Справа № 357/7509/15-к
1-кп/357/570/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2015 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 29.05.2015 року від старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області у кримінальному провадженні №0001643 від 23.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозабов`язаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 12.02.2004р. згідно постанови Зарічного районного суду в м. Суми застосовані примусові міри виховного характер, переданий під нагляд педагогічному колективу школи №12 м. Суми; 08.02.2005р. Ковпаковським районним судом в м. Суми за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч. З, ст. 186 ч. 2, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. 28.04.2006 року звільнений з Прилуцької ВК в Чернігівській області умовно-достроково з не відбутим строком в 1 рік 5 місяців 28 днів; 03.10.2006р. Ковпаковським районним судом в м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 14.04.2009р. звільнений з Кременчуцької ВК в Полтавській області умовно -достроково з не відбутим строком в 1 рік 2 місяці 15 днів; 15.07.2010р. Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 14.05.2014р. звільнений з Дергачівської ВК № 109 в Харківській області умовно -достроково з не відбутим строком 4 місяці 18 днів; 31.10.2014р. Новозаводським районний судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, ідент. ном. НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 23.04.2015р. близько 14 год. 30 хв., перебуваючи на Центральному ринку по вул. Ярмарковій, 4, в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, зайшов в торгівельний контейнер № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , побачивши в пластиковій коробці грошові кошти, намагався відкрито заволодіти грошовими коштами в сумі 3795 гривень, які належать ОСОБА_4 , поклавши їх до кишені жилетки, в яку був одягнутий, та, вийшовши з торгівельного контейнера, попрямував до виходу із ринку, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений на виході з ринку громадянами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, цивільний позов визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що приїхав в м.Біла Церква щоб побачити місто в якому ще не був, прогулювався по місту та зайшов на центральний ринок. Біля одного з металевих кіосків на базарі він помітив на прилавку коробку з грошовими коштами, а тому, використавши те, що продавець відволіклась, намагаючись дістати товар, викрав з коробки гроші, під час чого продавець обернулась, побачила його та почала кричати, а він намагався втікти, однак був затриманий громадянами, які його скрутили та видали працівникам міліції. Під час затримання частина грошей у нього із-за жилетки випала, частину вилучили працівники міліції під час затримання, грошові кошти потерпілій повернули. В даний час він розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, зобов`язується відшкодувати завдану його діями моральну шкоду потерпілій.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи

обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд з врахуванням позиції обвинуваченого прийшов до висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, суду показала що внаслідок дій обвинуваченого вона перенесла нервовий стрес, фізичний біль, так як під час затримання обвинувачений виривався та відбивався.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, заслухавши обвинувальну промову прокурора, оглянувши та дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали справи, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна( грабіж), за кваліфікуючою ознакою повторність, злочин не був завершений з причин, які не залежали від ОСОБА_5 , обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за злочини з користі, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу психічного інфантилізму з 2003 року.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаюється, чим активно сприяв розкриттю злочину, наведену обставину суд вважає такою, що пом`якшує відповідальність.

Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_5 суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив замах на новий тяжкий злочин з користі, раніше неодноразово був судимий за аналогічні злочини, суд вважає особу обвинуваченого такою, що становить підвищену суспільну небезпеку, виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст.71 КК України за сукупністю з попереднім вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2014 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 слід задовольнити в повному обсязі в сумі 3000грн. з врахуванням визнання позову обвинуваченим.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 застосовано тримання під вартою, підстав для зміни обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Речові докази- грошові кошти в сумі 3975грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 слід залишити потерпілій, судові витрати у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю з вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2014 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання у 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити до вступу вироку в законну силу та утримувати його в СІЗО Державного Департаменту України по виконанню покарань у м.Києві та Київській області, строки тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з 25.05.2015 року.

Речові докази- грошові кошти в сумі 3975грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 -залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3000грн. завданої моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6 Закаблук