Справа № 11-124/2008 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
категорія - ч.1 ст. 172 КК України Доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2008 року Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської
області у складі:

головуючого Гром Л.М.

суддів Оседач М.М., Козака В.І.

з
участю прокурора Шваб Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Стрільники, Бахмацького району, Чернігівської
області, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, має на
утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючий приватним підприємцем, мешканець
АДРЕСА_1, раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 172 КК
України - до штрафу в сумі 510 грн.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді підписки про
невиїзд.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_1 було засуджено за скоєння грубе порушення законодавства про
працю при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_1, являючись приватним підприємцем, організував у м. Бахмач
службу «Лідер» по наданню послуг по перевезенню пасажирів та багажу на таксі в
АДРЕСА_2, в яку об'єднав приватних підприємців, які мають в своєму користуванні
автотранспорт. Для організації реєстрації замовлень, ведення журналу реєстрації
замовлень, ведення абонентських карток, ОСОБА_1, умисно, грубо порушуючи вимоги
п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, згідно якого трудовий договір з фізичною особою
укладається з обов'язковим додержанням письмової форми та ст. 241 КЗпП
України, якою передбачено, що у разі укладання трудового договору між
працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту
фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого
проживання, використовував працю фізичних осіб. З 01 листопада 2006 року
прийняв на роботу в якості диспетчера ОСОБА_2 і з 28 грудня 2006 року ОСОБА_3..
При цьому письмові трудові договори з останніми не укладав і в Бахмацькому
районному центрі зайнятості їх не реєстрував. В подальшому, ОСОБА_1,
продовжуючи грубо порушувати законодавство про працю, а саме ст. 48 КЗпП
України, згідно якої, роботодавець заводить на всіх працівників, які працюють
на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад 5 днів
трудові книжки та заносить до них відомості про роботу, ОСОБА_1 на працюючих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. трудові книжки не завів, записи до них не вносив, внаслідок
чого, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. втратили трудовий стаж в розмірі відповідно
5 та 3 місяці.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення трудового
законодавства, ОСОБА_1 після початку роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_3., порушив вимоги
ст. 50 КЗпП України, відповідно до якої нормальна тривалість робочого часу не
повинна перевищувати 40 годин на тиждень, істотно змінив дані умови праці,
зобов'язавши потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3. працювати цілодобово, через добу з
одним вихідним днем між змінами. Цим ОСОБА_1 також порушив вимоги ст. ст. 59,
70 КЗпП України, якими передбачено, що тривалість перерви в роботі між змінами
має бути не меншою подвійної тривалості часу роботи в попередній зміні
(включаючи і час перерви на обід), а тривалість щотижневого безперервного
відпочинку повинна бути не менш як 42 години.

Крім того, ОСОБА_1 грубо порушуючи вимоги ст. 106 КЗпП України, якою
передбачено, що надурочно відпрацьований час оплачується у подвійному розмірі,
доплат гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3. за фактично відпрацьований понадурочний час
не проводив, чим завдав шкоду їх інтересам - ОСОБА_2 в розмірі 5 194,70 грн., а
ОСОБА_3. - 3 231,68 грн..

В апеляції

Засуджений ОСОБА_1 просить провести по справі повне судове слідство, вирок
скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його за відсутністю в
його діях складу злочину. Вважає вирок незаконним, висновки суду про
доведеність його вини такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а
досудове та судове слідство по справі однобічним та неповним. Вважає, що суд
розглянув справу упереджено та не об'єктивно, оскільки, на його думку, суддя
підлягав відводу оскільки перебував у дружніх стосунках з працівниками
прокуратури, які проводили перевірку по справі.. Вказує, що суд, всупереч
вимогам ст. 334 КПК України, у вироку не зазначив мотивів, з яких він відкинув
докази, які спростовують його вину. Так, у вироку не наведені письмові
пояснення ОСОБА_3., не надана оцінка суперечливим показам потерпілої ОСОБА_2
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Крім того, вважає, що журнал реєстрації замовлень,
який був по справі визнаний речовим доказом, не має відношення до справи,
оскільки стосується періоду з 14.07.2007 р. по 31.08.2007 р. Також вважає
беззаперечним доказом відсутності в своїх діях складу злочину той факт, що
ОСОБА_2 з 25.03.2005 року зареєстрована приватним підприємцем. Зазначає, що
місцевий суд при розгляді справи не в повному обсязі усунув недоліки, на які
було вказано в ухвалі апеляційного суду від 19.07.2007 року, щодо
неконкретності пред'явленого йому обвинувачення.

Заслухавши доповідача , думку прокурора , яка просила вирок суду скасувати та справу направити на
додаткове розслідування , перевіривши матеріали справи , судова колегія вважає
, що для перевірки доводів апеляції засудженого
необхідно провести часткове судове слідство.

Для перевірки доводів апеляції засудженого ОСОБА_1 необхідно викликати в судове засідання
засудженого ,та перевірити письмові докази.

Керуючись ст.ст. 365 , 366 , 358 КПК України судова колегія ,-

У Х
В А Л
И Л А :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1
взяти до провадження апеляційного суду.

Розгляд справи призначити на 25.02.2008 р. з проведенням часткового
судового слідства з викликом засудженого
ОСОБА_1 , прокурора.

Оседач М.М. Гром Л.М. Козак В.І.