АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/632/14 Справа № 705/6812/13-к Категорія: ч.1 ст.162, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.121, ч.3 ст.185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів секретаря ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Уманського району ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2014 року, яким

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, одружений, з вищою освітою, не працюючий, уродженець рудника Бостюбе, Єрментауського району, Цілиноградської області, прожив. за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 04.06.1990 р. Роменським районним судом Сумської області за ст.ст. 17, 117 ч.1, 141 ч.3, 42 КК України (1960 р.) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.03.1998 р. Кам`янським районним судом за ст.206 ч.1 КК України (1960 р.) до 6 місяців позбавлення волі;

- 25.07.2001 р. Кам`янським районним судом за ст.ст.81 ч.3, 44, 45 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 рахується засудженим умовно строком на 2 роки та штраф 100 грн.;

- 03.12.2002 р. Кам`янським районним судом за ст.ст. 152 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.03.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 19.04.2012 року звільнений по закінченню іспитового строку, -

засуджений за:

- ч.1 ст.162 КК України до 2 років обмеження волі;

- ч.2 ст.152 КК України до 8 років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 153 КК України до 6 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишена попередня тримання під вартою, а початок строку відбування йому покарання визначено рахувати з 04 липня 2013 року.

Вирішена доля судових витрат та речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 24 квітня 2013 року близько 00 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом розбиття віконного скла у віконному отворі горища житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , проник в середину будинку, де на грунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс останній множинні удари руками та ногами в область тулуба та голови, що спричинили потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми голови та грудної клітки, закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток черепу з крововиливами під м`які та тверді оболонки, множинні двосторонні переломи ребер, що ускладнились травматичним шоком та забоєм розміщенням головного мозку, від яких настала смерть ОСОБА_12 , і які згідно висновку судово-медичної експертизи № 173 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті на місці вчинення злочину.

Він же, 24 квітня 2013 року близько 2 год. 00 хв. ночі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловому будинку по АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , після умисного нанесення їй тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, що спричинили настання смерті потерпілої на місці вчинення злочину, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, таємно, повторно, викрав мішок наповнений борошном в кількості близько 40 кг, вартістю 4,65 грн. за один кілограм, після чого з викраденим з місця події зник, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 186 грн.

Він же, 30 червня 2013 року близько 02 год.00 хв. в с.Городецьке Уманського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно без дозволу власника домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_13 , розташованого по АДРЕСА_3 вказаного населеного пункту, з метою проникнення до житла та подальшого насильницького задоволення статевої пристрасті із останньою, діючи умисно та цілеспрямовано, проти волі потерпілої, усвідомлюючи, що порушує недоторканість її житла, через вхідні двері які потерпіла сама відкрила, проник в житловий будинок, де застосувавши до власниці фізичне насильство, що виразилось в нанесенні їй удару рукою по обличчю, утримував силою та задовольняв свою статеву пристрасть природнім і неприродним способом.

Він же, 30 червня 2013 року близько 02 год.00 хв. в с. Городецьке Уманського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після незаконного проникнення до житлового будинку ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_3 вказаного населеного пункту, умисно, повторно, з метою задоволення статевої пристрасті природнім способом, із застосуванням фізичної сили та погроз її застосування, наніс потерпілій один удар рукою по щоці, після чого примусив зняти нічну сорочку, в яку вона була одягнена, готуючись лягати відпочивати, повалив її на диван та задовольнив свою статеву пристрасть природним способом.

Він же, 30 червня 2013 року близько 02 год. 40 хв. в с. Городецьке Уманського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після незаконного проникнення до житлового будинку ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_3 вказаного вище населеного пункту, де діючи умисно, після насильницького задоволення статевої пристрасті природнім способом, з метою подальшого насильницького задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом із останньою, позбавивши її волі та вільного пересування по будинку, застосувавши до неї фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні їй удару рукою по обличчю та утримуванні силою, при цьому погрожуючи фізичною розправою, повторно, задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом, а саме вступав з нею в оральний статевий акт, при цьому під час вказаних протиправних дій вчинив відносно неї садистські дії сексуального характеру, які виразились в тому, що він неодноразово засовував у піхву і анальний отвір пальці рук, що тривало приблизно до 06.00 години ранку 30.06.2013 року, після чого зник з місця вчинення злочину.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій просить через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність вирок суду першої інстанції змінити, призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.162 КК України покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, шляхом переведення меншого виду покарання призначеного йому судом першої інстанції у вигляді 2 років обмеження волі в більш суворий, та остаточно визначити йому покарання за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.162, ч.2 ст.70 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляції та численних доповненнях до неї, ставить питання про скасування вироку суду та повернення справи на додаткове розслідування з підстав однобічності та неповноти досудового слідства, істотних порушень КПК України допущених слідчим в ході розслідування справи. Вказує, що безпосередніх доказів його вини у злочинних діях пов`язаних із зґвалтуванням потерпілої ОСОБА_13 здобуто не було, зокрема, відсутні експертиза потерпілої на предмет її зґвалтування, покази свідків та речові докази, які б це засвідчували. Стверджує, що всі викриваючі його покази була дані ним в результаті застосування щодо нього психічного та фізичного насильства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка підтримала апеляцію свого колеги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляції прокурора та просили задовольнити їх апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, а апеляція прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, органом досудового розслідування й судом 1 інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_8 про неповноту, однобічність та необ`єктивність проведеного по ній слідства не ґрунтуються на матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що немає підстав вважати, що викладені у вироку від 17.06.2014 року висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження ОСОБА_8 про те, що він не вчиняв інкриміновані йому правопорушення є безпідставними. Ці заперечення звинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.162 КК України, суд обгрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_13 , яка в подробицях розповіла про обставини вчинення щодо неї цього злочину, що надалі знайшло своє підтвердження в ході слідства, а саме, що з метою проникнення до житла та подальшого насильницького задоволення статевої пристрасті із останньою, ОСОБА_8 через вхідні двері які потерпіла сама відкрила, проник в житловий будинок, де застосувавши до власниці фізичне насильство, що виразилось в нанесенні їй удару рукою по обличчю, утримував силою та задовольняв свою статеву пристрасть природнім і неприродним способом.

Зокрема, ці показання узгоджуються із даними висновку судово-медичної експертизи № 414 від 03.09.2013 року відповідно до яких синець виявлений у ОСОБА_13 в лівій виличній ділянці утворився від дії твердих тупих предметів та по часу утворення співпадає із часом вчинення ОСОБА_8 злочинних дій спрямованих на насильницьке задоволення його статевої пристрасті природнім і неприродним способом по відношенню до неї.

Вчинення вказаних вище злочинних дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_13 підтверджується також даними впізнання ОСОБА_8 як особи ґвалтівника в ході проведення такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання 03.07.2013 року безпосередньо самою потерпілою ОСОБА_13 та даними висновку дактилоскопічної експертизи № 134 від 09.07.2013 року відповідно до яких слід пальця руки виявлений на поверхні пачки цигарок «Jin Ling», що була вилучена під час проведення огляду місця події від 03.07.2013 року залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_8 (Т.10, а.с. 101-111);

Згідно показів свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що його згідно постанови начальника слідчого управління було призначено в якості старшого слідчого групи по справі ОСОБА_8 . Був присутній при відтворенні обстановки та обставин події, на своє самопочуття ОСОБА_8 не скаржився. Дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_15 в ході досудового слідства давала покази відносно обставин вбивства ОСОБА_12 та нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , відповідала на його запитання, сама прийшла і стала розповідати, розказувала все детально, про ті деталі знала тільки вона, потім підписала свої покази.

Згідно даних протоколу огляду місця події, від 03.07.2013 року домоволодіння ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 з фототаблицею до нього, виявлено простирадло, подушку, два сліди пальців рук, порожню пачку з-під сигарет червоного кольору «Jin Ling», два сліди взуття, слід долоні рук, жіночу нічну сорочку, жіночу спідню білизну та порожню пачку з-під сигарет «Winston» (т. 10 а.с. 10-13);

Згідно додаткового протоколу огляду місця події з фототаблицею від 04.07.2013 р., за адресою АДРЕСА_3 , в будинковолодінні виявлено три сліди долоні руки, один слід пальця руки, газети «Сарафанне-радіо», наволочку з подушки і шматок лінолеуму (Т.10 а.с. 25-30).

За таких обставин, посилання ОСОБА_8 щодо непричасності до вчинення злочинних дій спрямованих на насильницьке задоволення його статевої пристрасті природнім і неприродним способом по відношенню до потерпілої ОСОБА_13 є безпідставними.

Суд також обгрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України) та крадіжки чужого майна, вчиненої з проникненням до житла (ч.3 ст.185 КК України).

Його винність підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, наведеними у вироку, зокрема показами:

- потерпілої ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що 24 квітня 2013 року приблизно о 17.50 год. вона відправила доньку до бабусі, проте та зателефонувала та сказала, що бабуся не відкриває двері. Коли вона взяла двері за ручку, ті привідкрилися. Тоді вона прибігла, відкрила веранду, там було накидано багато муки. Ляда на горищі була відкрита, від чого в сінях було видно. Двері в кімнату відкривалися зсередини, щоб їх відкрити, треба було вибити ногами. Вона зайшла в кімнату, одяг був на підлозі, її мати біля ліжка, була в сарафані і в кофті, живіт голий і ноги також, вона була холодна, з однієї сторони на голові була кров. У матері було біля 8-9 тисяч гривень, вона якраз отримала пенсію. Не було також муки, було видно, що її несли через город;

- свідка ОСОБА_18 про те, що одні двері були вибиті, а другі при відчиненні, вона заглянула, побачила, що щось було розкидано на столі та вибігла з хати та зателефонувала мамі;

- свідка ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що її запросили в якості понятої працівники міліції. ОСОБА_8 привезли в сільську раду в серпні місяці 2013 року. Вони поїхали на вул. І.Франка, де він показував, як йшов, де горіла лампочка. Пішли через город до будинку загиблої, показав на даху будинку вікно, через яке він заліз. Пішли в будинок, розказував, що коли зайшов в кімнату, ОСОБА_12 стояла, він штовхнув її, та впала і захрипіла. Сказав, що забрав з будинку сахар та муку. Покази давав добровільно, стан його був нормальний, сказав, коли штовхнув і ОСОБА_12 впала, то зробив їй штучне дихання, після чого став плакати. При цьому все знімали на відео, писали протокол, все розказував добровільно і дуже гарно. Пояснював, що шукав пусті пляшки на городі, щоб кинути сітки в ставок.

- свідка ОСОБА_20 , яка суду пояснила, що вона була однією з понятих при відтворенні подій разом з слідчим та підозрюваним на місці, де був скоєний злочин. Він показував як зайшов до будинку зі сторони города, сказав, що шукав пляшки для сітки, побачив віконце на даху, драбину, заліз і через ляду спустився до хати, це було вночі. Він опинився в сінях, одні двері були зачинені, відкрив другі, там стояла потерпіла, став до неї говорити. Вона мовчала, мала ваду, пов`язану з хворобою, не могла говорити. Запитав де гроші, штовхнув її, почув, що та стала хрипіти, став робити штучне дихання. Сказав, не хотів цього робити, тобто вбивати. Все показував і розказував добровільно, ніхто його не примушував, відповідав на задані питання, ішов, показував, говорив, що взяв борошно, які були в мішках, говорив за взуття, що дорогою, коли йшов до ставка, з дерева зняв кросівки, які були його розміру та їх взув.

Дані покази узгоджуються з показами свідка ОСОБА_15 , допитаної судом в порядку ст.225 КПК України та яка пояснила, що 23 квітня 2013 р. близько 24 год. чоловік із святкування дня народження, додому повернувся в п`яному стані. Переодягнувшись в джинсові штани та сірий світер, олімпійку чорного кольору, в напів чобітки спортивного типу взяв дві вудочки і пішов. 24.04.2013 року близько 3 год.00 хв. ОСОБА_8 , повернувшись додому, приніс із собою мішок муки і повідомив їй, що ця мука від «Бабульки». При цьому, вона звернула увагу на те, що чоловік повернувся додому не у своєму взутті, в кросівках забруднених. О 5 годині ранку 24.04.2013 р. ОСОБА_8 прокинувся і знову пішов на рибалку. А близько 9 години чоловік повернувся додому і в коридорі будинку побачила кросівки, і сапоги чоловіка. ОСОБА_8 знову ліг спати до 15 години. На запитання ОСОБА_15 чи це він вбив бабу Семенко її чоловік ОСОБА_8 відповів: « ОСОБА_21 її тільки вдарив. Вона була жива». Наступного дня, а саме 25.04.2013 р. вранці вона - ОСОБА_15 муку, яку приніс її чоловік разом з мішком, обливши бензином, спалила на території домоволодіння. В червні 2013 р. від працівників міліції ОСОБА_15 дізналась, що її чоловік підозрюється ще і у вчиненні зґвалтування місцевої жительки, і на території їхнього домоволодіння виявили якийсь відбиток сліду взуття схожий на кросівок. Тоді вона зрозуміла, що її чоловік також вчинив зґвалтування і кросівки, які були у них вдома відразу спалила на тому ж місці де і спалила муку.

Зазначені вище покази співвідносяться з наступними доказами в справі. А саме:

- показами свідка ОСОБА_22 , яка суду пояснила, що 24.04.2013 року йому зателефонувала сестра ОСОБА_17 , яка істерично кричала, що мами не має. Він з сім`єю кинули все та приїхали в село. Останній раз він бачив матір 17 квітня 2013 року, коли святкували її день народження. Після того, як вийшли з будинку працівники міліції, він зайшов та побачив, що в коридорі на підлозі була розсипана мука, вирвані двері, а в хаті валялися хустинки, які вона носила. Якось мати сказала йому перенести муку з веранди, бо вкрадуть, він заніс її в хату. Розсипана мука була в огороді, коли перекидали через тин, то залишився слід від мішка. Двері вхідні в веранду були вирвані, а ті двері, як в комору, де був болт, були також відкриті. Мати сама не могла їх відкрити;

- показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що його згідно постанови начальника слідчого управління було призначено в якості старшого слідчого групи по справі ОСОБА_8 . Був присутній при відтворенні обстановки та обставин події, на своє самопочуття ОСОБА_8 не скаржився. Дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_15 в ході досудового слідства давала покази відносно обставин вбивства ОСОБА_12 та нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , відповідала на його запитання, сама прийшла і стала розповідати, розказувала все детально, про ті деталі знала тільки вона, потім підписала свої покази.

- даними лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_12 № 173 від 25.04.2013 року та довідкою про причину смерті (т. 1 а.с. 54-55);

- даними протоколу огляду предметів від 25.04.2013 року, а саме 7 слідів пальців рук та один слід долоні та 5 слідів низу взуття (т.1 а.с. 63-65);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 22.08.2013 року, згідно якого в нічний час ОСОБА_23 в квітні 2013 р. спричинив тілесні ушкодження жінці похилого віку в будинку АДРЕСА_3 . Черкаської обл. (т.11 а.с. 101-113);

- даними довідки про вартість 1 кг борошна станом на 24.04.2013 року ( т.11 а.с. 173);

Згідно протоколу огляду місця події від 24.04.2013 р. з фототаблицею до нього, домоволодіння ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 .. Черкаської обл.. в житловому будинку виявлено 6 слідів взуття, 7 слідів пальців рук та 1 слід долоні, 2 нитки, 1 покривало з слідами речовини бурого кольору, зриз нігтів обох рук трупа, волосся з трупа (Т.1 а.с. 8-38);

Згідно протоколу огляду трупа з фото таблицею від 25.04.2013 р., труп ОСОБА_12 на обличчі якого тілесні ушкодження, на верхній та нижні повіці ока синьо-багряні синці, на лівій щоці синюшно-багряний синець, верхня та нижня губи синюшні набряклі, в носових ходах сліди речовини бурого кольору схожої на кров. Трупне заклякання добре виражене в усіх досліджуваних групах м`язів, трупні плями на задніх поверхнях тіла блідо-синюшні, при натисканні кольору не змінює. Кістки лицевого черепа на дотик цілі. Виявлено два блідо-синюшних синці в ділянці дуги нижньої щелепи зліва, блідо-синюшний синець підборіддя (Т.1 а.с. 48-50);

Згідно даних висновку експерта №173 від 26.06.2013 р. смерть ОСОБА_12 настала в результаті поєднаної травми голови та грудної клітки: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток черепу з крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки, множинних двохсторонніх переломів ребер, що ускладнилась травматичним шоком та забоєм-розмізченням головного мозку Т.1 а.с. 42-46).

Виходячи з цієї сукупності доказів, які отримали відповідну правову оцінку у вироку, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185 КК України за вказаних у вироку обставинах.

За наявності достатніх доказів вини ОСОБА_8 , які спростовують його теперішні твердження протилежного характеру, колегія суддів, як і суд першої інстанції, критично ставиться до бездоказових і неконкретних тверджень обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, до яких він став вдаватися вже на стадії судового розгляду його справи. Вони не знайшли свого підтвердження і суд першої інстанції обгрунтовано та вмотивовано їх відхилив.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.162, ч.2 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.121, ч.3 ст.185 КК України є правильною, а призначене йому покарання, відповідає вимогам ст.ст.65, ч.2 ст.70, КК України, є розміреним до скоєного ним і справедливим.

Твердження засудженого ОСОБА_8 про незаконні дії (методи) дізнання зі сторони співробітників міліції, є безпідставними, оскільки ані під час досудового розслідування, ані в ході судового розгляду, ОСОБА_8 із скаргами про застосування до нього фізичного чи психічного примусу зі сторони працівників міліції до правоохоронних органів та медичних закладів не звертався, що свідчить про те, що участь у проведенні слідчого експерименту він брав добровільно.

Крім того, дані твердження ОСОБА_8 були предметом ретельної перевірки та спростовані відповідними доказами, про що прокуратурою на стадії апеляційного розгляду прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_8 не взяв до уваги положення п.22 постанови пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно якого при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складення заміна покарань має провадитися за правилами ст.72 КК України.

Так, суд першої інстанції всупереч правилам ст.72 КК України при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового їх складання попередньо не перевів ОСОБА_8 призначене за ч.1 ст.162 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі в більш суворе 1 рік позбавлення волі, в результаті чого допустив помилку, яка підлягає виправленню, тому апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407 ч.1, 408 ч.1, 409 ч.1, 418-419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора прокуратури Уманського району ОСОБА_10 задовольнити, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2014 року відносно ОСОБА_8 змінити.

На підставі ст.72 КК України призначене ОСОБА_8 за ч.1 ст.162 КК України покарання у вигляді 2 років обмеження волі перевести на 1 рік позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.162 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.152 КК України до 8 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 153 КК України до 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань до 12 років позбавлення волі.

В решті вирок суду відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :