ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року м. Мукачево Справа №0707/1801/2012-к
1/303/18/15
Номер рядка с.з. - 48
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ;
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3 ;
підсудного ОСОБА_4 ;
захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, працюючого приватним підприємцем, одруженого, який має на утриманні одну дитину, з вищою освітою, раніше не судимого,
за частиною першою ст. 368, частиною першою ст. 364 та частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України;

ВСТАНОВИВ:
З урахуванням постанови старшого прокурора прокуратури м. Мукачево ОСОБА_3 від 13.05.2015 (Т. 9, а.с. 220-226) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою ст. 368, частиною першою ст. 364 та частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України.
Так, ОСОБА_4 , працюючи начальником сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (надалі СГІРФО) Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, будучи службовою особою, в обов`язки якої входило забезпечення видачі паспортів громадянам України, в жовтні - листопаді 2007 року, по місцю своєї роботи за сприяння у прискореному виготовленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його видачу одержав від ОСОБА_6 хабар в сумі 1460 грн., при наступних обставинах.
29.10.2007 року начальник сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 18 в приміщенні СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області (м. Мукачево вул. Ярослава Мудрого, 8), діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали в його протиправному збагаченні, запропонував ОСОБА_6 за хабар в сумі 1260 грн. з використанням свого службового становища, вжити заходів щодо прискореного виготовлення в УГІРФО УМВС України в Закарпатській області паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , за що, цього ж дня, одержав від останнього 340 грн. необхідних для сплати державного мита за термінове виготовлення закордонного паспорта та частину обумовленої суми хабара в розмірі 460 грн..
Після цього, ОСОБА_4 , використавши своє службове становище та зав`язки в УГІРФО УМВС України в Закарпатській області, вжив заходів щодо прискореного виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та сплати за його виготовлення державного мита в подвійному розмірі, і в подальшому, коли останній 20.11.2007 року звернувся у СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри спрямовані на протиправне збагачення шляхом одержання другої частини незаконної грошової винагороди, в своєму службовому кабінеті видав ОСОБА_6 виготовлений на його ім`я закордонний паспорт, при цьому дізнавшись, що у ОСОБА_6 раніше обумовленої суми хабара в розмірі 800 грн, не було, збільшив раніше обумовлену суму другої частини хабара з 800 грн. до 1000 грн. та з метою її отримання в майбутньому, взяв у ОСОБА_6 посвідчення водія серії НОМЕР_1 в заставу.
В подальшому, 17.01.2008 року о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 у приміщенні свого службового кабінету, за вжиття заходів до прискореного виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та його видачу, одержав від ОСОБА_6 другу, збільшену частину раніше обумовленої суми хабара в розмірі 1000 грн., повернувши останньому взяте в нього в заставу посвідчення водія, після чого був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області.
Таким чином, ОСОБА_4 з використанням свого службового становища за вчиненні дій в інтересах ОСОБА_6 , за сприяння у виготовленні та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_6 одержав від останнього хабар в сумі 1460 грн..
Крім цього, ОСОБА_4 , працюючи начальником СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, став на шлях вчинення умисного особливо тяжкого злочину в сфері службової діяльності і в листопаді 2007 року вчинив зловживання службовим становищем, при наступних обставинах.
Так, в другій половині листопада 2007 року, начальник СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , знаходячись в автомобілі марки „Тоуоtа RАV 4 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 біля приміщення СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області (в м. Мукачево вул. Я.Мудрого, 8), діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, які полягали в його протиправному збагаченні шляхом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 1800 грн., якому він в кінці жовтня 2007 року за хабар в сумі 1260 грн. запропонував посприяти у прискореному виготовленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, знаючи про те, що останній являється раніше судимим, шляхом обману переконав ОСОБА_6 в тому, що раніше судимій особі неможливо отримати у відділі інформаційних технологій УМВС України в Закарпатській області довідку про відсутність судимості, без якої виготовлення та одержання закордонного паспорта неможливе, при цьому в дійсності закордонний паспорт ОСОБА_6 05.11.2007 року за сприяння ОСОБА_4 вже був виготовлений та 14.11.2007 року направлений з УГІРФО УМВС в Закарпатській області ОСОБА_4 для вручення власнику.
Далі, ОСОБА_4 , бажаючи реалізувати свій злочинний намір до кінця, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 згідно довідки ВІТ УМВС України в Закарпатській області, яка за вказівкою ОСОБА_4 16.11.2007 року була отримана та передана останньому працівницею СГІРФО Мукачівського МВ УМВС ОСОБА_7 , являється таким, що не має судимості у зв`язку з її погашенням, умисно не повідомив про це ОСОБА_6 , та недобросовісно використавши довіру з боку останнього, який знав його як начальника СГІРФО Мукачівського МВ УМВС та по цій причині довіряв йому, запевнив його в тому, що він з використанням свого службового становища та своїх зв`язків в м. Ужгороді може позитивно вирішити питання з виготовленням зазначеної довідки про відсутність судимості на його ім`я, хоча в дійсності не мав наміру цього робити, чим в такий спосіб схилив ОСОБА_6 передати йому наявні в останнього грошові кошти в сумі 1800 грн. для нібито сплати за виготовлення в м. Ужгороді зазначеної довідки, якими в подальшому протиправно заволодів.
Таким чином, внаслідок вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_4 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву престижу та авторитету органів Міністерства внутрішніх справ України, посадові особи яких зобов`язані неухильно дотримуватися Конституції та законів України, а також гарантованих ними прав, свобод та охоронюваних інтересів громадян України, та завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1800 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 , працюючи начальником СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, умисно, з корисливих мотивів, які полягали в його протиправному збагаченні, шляхом обману та зловживання довірою, в листопаді 2007 року заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду, при наступних обставинах.
Так, в другій половині листопада 2007 року, начальник СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , знаходячись в автомобілі марки „Тоуоtа RАV 4 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 біля приміщення СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області, що розташоване в м. Мукачево вул. Я.Мудрого, 8, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, які полягали в його протиправному збагаченні шляхом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 1800 грн., якому він в кінці жовтня 2007 року за хабар в сумі 1260 грн. запропонував посприяти у прискореному виготовленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, знаючи про те, що останній являється раніше судимим, шляхом обману переконав ОСОБА_6 в тому, що раніше судимій особі неможливо отримати у відділі інформаційних технологій УМВС України в Закарпатській області довідку про відсутність судимості, без якої виготовлення та одержання закордонного паспорта неможливе, при цьому закордонний паспорт останнього 05.11.2007 року за сприяння ОСОБА_4 вже був виготовлений і 14.11.2007 року направлений з УГІРФО УМВС в Закарпатській області ОСОБА_4 для вручення власнику.
Далі, ОСОБА_4 , бажаючи реалізувати свій злочинний намір до кінця, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 згідно довідки ВІТ УМВС України в Закарпатській області, яка за вказівкою ОСОБА_4 16.11.2007 року була отримана та передана останньому працівницею СГІРФО Мукачівського МВ УМВС, являється таким, що не має судимості у зв`язку з її погашенням, умисно не повідомив про це ОСОБА_6 , та недобросовісно використавши довіру з боку останнього, який знав його як начальника СГІРФО Мукачівського МВ УМВС га по цій причині довіряв йому, запевнив його в тому, що він з використанням свого службового становища та своїх зв`язків в м. Ужгороді може позитивно вирішити питання з виготовленням зазначеної довідки про відсутність судимості на його ім`я, хоча в дійсності не мав наміру цього робити, чим в такий спосіб схилив ОСОБА_6 передати йому наявні в останнього грошові кошти в сумі 1800 грн. для нібито сплати за виготовлення в м. Ужгороді зазначеної довідки, якими в подальшому протиправно заволодів.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за:
- частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України одержання хабара, тобто одержання службовою особою в будь - якому вигляді хабара за виконання в інтересах того хто дає хабара дії з використанням наданої їй влади чи службового становища;
- частиною першою статті 364 Кримінального кодексу України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, державним чи громадським інтересам;
- частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.
В судовому засіданні 15.06.2015 року підсудний ОСОБА_4 заявив клопотання, яке також підтримав його захисник ОСОБА_5 , про закриття кримінальної справи та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за статтями обвинувачення.
Прокурор заперечень проти цього не висловив, звернувши увагу суду на доцільність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.
Заслухавши доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи суд констатує наступне.
Згідно з частиною першою ст. 282 Кримінально процесуального кодексу України, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.
Частиною другою ст. 11-1 Кримінально процесуального кодексу України передбачає, що суд в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою ст. 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
При вирішенні заявленого підсудним клопотання суд також керується приписами частини другої ст. 4 та ст. 5 Кримінального кодексу України, якими передбачено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Санкція частини першої статті 368 Кримінального кодексу України (у редакції статті станом на момент винесення даної постанови, оскільки чинна станом на 2007 рік передбачала більш суворе покарання) передбачає кримінальну відповідальність у вигляді штрафу від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі спеціальною конфіскацією..
Санкція частини першої статті 364 Кримінального кодексу України (у редакції статті станом на 2007 рік, оскільки чинна, на момент винесення даної постанови передбачає більш тяжке покарання) передбачала кримінальну відповідальність у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на трок до трьох років.
Санкція частини першої ст. 190 Кримінального кодексу України (у редакції статті станом на 2007 рік) передбачала кримінальну відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Частинами другою та третьою ст. 12 Кримінального кодексу України передбачено, що злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
У відповідності з приписами частини першої ст. 49 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло три роки, і п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» 23.12.2005 №12 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 Кримінально процесуального кодексу України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 Кримінального кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що підсудному ОСОБА_4 інкримінується вчинення у період з 29.10.2007 по 17.01.2008 злочинів, передбачених частиною першою статті 368 (злочин середньої тяжкості), частиною першою статті 364 (злочин невеликої тяжкості) та частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (злочин невеликої тяжкості).
Отже, з часу вчинення злочинів пройшло більше п`яти років і перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, оскільки підсудний не ухилялася від слідства і суду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, наслідком чого є закриття справи.
В зв`язку з вищенаведеним, підлягають скасуванню також обрані відносно підсудного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (т. 4 а.с. 83)..
Речовий доказ по справі, а саме:
· кошти в сумі 1000 грн., які зберігаються в якості речових доказів у фінансовій частині Ужгородського МВ УМВС України слід конфіскувати в дохід держави (т. 1 а.с. 116, 117, 118).
· відеокасета з записом проведення огляду місця події, відеокасета марки «Sony Е-180», заводський №33СА352МF, реєстраційний №7/86 та аудіокасета марки «ТДК-90» реєстраційний №7/48 із записом зустрічі та розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що в якості речових доказів знаходяться при матеріалах кримінальної справи слід залишити при справі (т. 4 а.с. 55, 60);
· светр «Гольф», піджак та посвідчення співробітника УМВС України в Закарпатській області серії НОМЕР_3 від 07.09.2007 року на ім`я начальника СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів в прокуратури Закарпатської області слід повернути за належністю (т. 1 а.с. 124, 178).
Арешт на грошові кошти, які належали підсудному ОСОБА_4 було скасовано на підставі постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2010 (Т. 6, а.с. 234).

Керуючись частиною першою ст.ст. 7-1, 111, 282 Кримінально процесуального кодексу України та ст. 49 Кримінального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених частиною першою ст. 368, частиною першою ст. 364 та частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
2. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою ст. 368, частиною першою ст. 364 та частиною першою ст. 190 Кримінального кодексу України - закрити.
3. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування справи скасувати.
4. Речові докази по справі, а саме:
- кошти в сумі 1000 грн., які зберігаються в якості речових доказів у фінансовій частині Ужгородського МВ УМВС України конфіскувати в дохід держави;
- відеокасета з записом проведення огляду місця події, відеокасета марки «Sony Е-180», заводський №33СА352МF, реєстраційний №7/86 та аудіокасета марки «ТДК-90» реєстраційний №7/48 із записом зустрічі та розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що в якості речових доказів знаходяться при матеріалах кримінальної справи залишити при справі;
- светр «Гольф», піджак та посвідчення співробітника УМВС України в Закарпатській області серії НОМЕР_3 від 07.09.2007 року на ім`я начальника СГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів в прокуратури Закарпатської області - повернути за належністю.
5. На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий ОСОБА_1