але син по фото не впізнав. Наступного дня вона була на роботі, а син з батьком ходили на вул. Шевченка, 13 і потім подзвонив їй та повідомив, що бачив чоловіка, який забрав його велосипед та впізнав його.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_2 також підтверджується показами допитаних свідків та дослідженими матеріалами справи. Згідно протоколу огляду місця події від 19.07.2009 року (том 1, а.с. 10-13) встановлено, що дійсно біля магазину «Любава» по вул. Текстильників, 18 у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, на той час незнайомий чоловік, заволодів велосипедом, що належить ОСОБА_4. Згідно протоколу ставки віч-на-віч (том 1, а.с. 99) між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтверджується факт того, що 19.07.2009 року ОСОБА_2 відкрито заволодів велосипедом «Команч», що належить ОСОБА_4

Таким чином, оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 за фактом відкритого заволодіння велосипедом, який належить ОСОБА_4, повністю доведена в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 20.07.2009 року він разом з другом йшов в сторону Красного Мосту з району Пяти Кутів і вів в руках свій велосипед марки «Суперстар». Перед пішохідним переходом, біля аптеки, чоловік, який зараз перебуває під вартою, вихопив у нього з рук велосипед та перебіг на іншу сторону дороги. Він не встиг за ним перебігти, так як по дорозі рухались автомобілі. Цей чоловік швидко зник разом з велосипедом. Він подзвонив батьку, вони машиною проїхали по району, а після цього поїхали в міліцію, де на компютері йому показували фотокартки різних чоловіків і він серед цих фото нікого не впізнав, але потім йому показали фото на мобільному телефоні і він впевнено впізнав чоловіка, який зараз перебуває під вартою, як того чоловіка, який 20.07.2009 року, близько 15-ї години, вихопив у нього велосипед та зник.

Законний представник потерпілого ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що 20.07.2009 року, після 15-ї години, він подзвонив сину і останній повідомив, що у нього викрали велосипед, задіяли ППС, Беркут, разом з сином та працівниками міліції вони їздили по пляжу та шукали чоловіка як описав його син. Потім дивились фотокартки на компютері, але син нікого не впізнав, останній раз на мобільному телефоні сину показали ще одного чоловіка, якого затримали і тоді син впевнено впізнав його як особу, що вихопила у нього з рук велосипед та з велосипедом зникла.

Згідно показів свідка ОСОБА_15 встановлено, що потерпілий впізнав у ОСОБА_2 особу, яка серед трьох представлених чоловіків заволоділа його велосипедом.

Вина ОСОБА_2 за даним фактом також підтверджується і дослідженими матеріалами справи: протоколом огляду місця події (том 1, а.с. 29-31), згідно якого потерпілий ОСОБА_20 20.07.2009 року вказав місце поблизу будинку № 22 по вул. Шевченка, де незнайомий чоловік вихопив у нього велосипед і після цього зник. Згідно протоколу впізнання (том 1, а.с. 108) неповнолітній ОСОБА_20 серед трьох осіб впевнено впізнав ОСОБА_2 як особу, яка 20.07.2009 року, в денний час, біля будинку № 22 по вул. Шевченка відкрито заволоділа його велосипедом «Супер стар».

Суд критично ставиться до показів ОСОБА_2 щодо непричетності його до заволодіння майном ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_20 та розцінює його покази як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вказані злочини, також суд критично ставиться до показів ОСОБА_9 та ОСОБА_21, які є матірю та дружиною підсудного і які в судовому засіданні показали, що в ті дні, коли ОСОБА_2 інкримінується вчинення злочинів, він знаходився у матері та допомагав їй на будівництві, тому що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що навіть перебуваючи в будинку у матері та відлучаючись ОСОБА_2 за короткий проміжок часу заволодів велосипедом, який належить ОСОБА_5, про що підсудний дав визнавальні покази.

Також суд критично ставиться до показів підсудного білан М.В. в частині того, що потерпілі не змогли впевнено заповнити його та його прикмети, тому що як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні допитані потерпілі та свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_14 вказали на ОСОБА_2 як на особу, яка заволоділа майном потерпілих.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що підсудний ОСОБА_2, звертаючись до неповнолітніх потерпілих під вигаданим приводом двічі вказував, що йому необхідно повернутись та знайти загублений гаманець, як про це пояснювали в судовому засіданні потерпілі. Дані обставини вказують на те, що потерпілі впевнено впізнали ОСОБА_2 як особу, яка вчинила злочин, та спростовують покази ОСОБА_2 до його непричетності до вказаних злочинів.

Оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_2 за фактом заволодіння майном ОСОБА_3, шляхом обману, вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 190 КК України; дії ОСОБА_2 за фактом заволодіння майном ОСОБА_5, шляхом обману, вчиненого повторно, вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України; дії ОСОБА_2 за фактом відкритого заволодіння майном, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_6, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілих, вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України; дії ОСОБА_2 за фактом відкритого заволодіння майном, що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_7, вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, за обставини, які помякшують вину підсудного ОСОБА_2 явка з повинною.

За обставини, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2 згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочинів відносно малолітніх осіб.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2, суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудного, ступінь та суспільну небезпеку вчинених злочинів, обтяжуючі та помякшуючі вину обставини, крім цього суд приймає до уваги те, що ОСОБА_2 вчиняв злочини відносно малолітніх осіб і тому суд дійшов висновку, що до ОСОБА_2 слід обрати міру покарання, передбачену за санкціями ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, лише у вигляді позбавлення волі.

Заявлені цивільні позови ОСОБА_17, ОСОБА_22, ОСОБА_23 підлягають задоволенню, тому що шкода потерпілим завдана винними діями підсудного.

Речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, слід залишити в їх розпорядженні. Мобільний телефон «Нокіа», який зберігається в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, який в неробочому стані, підлягає знищенню.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді пяти років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 міру покарання у вигляді пяти років шести місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_17 300 грн., на користь ОСОБА_22 1055 грн., на користь ОСОБА_23 720 грн.

Речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, - залишити в їх розпорядженні. Мобільний телефон «Нокіа», який зберігається в камері схову ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, який в неробочому стані, - знищити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироку законної сили - залишити тримання під вартою в СІЗО № 31 ДДУ ПВП в Чернігівській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з часу затримання з 30.07.2009 року.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з часу оголошення, а засудженими, які знаходяться під вартою, протягом 15 днів з часу отримання копії вироку.

Суддя М.В. Кузьмін