Справа № 644/120/15-к
№/п 1-кп/644/156/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2015 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0003804 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Циркуни Харківського району Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого, реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 24.10.2014 приблизно о 17.30 годині, знаходячись на сходовому майданчику п`ятого поверху будинку АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклої сварки із ОСОБА_5 , 1931 року народження, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, стоячи поряд із останньою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс їй один удар кулаком правої руки в ніс, від якого ОСОБА_5 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2272-С/14 від 28.10.2014, закриту тупу травму носа у вигляді перелому кісток носу без значного зміщення, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), після чого впала на сходи. Надалі, ОСОБА_7 наніс удар правою ногою по лівій нозі лежачої на підлозі ОСОБА_5 , від якого остання отримала тілесне ушкодження у вигляді садна на лівій нозі, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2272-С/14 від 28.10.2014, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_4 пішов у свою квартиру АДРЕСА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав, показавши, що 24.10.2015 року біля 17.00 18.00 години він повернувшись з роботи, побачив біля входу до квартири свого тестя, там також стояла потерпіла. Він затягнув ОСОБА_8 до квартири та вийшов до потерпілої, яка стала його ображати. Він ображав її у відповідь. Потім прийшов син потерпілої. Між обвинуваченим та ОСОБА_9 відбулась сутичка, в ході якої вони наносили одне одному тілесні ушкодження. В цей час до обвинуваченого ззаду підійшла потерпіла та схватила його за руки, він вириваючись від потерпілої, вдарив її ліктем. Це вийшло випадково.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , допитаної в ході судового розгляду, яка показала, що 24.10.2014 року підійшовши до своєї квартири, вона побачила сусіда ОСОБА_8 , який лежав на підлозі. Вона з сусідкою ОСОБА_10 намагались його здвинути, щоб відкрити квартиру потерпілої. Коли потерпіла вставила ключ у двері, ОСОБА_8 вдарив її по руці та ключ зламався. Потерпіла подзвонила сину, щоб той приїхав та відкрив квартиру. Через деякий час прийшов ОСОБА_11 , який побачивши ОСОБА_8 , почав обурюватись, що потерпіла його не підняла. Обвинувачений затяг ОСОБА_8 до квартири, після чого повернувся та вдарив її кулаком в обличчя, прямо в ніс, в цей час підбіг син потерпілої, який схватив ОСОБА_11 . Потерпіла впала, ще обвинувачений вдарив її по нозі. Потім вона втратила свідомість. Показання ОСОБА_4 в судовому засіданні неправдиві.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаної в ході судового розгляду, яка показала, що 24.10.2014 року вона була вдома, до неї прийшла потерпіла, сказала, що біля її квартири лежить сусід та вона не може відкрити двері. Вони піднялись на п`ятий поверх де намагались відсунути ОСОБА_8 , щоб потерпіла мала можливість потрапити до своєї квартири. Коли потерпіла вставила ключ в двері ОСОБА_8 вдарив її по руці та зламав ключ. Потерпіла подзвонила сину, щоб той приїхав та відкрив двері.

- показанням свідка ОСОБА_9 , допитаної в ході судового розгляду, який показав, що 24.10.2015 року біля 17.30 години йому зателефонувала мати та сказала, що не може попасти в квартиру. Він поїхав до матері. Біля 17.50 годині він заходячи до під`їзду почув як кричить чоловік. Піднявшись наверх, він побачив, як ОСОБА_11 б`є його матір кулаком правої руки в ніс. Свідок підбіг до ОСОБА_11 та схватив його за руки, ОСОБА_11 ще вдарив потерпілу ногою по нозі.

- висновком судово-медичної експертизи № 2272-С/14 від 28.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 отримала, закриту тупу травму носа у вигляді перелому кісток носу без значного зміщення, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), та тілесне ушкодження у вигляді садна на лівій нозі, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду місця події від 24.10.2014 року, в ході якого була оглянута сходова клітина п`ятого поверху будинку АДРЕСА_3 .

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2014 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , в ході якого потерпіла показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.11.2014 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 та судово-медичного експерта ОСОБА_13 , в ході якого свідок показав механізм нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи № 2514-С/14 від 25.11.2014 року, згідно якого показання ОСОБА_5 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень. Показання дані ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 в частині способу спричинення та механізму отримання тілесних ушкоджень, які були виявлені у неї на голові.

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого про те, що удар в ніс потерпілій ним був нанесений ліктем руки і не навмисно суд оцінює критично. Потерпіла, хоч і є особою похилого віку, проте дала чіткі і послідовні показання про обставини спричинення їй ОСОБА_14 умисних тілесних ушкоджень. Окрім того, за висновком судово-медичної експертизи № 2514-С/14 від 25.11.2014 року, показання ОСОБА_5 , дані нею в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень. Будь яких підстав не довіряти показанням як самої потерпілої так і свідка очевидця подій судом не вбачається.

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_4 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за ч. 2 ст. 125 КК України, суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом на підставі ст. 67 КК України визнається вчинення злочину у відношенні особи похилого віку.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи, обставину, яка обтяжує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини вчинення умисного злочину відносно особи похилого віку, данні про особу обвинуваченого, який хоча і вибачився перед потерпілою, але вину у скоєному не визнав, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння злочинів як ним так і іншими особами, достатнім і справедливим буде призначення покарання за фактично скоєне у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1