Справа № 1-112/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

8 лютого 2008 р.
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар Г.М.

з участю прокурора Дьлог Я.В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Тячів справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, неодруженого, студента 5-го курсу Івано-Франківського
медичного факультету, громадянина України, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст. 286 ч. 2 КК
України,

В С Т А Н О В И В:

04.10.2007 р. біля
22-ї години керуючи автомобілем “ВАЗ-2107” №
НОМЕР_1 на автодорозі між
населеними пунктами Тячів та Буштино підсудний
ОСОБА_1 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2., в результаті чого останній
отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток
правої гомілки в нижній третині зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми
та забою головного мозку при наступних обставинах. Критичного дня, керуючи
вказаним автомобілем підсудний проїхавши м. Тячів рухався у напрямку смт.
Буштино зі швидкістю приблизно 65 кілометрів на годину. В цей час з правого
узбіччя дороги на його смугу руху виїхав на велосипеді потерпілий ОСОБА_2, який
проїхавши осьову лінію змінив напрям руху велосипеда і почав рухатися у
зворотному напрямку до правого узбіччя. В порушення вимог п.12.3 Правил
дорожнього руху України згідно яких, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди,
яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до
зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для
інших учасників руху об'їзду перешкоди, ОСОБА_1 своєчасно не вжив відповідних
заходів і автомобіль своєю передньою частиною вдарився об велосипед на якому
знаходився потерпілий. Від удару ОСОБА_2 упав на капот автомобіля що потягло за
собою отримання ним тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину
свою визнав та пояснив, що 4 жовтня 2007 року, близько 22-ї години на автомобілі “ВАЗ-2107”
№ НОМЕР_1 він повертався із міста Рахів у м. Ужгород.
Рухався зі швидкістю приблизно 65 кілометрів на годину. Коли виїхав за місто
Тячів, приблизно за 30 м. перед собою побачив велосипедиста, який з правого
узбіччя переїхав на зустрічну смугу руху де виляючи почав рухатися у попутному
з ним напрямку. Щоб уникнути наїзду він намагався його об'їхати і прийняв у
право, але велосипедист також вивернув кермо вправо і поїхав на його смугу руху.
В цей час він почав гальмувати і зміщувати автомобіль ближче до узбіччя, але на
самому краю проїзної частини дороги передньою частиною автомобіль ударив у
заднє колесо велосипеда. Від удару велосипедист упав на капот. Після зіткнення
він зупинився, та разом з іншими
пасажирами, які були з ним у автомобілі, оглянули потерпілого, надали йому
необхідну допомогу і організували його доставку у лікарню. Цивільний позов
прокурора визнає.

Розглянувши матеріали кримінальної справи суд приходить
до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину
доведена повністю. Крім його визнання це стверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_2 в судовому
засіданні показав, що 04 жовтня 2007
року, близько 22 год. він їхав на велосипеді
із міста Тячів додому в село
Руське Поле. До цього випив три пляшки пива. Для особистих потреб він на кілька
хвилин зупинився на правому узбіччі дороги, а потім сів на велосипед і з
узбіччя відразу виїхав на середину проїзної частини. В цей час по світлу фар,
яке наближалося з заду, він зрозумів що його наздоганяє машина і вирішив
повернутися на праве узбіччя. Однак у цей час автомобіль наздогнав його і
ударив велосипед у заднє колесо. Від удару він упав і більше нічого не
пам'ятає. На даний час підсудний
відшкодував йому усі моральні та матеріальні збитки і він просить не позбавляти
його волі та права на управління транспортними засобами.

Показаннями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, даних ними на досудовому
слідстві і оголошеними в судовому
засіданні у зв'язку з їхньою неявкою стверджено, що 04.10.2007 р. приблизно о
22-й годині вони їхали у автомашині якою керував підсудний. Коли проїхали м. Тячів автомобіль рухався
зі швидкістю близько 50-60 кілометрів на
годину. Приблизно за 50-60 м. перед собою побачили велосипедиста, який виїхавши
на середину дороги з правого узбіччя почав рухатися по осьовій лінії у попутному з ними напрямку виляючи із
сторони в сторону. Наближаючись до велосипедиста ОСОБА_1 почав о6'їзджати його з правої сторони, але той різко почав змінювати напрямок свого
руху і поїхав у бік правого узбіччя. Коли автомобіль уже був майже на узбіччі
передньою частиною він ударився в заднє колесо велосипеда з боку. Від удару
велосипедист упав на капот автомобіля, а потім
на дорогу. Після цього автомобіль відразу зупинився. Оглянувши
потерпілого вони надали йому необхідну допомогу та викликали швидку.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердили, що 4
жовтня 2007 року близько 22-ї години вини на
автомобілі марки " БМВ- Х 5", яким керував ОСОБА_5, їхали в
напрямку смт. Буштино. Коли проїхали м. Тячів то побачили автомобіль ВАЗ 2107,
який їхав попереду у попутному з ними напрямку. В світлі фар цього автомобіля
вони побачили як з правого узбіччя на
проїзну частину дороги виїхав велосипедист і доїхавши до осьової лінії почав
рухатися у попутному з ними напрямку. Водій автомобіля ВАЗ прийняв у право, але
в цей час велосипедист почав повертатися до правого узбіччя. Коли машина
підсудного уже майже доїхала до узбіччя вона наїхала на велосипед і ударила
його у заднє колесо під невеликим кутом. Від удару велосипедист упав на капот.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом огляду місця ДТП, план-схемою
та фототаблицею до нього з яких
убачається, що місцем пригоди являється ділянка дороги на 93 кілометрі
автодороги Мукачеве - Рогатин. На місці пригоди знаходиться пошкоджений автомобіль “ВАЗ 2107” № НОМЕР_1 та
пошкоджений велосипед “Азимут-01”/а.с.4-10/.

Протоколами огляду автомобіля “ ВАЗ 2107” та велосипеда стверджено, що вони
мали механічні пошкодження. Автомобіль на передній частині, а велосипед на
задньому колесі / а.с. 46-50/.

З Висновку судової медичної експертизи
№ 842 убачається, що у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді відкритого
перелому обох кісток правої гомілки, закрита черепно-мозкова травма, забій
головного мозку, забійні рани обличчя, множинні садна обох кистей та колінних
суглобів. Всі вище вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких
тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого /
а.с.53-54/.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 23.11.2007 р. стверджено, що умовою виникнення даної
дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, стала обставина,
пов'язана з діями водія автомобіля " ВАЗ 2107" номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, який при русі на
проїздній частині дороги, маючи для
цього технічну можливість у момент виникнення небезпеки для руху не вжив
заходів для застосування своєчасного гальмування автомобіля, після чого і
сталося зіткнення з велосипедом який їхав у попутному напрямку під керуванням
ОСОБА_2. /а.с. 114-122/.

Таким чином суд встановив, що рухаючись по правій частині
дороги з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю підсудний побачив, як з
правого узбіччя на середину дороги виїхав велосипедист, який почав рухатися по
осьовій лінії у попутному з ним напрямку виляючи з боку в бік. Суд вважає, що
така поведінка велосипедиста була не адекватною і створювала небезпеку для руху
ОСОБА_1а з самого початку. Так як він мав можливість виявити цю небезпеку тоді коли
між ним і велосипедистом була ще значна відстань, тобто така яка давала
можливість зупинитися, у відповідності до п.12.3 Правил дорожнього руху
підсудний повинен був негайно вжити заходів
для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Цю норму ПДР підсудний не виконав і
суттєво не знижуючи швидкості продовжував рух вважаючи що зможе безпечно
об'їхати велосипедиста з права. Як наслідок, коли потерпілий ще раз змінив напрямок руху і почав під певним кутом
рухатися до правого узбіччя, він уже не мав можливості уникнути зіткнення з
велосипедом. Беручи до уваги наведене суд констатує, що небезпека для руху
підсудного на яку він повинен був реагувати у відповідності до п. 12.3 ПДР
України виникла в той момент коли він побачив як велосипедист перетинає йому
рух з правого узбіччя.

Здобуті судом докази дають суду підстави зробити категоричний висновок про
винність підсудного.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України по кваліфікуючій ознаці -
порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом що
заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Разом з тим суд вважає, що з боку потерпілого також мало
місце грубе порушення правил дорожнього руху, так як п.11.14 ПДР визначено, що
рух на велосипедах дозволяється лише по правій крайній смузі якомога правіше,
а п.10.1 водія - до якого прирівнюється
велосипедист - зобов'язано перед початком руху та зміною його напрямку переконатися,
що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам
руху.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує
обставини, які пом'якшують його покарання: характеризується позитивно, молодий
за віком, вину свою визнав і сприяв слідству у розкритті злочину, відшкодував
потерпілому завдану моральну та матеріальну шкоду, потерпілий просить суд не позбавляти його волі та права
на управління транспортними засобами,
вчинив злочин вперше, однією з причин ДТП стало порушення правил
дорожнього руху самим потерпілим; обставин, які обтяжують покарання суд не
знайшов.

Враховуючи наведені пом'якшуючі обставини, особу
підсудного, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку після вчинення
злочину та відношення до потерпілого суд вважає за можливе призначити йому
покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Прокурором заявлено цивільний позов у якому він просить
стягнути з підсудного 1701.80 грв. на користь фінансового відділу Тячівської
РДА за лікування потерпілого ОСОБА_2 у Тячівській райлікарні на протязі 20
днів. Суд вважає що цей позов слід задовольнити, так як підсудний його визнав,
а представленими суду документами стверджено факт перебування потерпілого на
лікуванні у відділенні травматології.

Тому, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,

З
А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч 2 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді
позбавлення волі на три роки, без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного йому покарання, якщо він протягом
одного року не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього судом обов'язки.

Покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти
органи цієї системи про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1
залишити
попередній, підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації одну
тисячу сімсот одну гривню 80 копійок.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2107 № НОМЕР_1 залишити у
ОСОБА_1, а велосипед «Азимут 01», який зберігається на штрафмайданчинку
Тячівського РВУМВС повернути ОСОБА_2.

На вирок
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської області на протязі
15 діб з моменту його проголошення через Тячівський районний суд.

Головуючий: Гримут В.І.