Справа №
11-а-53207р. Головуюча в суді 1-ї інст. Деревінський С.М.
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач в
апел. інст. Письменний Г.О.
УХВАЛА

Іменем України

19
червня 2007 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі:

головуючого - судді Письменного Г.О.,

суддів
Ремеза П.М., Лещенка P.M., за участю прокурора Голубенко Г.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями прокурора м. Кіровограда,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 на вирок
Кіровського районного суду від 27 квітня 2007 року, яким к

ОСОБА_1, 1978 року народження, уродженець
с Новий Роздол,
Миколаївського району, Львівської області, українець, громадянин України, з
середньою освітою, житель с
Миколаївки, Кіровоградського району, Кіровоградської області, не працюючий,
судимий:

- 04.11.1996
року за ст. ст. 140 ч.2 та 3; 81 ч.3 КК

України на 4
роки позбавлення волі, з
конфіскацією

майна, умовно з іспитовим строком
на 3 роки;

- 07.10.1998
року за ст. 140 ч.2 КК України на 4 роки

позбавлення волі на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

звільнився 10.07.2002 року по відбуттю покарання,

засуджений за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_2, 1988 року народження,
уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, з середньою освітою,
не працюючий, проживаючий у АДРЕСА_1, не судимий, засуджений за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

2

Суд визнав винними
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у тому, що вони 25
лютого 2007 року, близько 14.00 год., знаходячись на території училища №
4 по вул. М.Конєва у м. Кіровограді, у нетверезому стані, за попередньою змовою
групою осіб, скоїли відкрите, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров'я
потерпшого, викрадення в ОСОБА_4 мобільного телефону, завдавши йому
матеріальної шкоди на загальну суму 1480,00 грн.

У зміненій
апеляції на даний вирок суду прокурор, не оспорюючи вірність висновків суду про
винність засуджених та кваліфікації їх дій, просить вирок змінити із-за
суворості призначеного ОСОБА_2 покарання, застосувавши до нього положення
статей 75, 76 КК України, а врешті вирок залишити без зміни.

Засуджений ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_3 просять також змінити
вирок суду і призначити покарання не пов'язане з реальним позбавленням волі,
вказуючи на те, що судом призначено надто суворе покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного ним злочину і не
враховано, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
розкаявся у вчиненому, що викрадений ним
мобільний телефон повернутий потерпілому.

Засуджений ОСОБА_1, просить також
змінити вирок суду і пом'якшити призначене йому покарання, вказуючи на те, що
судом не враховано, що він повністю
визнав свою вину і розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також хворіє на
туберкульоз легенів і потребує лікування.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав змінену апеляцію і просив суд
звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, пояснення засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які підтримали свої апеляції і просили суд пом'якшити
призначене їм покарання, а ОСОБА_2 не ізольовувати від суспільства, перевіривши
матеріали кримінально'і справи та доводи
апеляцій, судова палата вважає, що апеляції прокурора, засудженого
ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3 підлягають задоволенню, а апеляція засудженого
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Висновок суду
про винність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєні
відкритого викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, при вказаних у вироку суду
обставинах, обгрунтований дослідженими судом доказами, являється вірним і ніким
не оспорюється.

Разом з тим, призначаючи покарання
засудженому ОСОБА_2, суд недостатньо врахував, що він вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, що від злочину не настало тяжких
суспільно-небезпечних наслідків, що він проживає з матір'ю без батька,
матеріальна шкода повністю

3

відшкодована, що на думку колегії
суддів, дає можливість звільнити його
від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1, суд в
повній мірі та відповідно до вимог
статті 65 КК України, врахував, що він ніде не працює, раніше судимий за корисливі злочини і на шлях
виправлення фактично не став, а тому
обґрунтовано дійшов до висновку про можливість його виправлення позбавленням
волі в призначений строк.

За таких обставин, колегія суддів судової палати зважаючи на те, що суд призначив ОСОБА_1 покарання в межах діючого закону,
підстав вважати його занадто суворим не вбачає.

Керуючись статтями 362, 365 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора м. Кіровограда, засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 задовольнити, а апеляцію засудженого
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 квітня 2007 року стосовно ОСОБА_2- змінити.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому три роки
іспитового строку.

На підставі статті 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 періодично з'являтись для реєстрації та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2 скасувати і
звільнити його з-під варти негайно.

В решті цей вирок залишити без
зміни.