Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Шевченко Т.В., Кузьменко О.Т.
в судовому засіданні в м. Києві 17 січня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на судові рішення щодо нього.
Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

раніше
неодноразово судимого,

останній
раз 19.02.1992 р. за ч.4 ст.19,

ч.3
ст.141;
ч.3 ст.141 КК України 1960 р.

до
позбавлення волі на 6 років з конфіскацією майна,

звільненого 02.12.1994 року умовно-достроково

на 1 рік
11 місяців 28 днів -

засуджено
за ч.3 ст.190 КК України 2001 року до позбавлення волі на 4 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2,
судові рішення щодо якої у касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської
області від 31 липня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

Як визнав суд, ОСОБА_1. за попередньою
змовою з ОСОБА_2 в серпні-листопаді 2004 року шляхом шахрайства заволоділи
грошима ТОВ «Анрі-Транзит-Юг», директором якого являється ОСОБА_3, в сумі 25000
грн. та 2100 грн., якими вони розпорядилися за власним бажанням.

Також ОСОБА_1. визнано винним у тому,
що він 2 квітня 2005 року за попередньою змовою з ОСОБА_2 шляхом
шахрайства потерпілого ОСОБА_4.
заволоділи його майном - 32,530 тоннами лому чорного металу, вартістю 28301,1
грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. посилається на необґрунтованість
його засудження за ч.3 ст.190 КК України, порушення кримінально-процесуального
закону в суді, твердить, що суд поклав в основу вироку показання свідків, які в
судовому засіданні не вказали на нього, як на особу, яка причетна до вчинення
злочинів.

Заслухавши
доповідача - суддю Шевченко Т.В., обговоривши доводи касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1., перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, винність ОСОБА_1. у вчиненні
шахрайства за викладених у вироку обставин, підтверджується показаннями
представника цивільного позивача директора ТОВ «Арні-Транзит-Юг» ОСОБА_3, потерпілого
ОСОБА_4., свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9; даними
протоколів очної ставки ОСОБА_2 з ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_4. з ОСОБА_8.;
даними висновків почеркознавчих експертиз.

Судом першої інстанції перевірялись та визнані безпідставними твердження
ОСОБА_1. про непричетність останнього до заволодіння майном ТОВ
«Арні-Транзит-Юг», оскільки він сам не заперечував того, що розповсюдив серед
необмеженого кола осіб свій та ОСОБА_2 телефони, повідомив інформацію, яка не
відповідає дійсності, а саме те, що вони є продавцями металоконструкцій.

Доводи у скарзі про те, що ОСОБА_1. не був присутнім при підписанні угоди
купівлі-продажу металоконструкцій, спростовується показаннями свідка ОСОБА_3,
який в суді підтвердив свої показання на досудовому слідстві про те, що 15
листопада 2005 року в кабінеті по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві при підписанні угоди
купівлі-продажу металоконструкцій був присутній ОСОБА_1. ( протокол судого
засідання - а.с.236 т.6).

Свідок ОСОБА_5 підтвердила в судовому засіданні показання, які вона давала
на досудовому слідстві (протокол судового засідання - а.с.179 т.6) про те, що
гроші, отримані нею та ОСОБА_2 16 листопада 2004 року після перерахування ТОВ
«Арні-Транзит-Юг» ЛТД на її розрахунковий рахунок в МФ АКБ «ТАС-Комерцбанку» в
розмірі 25000 грн., які були розподілені між нею, ОСОБА_1. та ОСОБА_2

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив у судовому
засіданні показання представника цивільного позивача директора ТОВ
«Арні-Транзит-Юг» ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, оцінив їх та правильно визнав
достовірними їх показання на досудовому слідстві.

Доводи у скарзі про застосування до свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 недозволених
методів ведення слідства є безпідставними. Так,
свідок ОСОБА_5 в суді добровільно показала, що все зазначене в протоколі
її допиту під час проведення досудового слідства, є вірним (протокол судового
засідання - а.с.179 т.6). Застосування незаконних методів ведення слідства
відносно свідка ОСОБА_8 були перевірені шляхом прокурорської перевірки, але не
знайшли свого підтвердження, що вбачається з відповідної постанови від
12.08.2005 р про відмову в порушенні кримінальної справи за фактами,
викладеними в заяві ОСОБА_8 (а.с.89-92 т.6).

Дослідивши докази у їх сукупності суд зробив правильний висновок про те, що
ОСОБА_1. заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, за
попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, вірно кваліфікував дії
засудженого за ч.3 ст.190 КК України.

Покарання ОСОБА_2. обрано відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого, який
характеризується позитивно, конкретних обставин справи і призначив покарання
ближче до мінімального, передбаченого санкцією ч.3 ст.190 КК України. Підстав
для пом`якшення покарання та застосування ст.69 КК України до ОСОБА_2. не
вбачається.

За таких обставин, істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б потягли безумовне скасування судових рішень, по справі не
виявлено.

Таким чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК
України підстав для призначення справи
до розгляду касаційним судом з повідомленням осіб, зазначених ст.384 КПК
України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і :

Селівон О.Ф. Шевченко Т.В. Кузьменко О.Т.