УХВАЛА
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
березня 2006 року м.Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого
- Гошовського Г.М., суддів - Дідика
В.М., Стана І.В., з участю прокурора - Сирохман Л.І.,

розглянув у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець і мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, неодружений,
судимий:

- 17.05. 2005 року за ч.І ст. 122 КК України
на 1 рік

позбавлення волі,
на підставі ст.75
КК України

звільнений
від відбування покарання з випробуванням

з
іспитовим строком 1 рік,

- 14.09.2005 року за ч.І ст.122 КК
України на 2 роки 6

місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України

звільнений від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком 2 роки,

-
4.10.2005 року за ч.І ст.122 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,
на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з
випробуванням іспитовим строком 2 роки,

-25.11.2005
року в порядку ст.ст.411,413 КПК України постановою суду призначено 4 роки 6
місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття
покарання з випробуванням, з істштовим стршшгЗтгокіг,

засуджений за
ч.І ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Справа: №128/07

Категорія: 11

Головуючий у
першій інстанції: Бедьо В.І..

Доповідач: Дідик
B.M.

На підставі ст. 71 КК
України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за постановою від 25.11.2005 року і за сукупністю
вироків остаточно до відбуття призначено 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Постановлено: запобіжний захід щодо ОСОБА_1. змінити з
підписки про невиїзд на взяття під варту; строк відбуття покарання рахувати з
часу його затримання, тобто з 15.11.2006 року; речові докази, тобто дерев»яну
скалку для розкатування тіста - знищити.

ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що 11 серпня 2006 року,
близько 22 години, в будинку по АДРЕСА_1, за місцем свого проживання, умисно
наніс декілька ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_2., заподіявши потерпілому
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить пом»якшити
покарання. Посилається на те, що його допомога потрібна матері, яка хворіє, він
визнав вину, щиро кається у вчиненому.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який вважав
вирок законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляції, апеляційний суд приходить до переконання, що вона до
задоволення не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини у вчинені злочину за обставин,
зазначених у вироку та правильність кваліфікації судом його дій ОСОБА_1. не
оспорює.

Покарання, в тому числі за сукупністю вироків, призначено
ОСОБА_1. з дотриманням вимог ст.ст. 65, 71 КК України: з врахуванням тяжкості
злочинів, даних про його особу, обставин, що обтяжують і пом»якшують покарання,
зокрема й тих, на які посилається засуджений. Окрім цього, згідно ч.4 ст.71 КК
України остаточне покарання за сукупністю вироків не може бути меншим від
покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського
міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року щодо нього - без змін.