АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000071 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7
ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, № 0000071 щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, повернутий прокурору.
Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 вказано перелік документів, якими, на думку слідчого, підтверджується вина обвинуваченого, міститься посилання на показання свідка, що не передбачено ст. 291 КПК України.
Крім того, як зазначено в ухвалі, в обвинувальному акті викладені обставини кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, але при цьому жодних даних про процесуальний статус вказаних осіб у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 не вказано.
Також, викладаючи фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_9 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, при цьому у формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_9 умисно ухилився від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, що є суперечливим.
Крім того, суд першої інстанції звертає увагу на те, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а містить формулювання підозри ОСОБА_9 із зазначенням про встановлення обставин в ході досудового розслідування.
Також в ухвалі суду зазначено, що в порушення ст. 109 КПК України, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не зазначено та не розкрито зміст всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування і час їх проведення.

Вважаючи ухвалу суду необґрунтованою та незаконною, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ст. 291 КПК України прямо не заборонено посилання в обвинувальному акті на докази чи на показання свідків.
Крім того, прокурор звертає увагу, що виклад обставин в обвинувальному акті вчинення іншими особами кримінальних правопорушень є частиною обвинувачення і нерозривно пов`язано з обставинами вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення. При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо процесуального статусу вказаних осіб, оскільки вони не отримували його безпосереднього у кримінальному провадженні № 0000071.
На думку прокурора, обвинувачення сформульовано в обвинувальному акті у відповідності до ч. 3 ст. 212 КК України та не містить суперечностей, в ньому повністю відображені обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Також, на думку прокурора, суд першої інстанції порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України, надав оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, які мають перевірятися під час судового розгляду.
Крім того, апелянт зазначає, реєстр матеріалів досудового розслідування повністю відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки кримінальним процесуальний законом не передбачено розкриття в ньому процесуальних слідчих дій.

На апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_7 подані заперечення з доповненнями, у яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, місцевий суд діяв у відповідності до вказаних положень кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

При цьому, ст.. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, і змісту обвинувального акту вбачається, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містять положення, які є суперечливими в частині викладення об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення.

Разом з тим, формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_9 , викладеного в обвинувальному акті, містить посилання на обставини кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з вказівкою про наявність обвинувального акту щодо цих осіб, викладення змісту обвинувального акту щодо цих осіб, без зазначення правового статусу їх у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 та без будь-яких даних у реєстрі про проведення процесуальних дій з цими особами по даному кримінальному провадженню.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порушення вимог ст. 7, 22, 23, ч. 2 ст. 94 КПК України посилання при формулюванні обвинувачення на докази з наведенням їхнього змісту, викладені в обвинувальному акті, на даному етапі кримінального провадження є неприпустимим, адже є порушенням принципу презумпції невинуватості та права на захист особи, якій висунете обвинувачення.

При цьому, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме, не зазначено та не розкрито зміст всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, та час їх проведення, є помилковим, оскільки норми КПК України не містять чітких вимог щодо змісту реєстру, а тому відсутність у реєстрі детальної інформації щодо проведених процесуальних дій під час досудового розслідування не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокуророві.

Проте, наявність помилкового висновку суду першої інстанції про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування за наявності інших допущених органом досудового слідства порушень кримінального процесуального закону, які мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в даній справі, а саме порушення вимог ст. 291 КПК України, не свідчить про безпідставність прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а тому колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне та законне рішення про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, № 0000071 щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, повернутий прокурору, - залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

____________________________ ____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3