Провадження № 11-кп/780/31/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 26.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - ОСОБА_3

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 при секретарі - ОСОБА_6 з участю прокурора - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9 представника потерпілого - ОСОБА_10 обвинуваченого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.П`ятинори Тетіївського району Київської області, українця, громадяна України, освіта середня, одружений, працює в Білоцерківській дослідно-селекційній станції інституту цукрових буряків, водій, зареєстрований та проживає: відділок «Селекційний» АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- засудженого за ч.1 ст. 121 КК України - 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів, судових витрат та цивільного позову.

Згідно вироку суду, 04.06.2014 року, близько 8 години, ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязнених відносин до ОСОБА_9 , вчинив сварку з останнім, під час якої, нецензцрно лаючись, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , дістав з багажного відділення свого автомобіля марки «ВАЗ-2101» д.н. НОМЕР_1 гумовий шланг і умисно наніс ним декілька ударів по голові та тулубу останнього, а коли замахнувся шлангом, щоб знову нанести удар, ОСОБА_9 , з метою самозахисту, вихопив вказаний гумовий шланг, після чого ОСОБА_11 , з метою заподіяння більш тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до свого автомобіля, де з багажного відділення дістав металевий предмет, схожий на монтування (монтировку), яким в подальшому умисно наніс ОСОБА_9 два удари по тулубу в ліву його частину та один удар по стегні лівої ноги, при цьому удари наносив правою рукою, а лівою рукою притримував ОСОБА_9 , тримаючи його за груди, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двохмоментного розриву селезінки, наявность крові в черевній порожнині (1 300 мл рідкої крові та її згортків), геморогічного шоку, що відповідно до висновку експерта №263/д від 14.07.2014 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, та синців, саден і крововиливів на передній поверхні грудної клітини у верхньому відділі, синців на грудях зліва у нижньому відділі, синця на лівому стегні у верхній третині, що відповідно до вказаного висновку експерта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, застосувавши ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 роки, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, в скоєному кається, є людиною похилого віку, хворіє на діабет 2-го ступеню, потребує дієтичного харчування, має постійне місце проживання та роботи за місцем яких характеризується позитивно, раніше не судимий та не притягувався до відповідальності, за свої 60 років життя не скоїв жодного правопорушення, він не представляє ніякої небезпеки для суспільства, тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, вирок суду без змін, оскільки вирок суду законний, постановлений на здобутих на досудовому слідстві доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, судом були враховані всі обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання та ті, що стосуються його особи, тому є справедливим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши заяву потерпілого ОСОБА_9 про те, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить не карати його суворо та не позбавляти волі, оскільки вони помирилась, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого злочину доведена скупністю наведених у вироку та досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом дана належна оцінка. Кваліфікація його дій за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_9 - є вірною, що не оскаржується апелянтом.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, суд першої інстанції вірно врахував що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, свою вину у скоєному не визнав та не покаявся, заподіянні своїми діями збитки не відшкодував, а також як обтяжуючу обставину скоєння кримінального правопорушення відносно особи похилого віку. Також враховано, що ОСОБА_11 являється особою похилого віку, раніше не судимий, притягується до кримінальної відповідальності вперше, характеризується за місцем постійного проживання та роботи формально позитивно. Також, судом взято до уваги поведінку потерпілого, який спровокував бійку з обвинуваченим, внаслідок чого той також отримав тілесні ушкодження.

Разом з цим, в ході апеляційного розгляду обвинувачений вину визнав повністю, чистосердечно розкаявся, просив вибачення у потерпілого, повністю відшкодував останньому матеріальну та моральну шкоду, є людиною похилого віку, хворіє на діабет 2-го ступеню, потребує дієтичного харчування, має постійне місце проживання та роботи за місцем яких характеризується позитивно, раніше не судимий та не притягувався до відповідальності, за свої 60 років життя не скоїв жодного правопорушення, з врахуванням і думки потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому без позбавлення волі, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_11 без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України. Таке покарання відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, буде домірним скоєному та достатнім для перевиховання і виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_11 змінити та пом`якшити призначене покарання.

Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.1 ст. 121 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком - 2 роки.

Покласти на ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи,

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді