Справа № 314/1913/15-к Провадження № 1-кп/314/164/2015
ВИРОК
іменем України
29.05.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
· головуючого судді ОСОБА_1 ,
· з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповня-середня, неодруженого, інваліда 3-ої групи, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 04.07.1994 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ч ст.140, ст. 208 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
· 03.04.1995 року Брянковським міським судом Луганської області за ст.86-1 КК України (в редакції 1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; звільнений по відбуттю строку покарання;
· 07.10.2004 року Синельниківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст. 395КК України до 5 років позбавлення волі;
· 19.05.2005 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.1, ч.2 ст.188, з застосуванням ч.,ч.1, 4 ст.70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання;
· 28.01.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,-
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -
На початку березня 2015 року в денний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з частково огородженої території дачної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , і розташована в садовому товаристві «Агрофенівська даль» в с. Агрофенівка Вільнянського району Запорізької області, вчинив крадіжку 2 металевих секцій огорожі, розміром 1,5х2 м кожна, вартістю 500 гривень за 1 секцію, а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_3 на загальну суму 1000 грн.
Приблизно 07.03.2015 року в денний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з частково огородженої території дачної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , і розташована в садовому товаристві «Агрофенівська даль» в с. Агрофенівка Вільнянського району Запорізької області, вчинив крадіжку металевих воріт, розміром 1,5х1,5 м, вартістю 500 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_3 майнові збитки на вказану суму.
Приблизно в середині березня 2015 року в денний час доби ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на скоєння крадіжки чужого майна, з частково огородженої території дачної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , і розташована в садовому товаристві «Агрофенівська даль» в с. Агрофенівка Вільнянського району Запорізької області, діючи повторно, таємно викрав:
· металеву калитку, розміром 1,5х0,8 м, вартістю 250 гривень;
· металеву секцію огорожі, розміром 1,5х2 м, вартістю 500 гривень,
а всього викрав майна потерпілого ОСОБА_3 на загальну суму 750 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що, дійсно, протягом березня 2015 року він тричі скоював крадіжки частин металевої огорожі, розташованої навколо одного з будинків в с. Агрофенівка Вільнянського району Запорізької області. Він бачив, що будинок недоглянутий, зрозумів, що хазяїна немає вдома, і тому вирішив викрасти частини огорожі, які потім здав на металобрухт. Так обвинувачений пояснив в суді, що спочатку він викрав 2 секції огорожі, через декілька днів - металеві ворота, а потім приблизно через тиждень скоїв крадіжку металевої калитки та однієї секції огорожі. Все викрадене на тачці відвозив та здавав на пункт прийому металобрухту, а виручені гроші витрачав на придбання ліків для своєї співмешканки, яка перебуває в стані вагітності. Зараз у скоєному щиро кається, зробив необхідні висновки для себе. Заявлений потерпілим цивільний позов у справі визнав в повному обсязі та обіцяє його відшкодувати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в суді беззастережно визнав свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, характеризуючих його особу, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
При цьому суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити в апеляційному порядку ці обставини, переконався, що останні правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст.66 КК України в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття в скоєному.
Згідно ст. 67 КК України в якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий, проживає з співмешканкою та її неповнолітніми дітьми, зараз співмешканка перебуває в стані вагітності, що підтверджується долученою до матеріалів справи медичною довідкою, за місцем проживання ОСОБА_6 характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, являється інвалідом 3 групи загального захворювання (відсутня рука), інкриміновані в вину злочини скоїв в період іспитового строку, встановленого йому попереднім вироком суду.
Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , з урахуванням особи винного, характеру і ступіню суспільної небезпеки скоєного ним, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах, пов`язаних з ізолюванням від суспільства, при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що тільки цей вид покарання є необхідним і достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів.
Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що злочини, за скоєння яких він засуджується цим вироком, обвинувачений скоїв в період іспитового строку, встановленого вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.01.2015 року, і тому на підставі ч.3 ст.78 КК України остаточно призначає йому покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов на загальну суму 2250 грн. суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення цієї суми з обвинуваченого.
До набрання вироком законної сили суд вважає необхідним залишити без змін обраний обвинуваченому ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3-х ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст.78, ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.01.2015 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3-х(трьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 29.04.2015 року.
Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити, стягнувши на його користь з ОСОБА_6 2250 грн.
Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити чинним до набрання вироком законної сили.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

29.05.2015