Номер провадження: 11-кп/785/103/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2013 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.02.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого 11.02.2013 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з часу затримання, тобто з 28.08.2013 року, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

24.07.2013 року, приблизно о 09.00 годині, ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до вищевказаного будинку, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 1880 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядився ним на свій розсуд.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати, як незаконний, необґрунтований, виправдати його у вчиненні даного кримінального правопорушення і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, або звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, посилаючись на те, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, кримінальне провадження розглянуто з чисельними порушеннями процесуального та матеріального права, він не вчиняв ніякого правопорушення, оскільки забрав речі з дозволу потерпілої, цей факт вона неодноразово підтверджувала в ході розслідування та розгляду даного кримінального провадження і зверталась з клопотаннями про закриття справи, обвинувачення ґрунтується лише на показах свідків, які не знали про його домовленість з потерпілою, з якою у нього був заключний договір на виконання будівельних робіт.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 13.11.2014 року задоволено касаційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з тим, що ухвала апеляційного суду підписана суддею, який не брав участь в ухваленні судового рішення, і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила апеляційний суд про її задоволення, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є повністю доведеною і підтверджується доказами, належним чином дослідженими місцевим судом, а саме: заявою про визнання винуватості (т.2 а.п. 34), показами самого обвинуваченого (журнал судового засідання (т.2 а.п. 40), показами потерпілої ОСОБА_9 , показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів критично ставиться до доводів обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі про те, що він не вчиняв вказаного кримінального правопорушення, так як потерпіла ОСОБА_9 дозволила йому взяти належне їй майно, що нібито підтверджується показами останньої в судовому засіданні суду першої інстанції, та вважає їх неспроможними, оскільки в судовому засіданні місцевого суду від 06.12.2013 року потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 27.07.2013 року вона знаходилась на роботі та їй зателефонувала сусідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що її обікрали, після чого вона пішла до міліції та написала заяву про злочин. З показів потерпілої також вбачається, що всі зазначені речі були вкрадені, а потім були повернуті. Дозволу ОСОБА_8 на те, щоб він заліз в її будинок та виніс зазначені речі, вона не давала (т.2 а.п. 50 52).

Також не приймається до уваги наданий договір про виконання робіт, згідно якого, останній був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на виконання косметичного ремонту, оскільки потерпіла ОСОБА_9 пояснювала в місцевому суді, що вона домовлялася з ОСОБА_8 про ремонт даху, а не про косметичний ремонт внутрішніх приміщень будинку. Окрім того, до суду була надана лише копія договору, який не був зареєстрований в державній службі зайнятості.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 185 КК України.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він, нібито, не отримував копію обвинувального акту, спростовується матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що він отримав копію вказаного документу, про що надав розписку (т.2 а.п. 7).

При цьому колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, повне визнання провини при розгляді справи в місцевому суді, сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, відсутність претензій ані матеріального, ані морального характеру з боку потерпілої та її прохання не застосовувати щодо обвинуваченого суворе покарання (т.2 а.п. 54), а також слід взяти до уваги заяви потерпілої до апеляційного суду (а.п. 93 96) і позитивну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання.

Вказані пом`якшуючи покарання обставини суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і є підставою для призначення ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

В решті частини оскаржуваний вирок суду зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 частково задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2013 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В решті частини вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4