Справа № 713/954/15-к
Провадження №1-кс/713/85/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2015 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2012 року по ст.ст.185 ч.1, 129 ч.1, 125 ч.2, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном три роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького РВ ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні посилається на те, що в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 06.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України.

Зазначає, що 06.06.2015 року, близько 01-30год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт з громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого переслідуючи умисну мету направлену на позбавлення життя останньою, розуміючи характер своїх дій та бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , в той час як потерпіла лежала на ліжку, з достатньою силою, наніс їй два удари дерев`яною битою в ділянку розташування життєво-важливих органів - скроневу ділянку голови з лівого боку, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів кісток черепа з забоєм речовини головного мозку. Смерть потерпілої ОСОБА_8 настала на місці події, відразу після нанесених їй ОСОБА_4 внаслідок множинних переломів кісток черепа із забоєм речовини головного мозку.

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, направленими на заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, (умисне вбивство) вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Відомості про дану подію 06.06.2015 року було внесено до ЄРДР за №0000320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім цього, 06.06.2015 року, близько 01-40 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 , після заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчинив конфлікт з очевидцем вказаного умисного вбивства громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого переслідуючи умисну мету направлену на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, розуміючи характер своїх дій та бажаючи завдати здоров`ю ОСОБА_7 значної шкоди, в той час як потерпілий лежав на ліжку, з достатньою силою, наніс йому один удар дерев`яною битою в ділянку розташування життєво-важливих органів - скроневу ділянку голови з правого боку, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку важкого ступеня.

Таким чином ОСОБА_4 , своїми умисними діями, направленими на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, (умисне тяжке тілесне ушкодження) умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відомості про дану подію 06.06.2015 року було внесено до ЄРДР за №0000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.06.2015 року кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за №0000320, 0000321 було об`єднано в одне провадження за №0000320.

06.06.2015 року о 22:25 год. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий і на даний час утримується в ІТТ при УМВС України в Чернівецькій області.

07.06.2015 року о 11 годин 55 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.1, ст.121 ч.1 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного гр. ОСОБА_4 вказав на обставини при яких він вчинив вищевказані кримінальні правопорушення.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків, протоколами ОМП, слідчим експериментом.

В діях ОСОБА_4 убачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст.115 ч.1 та ст.121 ч.1 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі та спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Стверджує, що у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянина України, вдівця, тимчасово не працюючого, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий 09.08.2012 року Кіцманським районним судом Чернівецької області, за ст.ст. 185 ч.1, 129 ч.1, 125 ч.2, 70 ч.1, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких і особливих тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 7 до 15 років.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є позбавлення підозрюваного ОСОБА_4 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкції статей передбачають досить суворе покарання, а також те, що ОСОБА_4 після вчиненим злочинів, з місця події скрився та переховувався від правоохоронних органів в іншому населеному пункті, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (впливати на свідків), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що виключає застосування навіть запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 підтримали клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовують свої доводи, документів, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1 , 258-258-5, 260, 261 КК України.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 06.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачені ст.115 ч.1 КК України.

06.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачені ст.121 ч.1 КК України.

07.06.2015 року кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР за №0000320, 0000321 було об`єднано в одне провадження за №0000320.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_4 07.06.2015 року о 11-55 год.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_4 отримав 08.06.2015 року о 09-30 год.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень (ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), (ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років), вчинення двох кримінальних правопорушень під час випробувального терміну за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.08.2012 року, за ст.ст. 185 ч.1, 129 ч.1, 125 ч.2, 70 ч.1, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та про недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Прокурором доведено також наявність обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу..

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість злочинів, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого, раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час трьох річного іспитового строку, по місцю проживання в с.Іспас, Вижницького району характеризується посередньо, не працює. Вказані обставини виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином прокурором доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється, незаконно впливати на свідків; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому суд дійшов до висновку про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи підозрюваного та захисника, що відносно ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж утримання під вартою у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки слідчим та прокурорм не доведено жодних ризиків є непереконливими та ґрунтується на припущеннях.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, то суд вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не потрібно.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.115, 176-178, 182-184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 22 год. 25 хв. 06 червня 2015 року. Строк дії ухвали - до 22 год. 25 хв. 04 серпня 2015 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1