30.04.2015
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/314/2015 р.

30.04.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Тбілісі громадянина Грузії, Грузина, маючого тимчасове посвідчення на постійне проживання в України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2014 приблизно о 14:30 годин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи на меті умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 49 по вул. Авангардній в м. Миколаєві, з автомобіля ВАЗ 2115 р/н НОМЕР_1 , таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме:

1)
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який не становить матеріальної цінності;

2) - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , який не становить матеріальної цінності;

3) - ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 , який не становить матеріальної цінності;

4) - сумка чоловіча, яка не становить матеріальної цінності,

5) - військовий квиток на ім`я ОСОБА_7 , який не становить матеріальної цінності;

6) - картка перевізника «Нова Пошта», яка не становить матеріальної цінності;

7) - закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_9 , який не становить матеріальної цінності;

8) - реєстраційний талон на автомобіль, який не становить матеріальної цінності;

9) - медична довідка, яка не становить матеріальної цінності;

10) - страховий поліс, який не становить матеріальної цінності;

11) - доручення на транспортний засіб, яке не становить матеріальної цінності;

12) - пластикова картка банку «Аваль», яка не становить матеріальної цінності;

13) - візитниця шкіряна, яка не становить матеріальної цінності;

14) - записна книжка, яка не становить матеріальної цінності;

15) - травматичний пістолет «ФОРТ 12-МР» № НОМЕР_2 з патронами, загальною вартістю 10 000 гривень;

16) - грошові кошти в розмірі 4000 гривень, а всього викрав майна ОСОБА_7 на загальну суму 14000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 14 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Окрім того, 19.02.2015 в період часу з 14:45 годин по 17:30 годин за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 проведено обшук, у ході якого було виявлено та вилучено співробітниками міліції в зазначеній квартирі чотири бойові гранати РГД-5 та одна бойова граната Ф-1, які ОСОБА_11 незаконно зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав свідчення по суті пред`явленого обвинувачення які відповідають вищевказаним фактичним обставинам справи і не суперечать їм, з яких вбачається, що він йшов по вул.. Авангардній у справах і біля будинку АДРЕСА_4 побачив автомобіль двері якого були при відкриті і на сидінні лежала сумочка і він її викрав. В сумці були гроші і різні документи.

На передодні крадіжки у помешканні де він живе з дружиною його знайомий залишив сумку на деякий час. Приблизно через три дні він побачив в сумці гранати і почав шукати знайомого, щоб він забрав сумку, але телефон знайомого не відповідав.

В зв`язку з крадіжкою у нього в дома було проведено обшук і гранати вилучили. Матеріальні та моральні збитки потерпілому ОСОБА_7 відшкодовані. У вчиненому кається.

Крім беззастережного визнання своєї вини обвинуваченим його вина доведена письмовими доказами які були досліджені в судовому засіданні з яких вбачається, що згідно висновку вибухово-технічної експертизи № 27 від 19.02.2015 встановлено:

- об`єкти дослідження № 1-5 є уніфікованим запалом ручних гранат модернізований УЗРГМ призначений для детонації основного заряду вибухової речовини ручних осколкових гранат марок Ф-1, РГД-5, РГ-42.

Об`єкти дослідження № 6-9 є стандартними корпусами наступальної ручної осколкової гранати РГД-5 із вмістом конструктивно оформленого заряду вибухової речовини - тротил вагою 100-115 грам, в окремому вигляді до категорії вибухових пристроїв не відноситься.

Об`єкт № 10 є стандартним корпусом оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 із вмістом конструктивно оформленого заряду вибухової речовини, в окремому вигляді до категорії вибухових пристроїв не відноситься.

При конструктивному з`єднанні об`єктів № 1-5 з об`єктами № 6-10 утворюють остаточно споряджені вибухові пристрої промислового виготовлення ( оборонна осколкова ручна граната типу Ф-1) та остаточно споряджені вибухові пристрої промислового виготовлення (наступальна осколкова ручна граната типу РГД -5), а саме бойовий припас основного призначення - знищення або ураження живої сили, техніки, об`єктів супротивника.

Постановою слідчого від 26.02.2015 р. вилучені бойові припаси, визнані речовими доказами та у відповідності до довідки слідчого здані на зберігання командиру військовій частині № НОМЕР_3 .

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився до суду надіслав заяву в якій зазначає що йому відшкодовані матеріальні та моральні збитки, клопоче про залишення позову без розгляду та справу слухати за його відсутності і суд дане клопотання задовольнив.

Таким чином суд вважає що прокурором вина обвинуваченого доведена у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 263, КК України.

За клопотанням сторін та на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнає не доцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які не кім не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, також у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільнено, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставини що пом`якшуючи покарання обвинуваченого є визнання вини та щире каяття, відшкодування завданої шкоди.

Обставин обтяжуючих покарання судом не встановлено. При призначенні покарання, суд приймав до уваги, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин і злочин середньої тяжкості. Обставини вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що сумку йому дали на зберігання, а коли він дізнався що там, то не встиг повідомити правоохоронні органи, що не спростував прокурор. Також суд врахував думку сторони обвинувачення про застосування до ОСОБА_6 ст.. 75 КК України та призначити покарання з іспитовим строком і що така міра покарання буде достатня для його перевиховання. Сторона захисту та обвинувачений не заперечували проти такої міри покарання.

Погоджуючись з думкою сторін суд вважає, що даний вид покарання буде достатнім для його виправлення та перевиховання і запобігання скоєння нових злочинів.

Цивільний позов залишити без розгляду.

В порядку ст. 124 КПК України процесуальні витрати на виконання експертизи покласти в повному обсязі на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:

- за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді 2(двох) років позбавленням волі;

- за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_13 покарання шляхом часткового складання покарань і остаточно призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням 3(три) роки. На підставі п. 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня ухвалення вироку.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.

Речові докази які знаходяться на зберіганні у військовій частині № НОМЕР_3 знищити.

Стягнути з ОСОБА_10 процесуальні витрати на проведення експертизи на користь держави в сумі 393,12грн. ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, КБК 24060300, р/р 0005.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: