АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
засудженої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було задоволено подання Оболонського районного ВКВІ міста Києва та звільнено засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року, після закінчення іспитового строку.

На вказану ухвалу, ОСОБА_7 , в інтересах засудженої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання Оболонського районного ВКВІ м. Києва про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без розгляду. На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, оскільки при розгляді подання суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того вказує, що судом було порушено право ОСОБА_6 на захист, яке виразилось у відсутності її захисника під час судового розгляду та позбавило його можливості заявити в судовому засіданні клопотання про залишення вказаного подання без розгляду, оскільки на момент розгляду справи за поданням ВКВІ в Оболонському районному суді м. Києва __________________________
Справа: 11-кп/796/222/2015
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
засуджена ОСОБА_6 згідно ч.1 ст. 89 КК України вже являлась особою, яка не має судимості, і додатково звільняти її від відбування покарання не було ніякої необхідності, тому що зняття судимості можливе лише до перебігу строків погашення судимості, передбачених ст. 89 КК України, а тому воно завжди є достроковим. При цьому посилається на п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення судимості і зняття судимості», де зазначено, що «зняття можливе лише непогашеної судимості», а якщо буде встановлено, що судимість вже погашена, то клопотання про її зняття залишається без розгляду, про що суддя виносить мотивовану ухвалу».

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року ОСОБА_6 була засуджена за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

19 листопада 2014 року, начальник Оболонського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва звернувся до суду з поданням про звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням 18 листопада 2014 року встановленого вироком суду іспитового строку, в період якого ОСОБА_6 нових злочинів не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягувалась та виконала покладені на неї судом обов`язки.

Пунктом 9 ч.1 ст. 537 КПК України встановлено, що серед інших питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, визначені частиною другою ст. 539 КПК України суд, в тому числі, вирішує питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Разом з тим, як видно з матеріалів провадження, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, суд розглянув подання ВКВІ без залучення захисника засудженої ОСОБА_6 , яка вчинила злочин у неповнолітньому віці, а тому, колегія суддів вважає слушними апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 в частині порушення судом права ОСОБА_6 на захист, які підлягають задоволенню.

Так, у відповідності з вимогами ст.ст. 409, 412 КПК України, однією з підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема коли судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Участь захисника, як установлюють приписи ст. 52 КПК України, є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, а відтак, суд мав при розгляді подання ВКВІ про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, залучити до участі у справі захисника засудженої ОСОБА_6 , оскільки як видно з матеріалів провадження, остання вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року була засуджена за злочин, вчинений нею у неповнолітньому віці і її захисником був залучений адвокат ОСОБА_7 .

Отже, порушення права засудженої на захист є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, що є мотивом скасування судового рішення, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд не вирішує питання щодо решти доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року, якою задоволеноподання Оболонського районного ВКВІ м. Києва та звільнено засуджену ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, призначеного за вироком Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2013 року скасувати та призначити новий розгляд цього подання в суді першої інстанції.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Так, згідно ч.1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Отже, приймаючи рішення про звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням 18 листопада 2014 року встановленого вироком суду іспитового строку, суд дійшов обґрунтованого висновку про її звільнення від подальшого відбування покарання, а доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 на момент розгляду судом клопотання ВКВІ вже являлась особою, яка не має судимості, і додатково звільняти її від відбування покарання не було ніякої необхідності, тому що зняття судимості можливе лише до перебігу строків погашення судимості, передбачених ст. 89 КК України, позбавлені правових підстав і задоволенню не підлягають.

Таким чином, судове рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.