печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9309/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2015 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі за участю прокурора в присутності обвинуваченогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця Черкаської області, м. Звенигородка, громадянина України, освіта вища, працюючого менеджером ТОВ «Ділова преса країни», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
21 грудня 2014 року, близько 02 год. 25 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині бул. Л.Українки в м. Києві, зі сторони станції метро «Печерська» в напрямку вул. Басейна, зі швидкістю 60 км/год.

В цей час по проїзній частині бул. Л.Українки в м. Києві, зліва направо відносно руху вказаного автомобіля «ВАЗ 21124» рухався пішохід ОСОБА_5 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б); 12.3 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

-п.2.3 б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

-п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_2 , наближаючись до буд.№7-А по бул. Л.Українки в м. Києві, проявив неуважність, через що своєчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху, чим для ОСОБА_4 являвся пішохід ОСОБА_5 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 101/Е від 20.02.2015 року у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження:

забійна рана нижньої губи;

закрита травма правого гомілково-ступневого суглобу у вигляді уламкового перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, заднього краю дистального відділу правої великогомілкової кістки та медіальної кісточки.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони тупим предметом, могли утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 21.12.2014 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом).

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно 21 грудня 2014 року, близько 02 год. 25 хв., на автомобілі «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_2 , рухався по бул. Л.Українки в м. Києві, зі сторони станції метро «Печерська» в напрямку вул. Басейна, зі швидкістю приблизно 60 км/год. Біля будинку №7 по бул. Л.Українки в районі пішохідного переходу стояло декілька людей. Один з пішоходів почав здійснювати перехід дорожньої частини дороги. Враховуючи, що відстань до нього була невелика близько 3-5 метрів він не зумів вчасно загальмувати і здійснив зіткнення з вказаним пішоходом. Після того як він зупинився, то викликав швидку та працівників ДАІ. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:

-ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до вчиненого;

-особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 614 грн. 90 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, потерпілому і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_6