Справа № 357/5969/14-к Головуючий у І інстанції Примаченко
Провадження № 11-сс/780/192/14 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 19.05.2014

УХВАЛА
Іменем України
19 травня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоні Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні СВ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002278 від 05.05.2014, в ході якого встановлено, що 04 травня 2014 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленими слідством двома особами на автомобілі марки «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить його дружині ОСОБА_7 приїхав до будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , де в цей час перебувала сестра останнього потерпіла ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна, шляхом відкриття метало пластикового вікна проник у вищевказаний будинок, де, за допомогою ліхтаря став оглядати кімнату будинку зал. В цей час потерпіла ОСОБА_9 , почувши сторонні звуки у будинку, зайшла до залу, де знаходився ОСОБА_6 , який не відмовився від свого злочинного умислу та, з метою збагатитись за рахунок чужого майна, застосував до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме, наніс удар кулаком правої руки в ніс. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , тримаючи за одяг потерпілу ОСОБА_9 завів її до коридору, де, тримаючи за одяг почав бити об стіну та при цьому зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вартістю 2000 гривень. Після чого, кинув потерпілу на диван та з її гаманця, який знаходився на столі у залі відкрито викрав 50 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2050 гривень. Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи в залі будинку, з метою збагатитись за рахунок чужого майна, відкрито викрав пляшку коньяку «Шабо Шабський» об`ємом 0,5 літра, вартістю 70 гривень, пляшку горілки «Неміров Клюква» об`ємом 0,5 літра, вартістю 25 гривень, які знаходились на шафі в кімнаті. Після цього, ОСОБА_6 пройшов у спальню, де зі шкатулки відкрито викрав золотий перстень, вартістю 2000 гривень, срібний ланцюжок з хрестиком, загальною вартістю 300 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2430 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки той підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, не працює, тобто, не має законного джерела прибутку, є громадянином іншої держави, може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2014 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме: до 04.07.2014.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у клопотанні слідчим не наведено жодної обставини, які вказують на існування ризиків, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та знищуватиме, ховатиме або спотворюватиме будь яку із речей чи документів. Також слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваним відшкодована шкода, яка була завдана потерпілим, що стверджується відповідними заявами потерпілих, крім того, на утриманні підозрюваного перебуває троє малолітніх дітей, та дружина підозрюваного на даний час вагітна, підозрюваний зареєстрований та має постійне місце проживання на території України, хоча є громадянином іншої держави, що, на думку слідчого судді, свідчить про сталі соціальні зв`язки. Даних, які б негативно характеризували підозрюваного, прокурором не надано, а тому прокурором не доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги докази, які могли б істотно вплинути на його висновки. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд, відмовляючи в задоволенні клопотання, послався лише на те, що стороною захисту надано заяви від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про їх примирення з ОСОБА_6 та відшкодування їм завданої злочином шкоди та копії свідоцтв про народження, якими підтверджено, що на утриманні підозрюваного перебуває троє малолітніх дітей, а також довідку про вагітність дружини підозрюваного вищенаведене є обставинами, які можуть бути визнані судом під час прийняття остаточного рішення у справі, як пом`якшуючі обставини і не впливають на тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке, згідно ст.477 КПК України не відноситься до справ приватного обвинувачення. Крім цього, вказує, що відповідно до ст.178 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного. Як вказує апелянт, при розгляді клопотання судом не прийнято до уваги, що 04 травня 2014 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , внаслідок якого остання отримала легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим 13.05.2014 слідчим повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та дії ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч.3 ст.186 на ч.3 ст.187 КК України, яка, відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк більше 10 років. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції при розгляді клопотання не прийнято до уваги, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, є громадянином іншої держави, вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення відносно особи похилого віку. Крім цього, зазначає, що під час розгляду клопотання прокурором було доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.184 КПК України, однак, суд першої інстанції не врахував ці обставини та застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя врахував положення вищенаведених норм процесуального закону.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002278 від 05.05.2014.

06 травня 2014 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

07 травня 2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що підозрюваний не працює, вчинив тяжкий умисний злочин, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вжити заходів щодо перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність чи переховуватись від органів досудового розслідування і суду, та що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам.

Однак, чим саме підтверджується наявність ризиків, зазначених у клопотанні та чому він прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного, в клопотанні слідчого не зазначено. Не довів цих обставин і прокурор як при розгляді клопотання слідчим суддею, так і при розгляді справи апеляційним судом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обгрунтовано дійшов висновку, що слідчим не наведено жодної обставини, які вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а прокурором в суді не доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, а тому обґрунтовано відмовив слідчому в задоволенні клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дане рішення слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідає вимогам закону і є обгрунтованим.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною, колегією суддів не встановлено та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2014 року, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2