Справа № 534/2561/14-к
№ 1-кп/534/19/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисникаОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Комсомольську матеріали кримінального провадження №0000379 від 03.06.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комунарська Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 1) 18.03.2009 року вироком Козельщинського районного суду за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст. 70,72 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 20.03.2012 року вироком Ленінського районного суду м. Полтави за ст.391 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 22.02.2013 року по відбуттю строку покарання; 3) 24.12.2013 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ст.198 КК України до 6 місяців арешту. Звільнився 29.04.2014 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
03 червня 2014 року близько 04 год. 00 хв. в районі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , шляхом підбору ключів, відчинив та незаконно таємно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак - НОМЕР_1 , який знаходився в користуванні у потерпілого ОСОБА_8 .

31 серпня 2014 року близько 21 год. ОСОБА_10 , шляхом зламу навісних замків, проник до приміщення контейнеру № НОМЕР_2 , розташованого на територій Центрального ринку по вул.Леніна,91 в м.Комсомольську, відкіля повторно таємно викрав товар (одяг), що належав потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 60905 грн.

04 вересня 2014 року близько 17 год. 15 хв., перебуваючи на території трикотажного цеху фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 , розташованого по АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 за допомогою дерев`яної палки з металевим крюком проник до приміщення складу готової продукції та повторно таємно викрав дитячі трикотажні вироби на загальну суму 36335 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

В ніч з 09 на 10 вересня 2014 року в районі будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , шляхом пошкодження замка запалення, завів та повторно таємно викрав мопед марки «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 7505 грн., який знаходився в користуванні у потерпілого ОСОБА_13 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами таємного заволодіння чужим майном і транспортними засобами та пояснив, що встановлені судом злочини скоїв так та при тих обставинах, як це вказано в мотивувальній частині вироку. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував.

Крім показань обвинуваченого, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_10 , останній повністю зізнався у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на місці скоєння згаданих злочинів відтворив обставини їх вчинення (а.с.97).

За епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 вина обвинуваченого підтверджується:
· протоколом прийняття від ОСОБА_8 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він повідомляє, що 03.06.2014 року було викраденого його автомобіль марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак - НОМЕР_1 (а.с.171);

· результатами огляду місця події від 06.06.2014 року, в ході якого у лісосмузі неподалік від с.Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області було виявлено викрадений автомобіль із пошкодженим замком запалення (а.с.173). Згідно висновку експерта станом на 03.06.2014 року вартість згаданого автомобіля становила 18207 грн. Перед експертом не ставилося запитання щодо розміру завданої злочином матеріальної шкоди (а.с.185);

· допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що увечері 02.06.2014 року він залишив автомобіль ВАЗ у дворі будинку АДРЕСА_2 , а вранці виявив його зникнення. Через деякий час працівники міліції знайшли цей автомобіль. При огляді автомобіля ОСОБА_8 виявив пошкодження замку запалювання, замку в дверях автомобіля та заміну передніх сидінь.

· протоколом огляду від 20.06.2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 добровільно видав працівникам міліції два сидіння, демонтованих з автомобіля потерпілого ОСОБА_8 (а.с.176). В судовому засіданні ОСОБА_14 показав, що придбав ці сидіння у обвинуваченого ОСОБА_10 .

За епізодом таємного викрадення майна ФОП ОСОБА_12 вина обвинуваченого підтверджується:
· заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення, в якій вона повідомляє про викрадення готової продукції з приміщення її трикотажного цеху (а.с.155);

· результатами огляду трикотажного цеху, розташованого по АДРЕСА_3 , та записів камер відеоспостереження, в ході яких було встановлено спосіб скоєння крадіжки (а.с.159-162);

· актом інвентаризації від 05.09.2014 року, відповідного до якого встановлено кількість викрадених трикотажних виробів та їх вартість (а.с.156);

· протоколом огляду від 23.09.2014 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 добровільно видала працівникам міліції частину викрадених у ОСОБА_12 трикотажних виробів (а.с.165).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що у вересні 2014 року з приміщення трикотажного цеху було викрадено товар на загальну суму 36335 грн. При огляді записів з камер відеоспостереження було встановлю, що зловмисник викрав згадані речі, витягнувши їх через вікно за допомогою палки з крюком.

За епізодом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 вина обвинуваченого підтверджується:
· протоколом прийняття від ОСОБА_6 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якій вона повідомляє про викрадення належного їй майна (а.с.111);

· результатами огляду контейнеру № НОМЕР_2 , розташованого на територій Центрального ринку по вул.Леніна,91 в м.Комсомольську, в ході якого виявлені сліди взлому та порушення звичайного порядку речей (а.с.113);

· списком викраденого з контейнеру №224 товару (одягу) на загальну суму 60905 грн. (а.с.117);

· протоколом огляду від 12.09.2014 року відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видав працівникам міліції частину викраденого у ОСОБА_6 майна (а.с.121).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що вранці 31.08.2014 року виявила сліди проникнення до її контейнеру, розташованого на території центрального ринку. В контейнері був безлад та було викрадено товар на продаж, а саме одяг в асортименті. Через деякій час працівниками міліції їй було повернуто частину викраденого майна на загальну суму 400 грн.

За епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_13 вина обвинуваченого підтверджується:
· протоколом прийняття від ОСОБА_13 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він повідомляє про викрадення його мопеду (а.с.140);

· результатами огляду місця події, розташованого в районі будинку АДРЕСА_4 , в ході якого слідів злочину не виявлено (а.с.141);

· протоколом огляду від 11.09.2014 року відповідно до якого ОСОБА_10 добровільно видав працівникам міліції викрадений у ОСОБА_13 мопед, вартість якого згідно висновку експерта становить 7505 грн. (а.с.146, 149);

· відповідно до тимчасового реєстраційного талону мопед марки «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , має об`єм двигуна 49 см3 (а.с.152).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 показав, що залишив згаданий мопед навпроти свого під`їзд, а через деякий час виявив його зникнення. Згодом працівники міліції повернули йому цей мопед, який мав пошкодження замку запалювання.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні крадіжок майна ФОП ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_6 . Його дії за цими епізодами злочинної діяльності підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив повторне умисне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Суд також вважає доведеною вину ОСОБА_10 у незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 .

У відповідності до пункту другого примітки до статті 289 КК України дії ОСОБА_10 підлягають кваліфікації за частиною другою цієї статті за ознакою повторності, так як згадане кримінальне правопорушення він вчинив маючи непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185, 186 КК України, за вироком суду від 18.03.2009 року.

Однак, згідно обвинувального акту від 30 вересня 2014 року органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_10 за цим епізодом злочинної діяльності кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України (а.с.4). Тому враховуючи, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення (статті 337 КПК України), суд залишає зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого.

Крім того, суд виключає з обвинувачення згадування про вартість автомобіля марки «ВАЗ 2105», так як для кваліфікації дій особи за статтею 289 КК України має значення не вартість транспортного засобу, а розмір завданої злочином матеріальної шкоди. В ході проведеного експертного дослідження розмір такої шкоди не встановлювався і обвинувачення в цій частині не висувалося.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за фактом заволодіння мопедом «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , суд звертає увагу на те, що згідно примітки до статті 286 КК України предметом злочину, передбаченого ст.289 КК України, можуть бути транспортні засобами, а саме всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий об`єм двигуна яких не перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З огляду на викладене та враховуючи, що викрадений у потерпілого ОСОБА_13 мопед «VIPER» має об`єм двигуна 49 см3 і не належить до транспортних засобів в розумінні статті 289 КК України, суд погоджується з думкою захисника ОСОБА_9 про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_10 за цим епізодом злочинної діяльності за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив повторне таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 має три непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, в тому числі і проти власності, неодружений і не працює, соціально корисною діяльністю не зайнятий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно медичного висновку практично здоровий, загальну фізичну працю виконувати може (а.с.205-215).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує: щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

В якості обставини, яка характеризує особу обвинувачених, суд також враховує те, що маючи непогашені судимості за вчинення умисних злочинів та після звільнення з місць позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_10 на шлях виправлення не став і знову вчинив нові умисні злочини проти власності.

Наведені вище данні, що характеризують особу обвинуваченого його антисоціальний образ життя, свідчать про те, що виправлення ОСОБА_10 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

При визначенні міри покарання суд враховує обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, а також те, що в ході досудового розслідування він добровільно видав працівникам міліції викрадені: мопед, автомобіль та частину одягу, чим частково було усунуто негативні наслідки злочинів.

За таких обставин, покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових злочинів.

Підстав для призначення мінімального покарання, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, або із застосування ст.69 КК України, або для звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з нього відшкодування майнової шкоди завданої злочином (а.с.39).

В судовому засіданні свої вимоги мотивала тим, що у неї було викрадено товар на загальну суму 60905 грн., але не дивлячись на те, що працівниками міліції їй було повернуто речі тільки на суму 400 грн., вона зменшила суму позовних вимог і прохає стягнути з ОСОБА_16 відшкодування завданої шкоди лише в розмірі 50000 грн.

Дослідивши надані сторонами докази та враховуючи визнання обвинуваченим позову, суд вважає, що вимоги потерпілої ОСОБА_6 щодо відшкодування завданої майнової шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Потерпілою ОСОБА_12 до обвинуваченого ОСОБА_10 пред`явлено цивільний позов про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 36335 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. (а.с.41). Розмір відшкодування майнової шкоди мотивує вартістю викраденого майна, розмір відшкодування моральної шкоди душевними стражданнями, які вона зазнала в результаті викраденого майна.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що вимоги потерпілої ОСОБА_12 в частині відшкодування завданої майнової шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню з урахуванням вартості повернутого майна на суму 408 грн. (а.с.166).

Факт заподіяння моральної шкоди на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком злочинних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_10 .

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину та ступень його вини, характер і глибину завданих потерпілому страждань, пов`язаних із викраденням його майна. Виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди за рахунок наявного у нього майна, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди, має становити 3000 грн.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз за епізодам злочинної діяльності, за якими обвинуваченого визнано винними, підлягають стягненню із засуджених в порядку ст.ст.124,126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:

· за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік;

· за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки;

· за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом частково складення призначених покарань за сукупністю злочинів остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати з 27 листопада 2014 року (а.с.68).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_6 відшкодування майнової шкоди в розмірі 50000 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_17 відшкодування майнової шкоди в розмірі 35927 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення судових експертиз: №657 в розмірі 196,56 грн. (а.с.126); №578 в розмірі 196,56 грн. (а.с.134).

Речові докази: жіночий одяг, вилучений у ОСОБА_10 12.09.2014 року повернути потерпілій ОСОБА_6 , як їй належний (а.с.124); мопед марки «VIPER» - залишити потерпілому ОСОБА_13 , як йому належний (а.с.151); трикотажні вироби, вилучені у ОСОБА_15 - залишити ФОП ОСОБА_12 , як їй належні (а.с.167); автомобіль марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак - НОМЕР_1 , - залишити потерпілому ОСОБА_8 (а.с.196).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з проголошення вироку.

Учасники судового розгляду справи мають право отримати копію вироку після його проголошення у секретаря судового засідання.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1