Провадження № 1кп/201/700/2014
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003989 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, росіянина, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В розгляді справи приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 року близько 22:00 годин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин зі своїм сином ОСОБА_5 , в ході раптово виниклої сварки, маючи умисел на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, взявши в праву руку ніж, умисно наніс вказаним ножем один удар в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч без ушкодження внутрішніх органів, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненому злочині, розкаявся у скоєному та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у спричиненні ним тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_3 ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази 3 кухонні ножі; марлева тканина зі слідами РБК; фрагмент аркушу паперу з РБК; 1 слід пальця руки відкопійований на 1 ліпку стрічку; 1 слід долоні відкопійований на 1 липку стрічку; нігтьові зрізи ОСОБА_3 ; зразок крові ОСОБА_5 ; нігтьові зрізи ОСОБА_3 ; осади з об. №№ 1-7 витяжки з об. №№ 1-3, 6; змив з об.№ 6 на ниточках марлі, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Cуддя: ОСОБА_1