Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого : судді Смоляра А.О.

при секретарі Мандрик A.M.

за участю
прокурора Либань
І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
м. Черкаси кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець м. Умань, українець, громадянин України, освіта середня - спеціальна, не
одружений, не працюючий, прож. АДРЕСА_1,
міра запобіжного заходу тримання під вартою в СІЗО № 30 м. Черкаси.
Раніше судимий:

1)
11.12.1991
року Уманським МС Черкаської області за ст. 140 ч.3 КК України та засуджений до 3 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна, вирок вступив в силу 03.03.1991 року. Відбув
покарання 22.03.1992 року до
Песчанської ВК Вінницької області №
59, звільнився 04.03.1994
року по рішенню Песчанського PC Вінницької
області, від 03.03.1994 року ст.52 КК України умовно - дострокове звільнення з
невідбутним строком 1 рік 9 місяців.

2)
23.12.1996
року Уманським МС Черкаської області ст.17, 81 чт.2, 140
ч.2, 42 КК
України та засуджений на строк 3
роки, режим строгий. На основі ст. 43 КК України по совокупності вироків
приєднана частина не відбутого покарання 6 місяців по вироку Уманського МС
Черкаської області від 11.12.1991 року і кінцево вирішено до відбуття З роки 6
місяців, з конфіскацією 1/2 майна. Вирок вступив в силу 16.01.1997 року. Відбув
22.01.1997 року Старобабановська ВК Черкаської області № 92, звільнився 12.09.1998
року по постанові Уманського PC суду Черкаської області 10.09.1998 року ст.3 ЗУ „Про
амністію" від 24.07.1998 року.

3) 22.07.1999 року Уманським МС Черкаської
області за ст.140 ч.3, 229-6
ч.І, 42 КК
України засуджений до позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. Вирок вступив
в силу 10.08.1999 року.
Відбув 05.09.1999 року
Старобабановська ВК Черкаської області №
92, звільнився 26.01.2002
року по відбуттю строку.

4) 25.10.2002 року Уманським МС Черкаської
області за ст. 185 ч.2 КК
України та засуджений на строк 1
рік 6 місяців
позбавлення волі. Вирок вступив в силу 24.12.2002
року. Відбув 17.01.2003
року Старобабановська ВК Черкаської області № 92, звільнився 09.02.2004
року по відбуттю строку, здійсненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.12.2006 року близько 16 години 30 хвилин,
перебуваючи на території центрального ринку м. Черкаси, що по вул. Леніна 30,а
саме неподалік будівлі критого ринку, що розташований на території центрального
ринку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з вантажної тачки, яка
знаходилась біля критого ринку неподалік вул, Смідянської в м. Черкаси, умисно,
таємно з корисливих мотивів викрав чуже майно, яке належить гр. ОСОБА_2, а
саме:

чорну сумку з
одягом в якій знаходились джинсові штани в кількості 7 штук на суму 420
гривень, джинсові бриджі в кількості 6 штук на суму 450 гривень, жіночі кофти в
кількості 6 штук на суму 180 гривень, жіночі паски в кількості 5 штук на суму
25 гривень, 8 фрагментів манекенів (для брюк), 2 зелені катонові сумки, 1 чорну
сумку, в якій знаходились всі вищевказані речі, загальною вартістю 25 гривень. Таким
чином в результаті крадіжки гр. ОСОБА_2, завдано матеріальних збитків на
загальну суму 1100 гривень,
після чого з місця вчинення злочину зник.

2

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, та пояснив,
що покази які він надавав під час досудового слідства повністю відповідають
дійсності, та більше йому немає чого добавити. В скоєному щиро розкаявся,
просив суд суворо не карати. Всі збитки гр. ОСОБА_2 відшкодував повністю.

Крім повного
визнання своєї вини підсудного, його винність підтверджується, так і тими
доказами стосовно фактичних обставин справи які були зібрані органами
досудового слідства, ніким не оспорюються, їх зміст правильно зрозумілий
підсудному та іншим учасникам судового розгляду, чия позиція, на думку суду, не
викликає сумніву добровільності та істинності, та що учасники процесу
відповідно до ч. З ст. 299 КПК України, будуть позбавлені прав оспорювати ці фактичні
обставини.

Оцінюючи докази
в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю і
кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка) вчинена повторно.

В якості
пом'якшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_1 обставин суд враховує щире
каяття.

Обтяжуючих
обставин суд не вбачає.

Враховуючи
обставини справи, особу винного, а саме те, що він раніше притягувався до
кримінальної відповідальності і маючи непогашену судимість, на шлях виправлення
не став та скоїв умисний злочин, на момент скоєння злочину не працював, а тому
його виправлення та перевиховання можливе тільки при призначенні покарання у
вигляді позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу відносно підсудного слід залишити попередню - тримання під
вартою.

Підстав для
застосування відносно підсудного ОСОБА_1 вимог статті 69 КК України суд
не вбачає.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Доля речових
доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 81 КПК України. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити йому
покарання у вигляді одного року позбавлення волі

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 рахувати з 22
грудня 2006 року.

Речові докази по
справі передані потерпілій -
залишити їй за належністю.

Учасниками
процесу на вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду
протягом 15 діб, а
засудженим - в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.