Справа №11а-293,2007р. Головуючий в 1 -й інстанції
ст.190, ч.3 ст.358 КК Доповідач - Червоненко В.Я.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня місяця «06»
дня

Колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Червоненка
В.Я.

Суддів: Чупини
СП.

Жили I.E.

З участю
прокурора - Литвиненка
О.О.

Засудженої - ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
засудженої ОСОБА_1., адвоката ОСОБА_2.
на вирок місцевого суду Суворовського району м. Херсона від 06 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

- ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженка м. Ташкент країни
Узбекистан, українка, громадянка України, з вищою освітою, не заміжня, не
працююча, мешканка м. АДРЕСА_1, раніше судима:

- 04 квітня 2006
року Апеляційним судом Херсонської області

за ч.2 ст. 190,
ч.3 ст. 190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.3 ст.364, ст.70 КК

України на два
роки шість місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на три роки, із
конфіскацією

1/2 частини
майна, що належить засудженій на праві власності, -

Засуджена:

· за ч.2
ст. 190 КК
України на два роки позбавлення волі;

· за ч.3
ст.358 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді двох років
позбавлення волі.

В силу ч.4 ст.70
КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно
призначено покарання у вигляді трьох років і шести місяців позбавлення волі з
відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

2

Запобіжний захід
- утримання під
вартою.

Строк покарання
рахується з 27 березня 2006 року.

Стягнуто з
ОСОБА_1. 565 грн. 06 коп. судових
витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання
щодо речових доказів.

ОСОБА_1. вироком
суду першої інстанції визнана винною та засуджена за те, що вона в червні
місяці 2005 року в
м. Херсоні шляхом використання завідомо підробленого документа, а саме рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2005
року про визнання права власності на домобудівлю АДРЕСА_2за громадянином
ОСОБА_3., отримала в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації
витяг з Реєстру про право власності на цю домобудівлю на ім'я ОСОБА_4., і
незаконно, діючи повторно, шляхом обману громадянина ОСОБА_3. та нотаріуса
ОСОБА_5. придбала право власності на домобудівлю АДРЕСА_2, завідомо знаючи, що
ця домобудівля належить іншій особі - громадянину ОСОБА_6.

В
апеляціях:

- Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, не

оспорюючи правильність кваліфікації дій засудженої, ставить питання про
скасування

вироку як незаконного у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону та

невідповідністю призначеного судом покарання особі винної внаслідок його
надмірної

м'якості. Прокурор вказує на те, що суд при остаточному призначенні
покарання ОСОБА_1. за ч.4 ст.70 КК України в повному обсязі не врахував вирок
апеляційного суду

Херсонської області від 04 квітня 2006 року, яким остання була засуджена до
двох років і

шести місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з

організаційно-розпорядчими функціями строком на три роки, із конфіскацією
1/2 частини

майна, що належить засудженій на праві власності, та призначив покарання у
вигляді

трьох років шести місяців позбавлення волі без додаткового покарання, що
суперечить

вимогам ч.4 ст.70 КК України.

Просить
скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок і призначити
покарання ОСОБА_1.:

· за ч.2
ст. 190 КК
України у виді трьох років позбавлення волі;

· за ч.3
ст.358 КК України на два роки обмеження волі;

· за ч.1
ст.70, ст.72 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів на чотири
роки позбавлення волі;

·
за ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання
покарань остаточно призначити покарання у вигляді шести років позбавлення волі
з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на три роки, із конфіскацією 1/2 частини майна, що належить
засудженій на праві власності з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій
установі.

·
Засуджена ОСОБА_1. ставить питання про зміну вироку у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, вважаючи, що в її
діях відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а є
склад злочину, передбачений ч.3 ст.358
КК України.

В обґрунтування
своїх доводів ОСОБА_1. вказує, що потерпілого ОСОБА_6. не знала, не обманювала,
його довірою не зловживала і добровільної передачі прав на майно від
потерпілого не відбувалося. Вважає, що її дії охоплюються складом злочину за
ч.3 ст.358 КК України, а тому просить виправдати її за ч.2 ст. 190 КК України і
призначити остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком апеляційного суду
Херсонської області від 04 квітня 2006 року у виді двох років і шести місяців
позбавлення волі.

3

- Адвокат
ОСОБА_2. вважає вирок суду незаконним, просить його скасувати, виправдати
ОСОБА_1за ч.2 ст. 190 КК України і знизити їй покарання, посилаючись на ті ж
самі підстави, що і засуджена ОСОБА_1.

Заслухавши суддю
- доповідача, засуджену ОСОБА_1., яка підтримала свою апеляцію і апеляцію
адвоката в повному обсязі, а від останнього слова відмовилась, прокурора, який
підтримав свою апеляцію в повному обсязі, а з апеляцією засудженої та адвоката
не погодився за необґрунтованістю, дослідивши матеріали кримінальної справи і
перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої
ОСОБА_1. та адвоката ОСОБА_2. задоволенню не підлягає, а апеляція прокурора
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1. у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.3 ст.358 КК України, за які
вона засуджена при обставинах, встановлених судом першої інстанції і викладених
у вироку, підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в судовому
засіданні.

Так, на підставі
рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 лютого 2005 року про право
власності на домобудівлю АДРЕСА_1за громадянином ОСОБА_3 Херсонським державним
бюро технічної інвентаризації було прийнято рішення зареєструвати право
власності вказаної домобудівлі за ОСОБА_3(а.с.56, 57).

Згідно договору
купівлі-продажу від 22 червня 2005 року ОСОБА_3.
продав ОСОБА_1. житловий будинок з господарчими спорудами та побутовими
будівлями по вул. АДРЕСА_1, а згідно договору купівлі-продажу від 24 червня 2005 року ОСОБА_1.
продала цю домобудівлю ОСОБА_7.

Відповідно
договору дарування від 13
березня 2002 року
домобудівля по вул. АДРЕСА_1належить на праві приватної власності ОСОБА_6(а.с.69, 74, 82, 83, 90,91 інвентарної
справи).

Згідно довідки
Дніпровського районного суду м. Херсона від 29 березня 2006
року цивільна справа №2-930/2005
року за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_8., ОСОБА_6. про визнання права власності
на домобудівлю АДРЕСА_1не
розглядалась(а.с.63).

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 серпня 2005
року визнані недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1від 22 червня
2005 року між ОСОБА_3. і ОСОБА_1., та від 24 червня 2005 року між ОСОБА_1. і
ОСОБА_7. (а.с.66).

За висновками
експертизи від 20 квітня 2006 року №409 підпис в графі
„суддя" в рішенні суду №2-930/2005
року від 25 лютого 2005 року виконаний
не головуючим суддею і є підробленим (а.с.120-123).

Показами свідка
ОСОБА_5. про те, що вона, як приватний нотаріус, отримала від ОСОБА_1.
документи на будинок АДРЕСА_1, і не
підозрюючи в їх фіктивності, двічі посвідчила договори купівлі-продажу цього
будинку (а.с.321).

Таким чином,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі дослідив
обставини справи і давши оцінку доказам дійшов вірного висновку про винуватість
ОСОБА_1. в злочинах, передбачених ч.2 ст. 190,
ч.3 ст.358 КК України, оскільки в діях винної, під час скоєння даних
злочинів вбачається прямий умисел, за якого ОСОБА_1. усвідомлювала, що посягає
на чужу власність, на яку вона не має права, і шляхом обману ОСОБА_3. і
нотаріуса ОСОБА_5., використовуючи для цієї мети завідомо підроблене рішення
суду від 25 лютого 2005 року, незаконно
придбала право на домобудівлю АДРЕСА_1.

За таких
обставин, апеляції ОСОБА_1. і адвоката ОСОБА_2. задоволенню не підлягають.

4

Що стосується
міри покарання, обраної відносно ОСОБА_1., то вона визначена судом першої
інстанції відповідно до вимог статті 65
КК України, в межах санкцій ч.2 ст. 190,
ч.3 ст.358 КК України, з врахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого
злочину, особи винної та обставин, що пом'якшують покарання, а саме,
відшкодування завданого збитку, і, на думку суддів, воно є необхідним і
достатнім для виправлення засудженої й попередження здійснення нею нових
злочинів.

Проте,
призначаючи покарання ОСОБА_1. з застосуванням ч.4 ст.70 КК України суд припустився
помилки.

Так, суд при
остаточному призначенні покарання ОСОБА_1. за ч.4 ст.70 КК України в повному
обсязі не врахував вирок апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня 2006 року, яким
остання була засуджена до двох років і шести місяців позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на три роки, із конфіскацією 1/2 частини майна, що належить
засудженій на праві власності, та призначив покарання у вигляді трьох років
шести місяців позбавлення волі без додаткового покарання, зазначеного у
попередньому вироку, що суперечить вимогам ч.4 ст.70 КК України.

Цю помилку
колегія суддів виправляє шляхом винесення нового вироку задовольняючи частково
апеляцію прокурора.

Виходячи з наведеного,
керуючись ст.ст. 365,
366, 378, 379 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді справи задовольнити частково.

Вирок місцевого
суду Суворовського району м. Херсона від 06
грудня 2006 року, щодо
ОСОБА_1 в частині призначеного покарання -
скасувати.

Призначити
ОСОБА_1 покарання:

· за ч.2
ст. 190 КК
України у виді двох років позбавлення волі;

· за ч.3
ст.358 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді двох років
позбавлення волі.

В силу ч.4 ст.70
КК України шляхом часткового складання призначеного покарання і покарання за
вироком Апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня 2006 року остаточно
призначити покарання у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими
функціями строком на три роки, із конфіскацією 1/2 частини майна, що належить
засудженій на праві власності, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій
установі.

В іншій частині
вирок залишити без змін.

Вирок може бути
оскаржений і на нього може бути внесене касаційне подання прокурором до
Верховного Суду України через Апеляційний суд Херсонської області в місячний
строк з моменту його проголошення, а засудженою з моменту отримання копії
вироку.