УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/4253/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.187 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бахчисарай АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.09.2003 року Апеляційним судом Житомирської області за ст. ст.115 ч.2 п.п.4, 6, 185 ч.3, 187 ч.4, 70 КК України до 13 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 15.03.2013 року умовно-достроково на 3 роки 26 днів,-
визнано винним за ст.ст.187 ч.2, 187 ч.3 КК України та йому призначено покарання (з урахуванням ухвали Новоград-Волинського суду від 18.12.2014 року) за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ч.3 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано частину покарання за вироком Апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2003 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 22.09.2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 гроші в сумі 1342 грн. в рахунок матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь останньої гроші в сумі 2000 грн. в рахунок матеріальної шкоди. В частині стягнення моральної шкоди провадження закрито у зв`язку з відмовою ОСОБА_10 від позову.
В частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_7 в рахунок моральної шкоди грошей в сумі 5000 грн. подальшим провадженням закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від позову.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 , технічний паспорт, страховий поліс постановлено повернути ОСОБА_12 за належністю;
- продовольчі товари залишено ОСОБА_9 .
Інші речові докази, які знаходяться на зберіганні в приміщенні для зберігання речових доказів Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області постановлено повернути за належністю.
Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні наступних дій.
22.09.2014 року близько 16:00 год. ОСОБА_7 вирішив з проникненням в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в с. Великий Молодьків Новоград-Волинського району по вул. Центральній вчинити розбійний напад на продавця ОСОБА_11 , з метою заволодіти чужим майном у вигляді грошей та товарно-матеріальних цінностей з використанням ножа, який заздалегідь приготував для скоєння розбійного нападу.
Здійснюючи свій злочинний умисел без відриву у часі ОСОБА_7 через незачинені двері проник до магазину «Продукти», що розташований в с Велика Деражня Новоград-Волинського району Житомирської області, де умисно, з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, а саме погрожуючи наявним ножем продавцеві ОСОБА_11 , яка реально сприймала погрози, як небезпечні для свого життя та здоров`я, чим подавив волю та опір і відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме продовольчими товарами та грошима з каси магазину в сумі 520 грн., а всього під час розбійного нападу заволодів товарами та грошима на загальну суму 2413 грн. 90 коп.
22.09.2014 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, проїжджаючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_1 повз автобусну зупинку с Велика Деражня Новоград-Волинського району Житомирської області, побачивши ОСОБА_10 вирішив скоїти розбійний напад повторно та заволодіти чужим майном. Діючи без відриву у часі запропонував підвести останню до м. Новоград-Волинський на своєму автомобілі, на що остання погодилася та сіла в салон автомобіля. Проїжджаючи неподалік с. Борисівка Новоград-Волинського району, ОСОБА_7 , здійснюючи свій злочинний умисел, погрожуючи застосувати насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, а саме демонструючи ніж ОСОБА_10 , яка реально сприймала погрози, як небезпечні для свого життя та здоров`я, чим подавив волю до опору та відкрито заволодів майном ОСОБА_10 у вигляді золотих виробів, а саме: каблучкою 585 проби вагою 2 грами вартістю 1000 грн., парою сережок 585 проби вагою 3 грами вартістю 1500 грн., золотим ланцюжком 585 проби вагою 1,5 грами вартістю 1000 грн., з підвіскою 585 проби вагою 1 грам вартістю 500 грн. та грошима в сумі 20 грн., після чого висадив останню з автомобіля та залишив місце скоєння злочину, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 4020 грн.
22.09.2014 року близько 17 год., ОСОБА_7 , проїжджаючи легковим автомобілем марки «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_1 повз автобусну зупинку с. Повчино Новоград-Волинського району Житомирської області, побачивши ОСОБА_13 вирішив скоїти розбійний напад повторно та заволодіти чужим майном. Діючи без відриву у часі, запропонував ОСОБА_13 підвести останню до м. Корець Рівненської області на своєму автомобілі. Погодившись, ОСОБА_13 сіла в салон автомобіля. Не доїжджаючи до в`їзду в м. Корець Рівненської області, ОСОБА_7 , здійснюючи свій злочинний умисел, виїхав з автотраси на ґрунтову дорогу та зупинився на відстані до 50 м від автодороги. Після чого, ОСОБА_7 умисно, з погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, а саме погрожуючи наявним ножем ОСОБА_13 , яка реально сприймала погрози, як небезпечні для свого життя та здоров`я, чим подавив волю до опору та відкрито заволодів майном у вигляді пари золотих сережок вагою по З грами обидві, вартістю 2000 грн., трьома перснями 585 проби кожен, один вагою 4,5 грами, вартістю 2500 грн., другий вагою 1,5 грами, вартістю 1000 грн., третій вагою 1,5 грами, вартістю 1500 грн., а також грошима у сумі 180 грн., що належать ОСОБА_13 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 7180 грн., після чого висадив останню з автомобіля та залишив місце скоєння злочину.
Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, прокурор у кримінальному провадженні заступник прокурора Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання через його м`якість та просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання, яке відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень. Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому, суд не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі у період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, знов вчинив нові тяжкий та особливо тяжкий злочини, тому вважає, що місцевий суд призначив надто м`яке покарання, яке не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі винного.
З урахуванням чого, просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ч.3 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання за сукупністю злочинів у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Житомирської області від 05.09.2003 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
В доповненнях до апеляції, внесених заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_14 звертається також увага на те, що суд першої інстанції всупереч вимог ч.2 ст.124 КПК України, який передбачає стягнення у разі постановлення обвинувального вироку з обвинуваченого документально підтверджених витрат на залучення експерта на користь держави, стягнув зазначені витрати на користь УДКСУ в м.Житомирі. З огляду на що просив змінити судове рішення в цій частині, стягнувши витрати на залучення експерта на користь держави, виключивши вказівку про їх стягнення на користь УДКСУ в м.Житомирі.
На апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника прокурора Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 надійшло заперечення від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_15 , яка просить апеляційну скаргу прокурора, в якій порушується питання про винесення нового вироку щодо ОСОБА_7 , залишити, як необґрунтовану, без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та доповнення до неї з вищевказаних підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині зміни вироку суду першої інстанції щодо вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, а в решті просив залишити цей вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга з внесеними до неї доповненнями підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.2, 187 ч.3 КК України, будь-ким з учасників судового провадження не оспорюється.
Що ж стосується тверджень апеляції прокурора щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 надто м`якого покарання, то колегія суддів визнає їх безпідставними з наступних підстав.
За змістом ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із змісту вироку та матеріалів кримінального провадження, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані, оскільки при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано тяжкість та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який, хоча раніш й судимий, але по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має неповнолітню дитину, його щире каяття.
За таких обставин, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, визначеного в межах санкцій статей кримінального закону, за якими кваліфіковані його дії, колегія суддів вважає справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Посилання ж прокурора, що призначене судом ОСОБА_7 покарання є надто м`яким та не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги. Тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Що ж стосується доводів апеляції прокурора, які викладені у доповненнях, внесених заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_14 , щодо порушення вимог закону при вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат, то, на думку колегії суддів, вони заслуговують на увагу. При цьому враховує наступне.
За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Проте, як вбачається із змісту вироку та матеріалів справи, суд при винесенні вироку, стягнув такі витрати не на користь держави, а на рахунок експертної установи, відкритий в УДКСУ в м.Житомирі.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в цій частині змінити, стягнувши витрати на залучення експерта на користь держави. При цьому, оскільки в матеріалах справи є дані про документально підтверджені витрати, пов`язані з проведенням експертиз, лише в сумі 393 грн. 12 коп. (а.с. 166, 173) колегія суддів вважає за необхідне також зменшити розмір витрат, що відлягають стягненню з ОСОБА_7 до вказаного розміру.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про судові витрати змінити.
Зменшити суму судових витрат, що підлягають стягненню з ОСОБА_7 до 393 гр. 12 коп., стягнувши їх на користь держави.
Вказівку про стягнення судових витрат з ОСОБА_7 на користь УДКСУ у м.Житомирі з вироку виключити.
В решті цей ж вирок залишити без зміни.
На вказану ухвалу учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді