Справа
№ 11- 602/ 2007р. Головуючий
у 1 інстанції: Соп'яненко О.В.
Категорія : ст. 187 ч. 2 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
вересня 6 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Сумської області в складі:

Головуючого
ЯщенкаВ.А.

Суддів Моїсеєнко Т.М., Сахнюка В.Г.

З участю
прокурора Друченко Т. В.

Захисника
ОСОБА_1

Засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, захисника
ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_3 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від
20 червня 2007 року яким

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Суми, мешканець АДРЕСА_1, раніше не судимий
засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до
позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією всього майна, що є його
власністю, крім житла;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до
позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього

майна, що є його власністю, крім житла.

На підставі ст.
70 КК України, за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначене покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього майна, що є його
власністю, крім житла.

Згідно
ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням,
іспитом строком 3 роки.

Відповідно
до ст. 76 КК України на ОСОБА_2 покладені обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Суми, мешканець
АДРЕСА_2. раніше не судимий засуджений за ст. 187 ч. 2 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки із
конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до
позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього

майна, що є його власністю, крім житла.

На підставі ст.
70 КК України, за сукупністю злочинів ОСОБА_3 визначене покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією всього майна, що є його
власністю, крім житла.

Згідно ст. 75 КК України,
ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком
3 роки.

Відповідно до
ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладені обов'язки: не виїжджати за межи України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Відповідно до
вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за скоєння злочинів
за слідуючих обставин:

З січня 2007
року, в нічний час, ОСОБА_2, знаходячись за місцем свого мешкання, разом з
ОСОБА_3 розпивали спиртні напої і домовились про вчинення нападу на водія
таксі, з метою заволодіння грошима. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на вул. Харківської, м. Суми зупинили автомобіль ВАЗ 21099 , реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням власника автомобіля ОСОБА_4

ОСОБА_3 зайняв
місце поряд з водієм, а ОСОБА_2 зайняв місце позаду водія і попрохали відвезти
їх на вул. Заливну м. Суми. Зупинивши автомобіль біля будинку АДРЕСА_3, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 не наважилися вчинити напад, ОСОБА_2 зайшов до під'їзду будинку,
через деякий час повернувся, покликав ОСОБА_3, з яким поговорив, а потім вони
повернулися в автомобіль ОСОБА_4 і попрохали відвезти їх на АДРЕСА_4. Зупинивши
автомобіль біля будинку № 13 по АДРЕСА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову не
наважилися вчинити напад, постояли в під'їзду будинку деякий час, повернулися
до автомобілю та попрохали водія відвезти їх до хіммістечка.

Після початку
руху, ОСОБА_2 притримав водія ОСОБА_4 за ліве плече та вдарив стартовим
револьвером, який мав при собі, в потилицю, від чого потерпілий зупинив автомобіль.
Потім приставив револьвер в праве стегно потерпілого, ОСОБА_2 вимагав у нього
гроші. Потерпілий ОСОБА_4/вихопив у ОСОБА_2 револьвер та вибіг із автомобіля.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали переслідувати потерпілого ОСОБА_4 і ОСОБА_2 наніс
потерпілому удар область лівого стегна. Після цього ОСОБА_3 повернувся до
автомобілю, а ОСОБА_2 продовжував переслідувати потерпілого, однак не наздогнав
його і також повернувся до автомобілю.

В результаті
нападу потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що потягли
за собою короткочасний розлад здоров'я, у вигляді крововиливу в потиличної
частині голови та гематоми на зовнішньої поверхні лівого стегна.

Сподіваючись
уникнути відповідальності за вчинене та скориставшись тим, що потерпілий
залишив ключі від автомобілю в замку запалювання, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незаконно
заволоділи автомобілем потерпілого ОСОБА_4 ВАЗ 21099 реєстраційний номер
НОМЕР_1, однак ОСОБА_2 не впорався з керуванням автомобілем та здійснив наїзд
на огорожу « Будинку малюка» по АДРЕСА_5, пошкодив автомобіль та заподіяв
потерпілому матеріальну шкоду на суму 18121,32 грн.

В поданих
апеляціях:

- прокурор, який
брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції просить вирок скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд в зв'язку з неправильним
застосуванням судом кримінального закону та неправильною кваліфікацією дій
засуджених за ст.289 ч. 2 КК України; в зв'язку з істотним порушенням норм
кримінально-процесуального закону, оскільки засудженим не було надано слово в
судових дебатах, чим порушено їх право на захист; в зв'язку з неправильним
призначенням покарання, оскільки при звільненні від відбування покарання з
випробуванням, така додаткова міра покарання, як конфіскація майна, не
призначається. Крім того суд призначив засудженим занадто м'яку міру покарання,
яка не відповідає тяжкості скоєних злочинів.

захисник ОСОБА_1
просить вирок суду змінити, оскільки дії ОСОБА_2 невірно кваліфіковані судом за
ст. 187 ч. 2 КК України, тому що він скоїв замах на відкрите заволодіння

майна потерпілого ОСОБА_4, без застосування
насильства і його дії необхідно перекваліфікувати на ст. 15,186 ч.2 КК України
та звільнити від відбування покарання з випробуванням. За ст. 289 ч. 2 КК
України матеріали відносно ОСОБА_2 провадженням закрити, оскільки він не заволодівав
автомобілем потерпілого, а лише намагалвся зникнути з місця події, боячись
розправи з боку таксистів.

засуджений
ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, оскільки він скоїв замах на відкрите
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4, наміру застосовувати стартовий пістолет
у нього не було і домовленості з ОСОБА_2 на заподіяння потерпілому тілесних
ушкоджень також не було, вважає, що з боку ОСОБА_2 має місце ексцесе виконавця.
Просить перекваліфікувати його дії на ст. 15, 186 ч. 2 КК України. Він також не
бажав заволодіти автомобілем потерпілого, а скористався автомобілем лише для
того, щоб залишити місце події, тому просить матеріалі справи за ст. 289 ч. 2
КК України відносно нього провадженням закрити.

Заслухавши
доповідача, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, захисника ОСОБА_1, які підтримали
свої апеляції, в задоволенні апеляції прокурора просять відмовити, прокурора,
який просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів
вважає, що апеляції захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_3 задоволенню не
піддягають, а апеляція прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1
інстанції підлягає задоволенню.

Відповідно до
вимог ст. 318 КПК України, по закінченню судового слідства суд переходить до
судових дебатів. Дебати полягають у промовах прокурора, потерпілого і його
представника, цивільного позивача, цивільного відповідача або їх представників,
захисника, підсудного.

Як вбачається із
матеріалів справи, суд не надав слово в судових дебатах засудженим ОСОБА_2 та
ОСОБА_3., чим порушив право підсудних на захист.

Вказані
порушення є істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону, і
за таких обставин вирок суду не може вважатися законним і обгрунтованим, тому він
підлягає скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому
судовому розгляді суду необхідно всебічно і повно дослідити зібрані по справі
докази, ретельно перевірити, окрім вищезазначеного, наявність в діях ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 ознак складу злочину по епізоду незаконного заволодіння ними автомобілю
потерпілого ОСОБА_4 поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, оскільки як засуджені так і потерпілий по даним обставинам
надавали різні пояснення і протиріччя в цих поясненнях під час судового
слідства не усунуті, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого,
прийняти відповідне рішення.

Як що при новому
розгляді справи суд дійде до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
скоєнні злочинів, то на думку колегії суддів призначене їм цим вироком
покарання є занадто м'яким і яке не відповідає тяжкості скоєних ними злочинів.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 362,365,366,377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції задовольнити .

Вирок
Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2007 року відносно ОСОБА_2
та ОСОБА_3 скасувати, в зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-
процесуального закону і м'якістю призначеного покарання, а справу повернути на
новий судовий розгляд, в той же суд, в іншому складі суддів.