Справа № 591/974/14-к Провадження № 1-кс/591/183/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 31.01.2014 року, -
Скаржники звернулись до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що у слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КК України щодо заподіяння їх сину побоїв та ударів у серпні 2009 року. Але не провівши жодної слідчої чи процесуальної дії, слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження. За таких обставин, вважають винесену постанову незаконною та просили її скасувати, а матеріали направити для проведення досудового розслідування.
В судовому засіданні скаржники подану скаргу підтримали, пояснювали, що в матеріалах, які надано прокуратурою, міститься достатньо даних про те, що їх сину 13.08.2009 року було заподіяно тілесних ушкоджень, проте слідчим не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії на встановлення причетності названих ними працівників міліції до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України.
Прокурор, в судовому засіданні, на якому був присутній, та слідчий пояснювали, що раніше проводилась перевірка працівників міліції (на яких вказують скаржники) на причетність до вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 364,365 КК України. Вказані статті КК України є спеціальними по відношенню до ст.126 КК України та оскільки за фактом застосування насильства до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, яке набрало законної сили, то рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях тих же працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КК України є цілком законним та таким, що відповідає вимогам закону та позиції Верховного суду України, яка викладена в п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.2003 року.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 24.01.2014 року зобов`язано службову особу Прокуратури Сумської області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, виконати вимоги ст.214 КПК України за повідомленням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 22.01.2014 року про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КК України.
31.01.2014 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження у звязку з відсутністю в діях першого заступника начальника Ковпаківського РВ СМУ ОСОБА_8 , начальника відділу карного розшуку Сумського міського управління ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_9 , заступника начальника ВКР СМУ ОСОБА_10 , начальника відділення відділу швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » УБОЗ ГУМВС України в Сумській області ОСОБА_11 та інших працівників міліції складу вказаного кримінального правопорушення.
Як зазначалось вище, єдиним мотивом для прийняття такого рішення стало те, що за фактом застосування насильства до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. ст.364,365 КК України та, оскільки ці статті є спеціальними по відношенню до ст.126 КК України, то і складу злочину передбаченого цією статтею в діях зазначених осіб немає.
Проте з такою позицією не можна погодитись, виходячи з насутпного.
Перелік підстав, для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, визначений ст. 284 КПК України . Зокрема, п.2 ч.1 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі установленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
У конкретному кримінальному провадженні доказування здійснюється з урахуванням вимог диспозиції статті КК, за якою кваліфікується діяння, що підлягає доказуванню.
Таким чином, досудове розслідування може бути закінчено, якщо немає необхідності у проведені ще будь яких слідчих ( розшукових) або негласних дій( розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна із версій , які виникли, не залишилась неперевіреною. Тобто виконані усі вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обстави , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», на яку в своїй постанові посилається слідчий, в жодному разі не зводиться до того, що якщо в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364,365 КК України, то це виключає наявність в діях особи складу іншого злочину, наприклад, злочину, передбаченого ст.126 КК України, і що при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.ст. 364,365 КК України не потрібно здійснювати перевірку та проводити розслідування в спосіб і порядок встановлений КПК України для з`ясування наявності в діях особи інших складів злочинів.
Натомість, в п.3 зазначеної Постанови вказано, що відповідальність за ст. 365 КК настає лише за умови, що дії службової особи були зумовлені її службовим становищем і пов`язані з її владними чи службовими повноваженнями. Якщо такого зв`язку не встановлено, дії винного за наявності до того підстав можуть кваліфікуватися за статтями названого Кодексу, що передбачають відповідальність за злочини проти особи, власності, громадського порядку тощо.
Як вбачається з відмовних матеріалів №04/2/1-131пр-09, дії працівників міліції розглядались саме з позиції та у зв`язку з службовими повноваженнями та службовим становищем. В той же час дії таких осіб не були перевірені на наявність ознак кримінального правопорушення, яке передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи.
За таких обставин, вважаю, що перевірка факту наявності чи відсутності в діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України слідчим не проводилась, і тому твердження про відсутність в діях зазначених в постанові слідчого осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КК України, - є необґрунтованими.
Враховуючи встановлені під час розгляду скарги обставини, вважаю, що винесена слідчим постанова від 31.01.2014 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали - поверненню до прокуратури Сумської області для проведення додаткової перевірки, в ході проведення якої необхідно у відповідності до вимог закону вжити всіх передбачених законом заходів спрямованих на встановлення дійсних та об`єктивних обставин справи і забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження внесеного до ЄРДР.
Керуючись ст. ст.9, 303-307 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1