Снятинський районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-57/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - Боднарук М.В..

cекретаря - Лакусти М.З.

з участю: прокурора - Божи І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, з освітою незакінченою вищою, приватного підприємця, не одруженого, українця, раніше не судимого, громадянина України за ст.ст. 172 ч.1, 366 ч.1 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 вчинив грубе порушення законодавства про працю та службове підроблення, при таких обставинах:

Так підсудний будучи приватним підприємцем не уклав з ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трудових угод, не зареєстрував їх в Косівському міськрайонному центрі зайнятості і не вніс відповідні записи про працевлаштування в трудові книжки вказаних працівників. Крім того, без документального підтвердження виплачував ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заробітну плату і протягом періоду з серпня 2008 року по грудень 2009 року не подавав відповідні дані в державні контролюючі органи, в результаті чого грубо порушив законодавство про працю та Конституційні права вказаних працівників на соціальний захист, що включає в себе право на пенсійне забезпечення, соціальне забезпечення в разі втрати працездатності, на випадок безробіття та на відпочинок.

Крім цього у період з серпня 2008 року по грудень 2009 року підсудний будучи службовою особою відповідальною за ведення первинної документації, та оформлення бухгалтерської і податкової звітності, маючи трьох найманих працівників, які працювали в нього без укладення трудових угод, не подавав звіти до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі, а при подачі звітності в Снятинську державну податкову інспекцію, умисно діючи в особистих інтересах та з корисливих мотивів не відображав у звітних даних, які являються офіційними документами, фактичну чисельність штатних працівників. У результаті цього він призвів до перекручування державної статистичної звітності і не сплатив до державного бюджету податок з доходів фізичних осіб на суму

5 619 грн. 38 коп. та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на ПФУ на суму 14 995, 02 грн.; чим спричинив державним інтересам шкоду на загальну суму 20 614, 58 грн.

Підсудний свою вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю, продажем продуктів харчування і в квітні 2008 року почав займатися виготовленням бетонних виробів. Підприємницьку діяльність з виготовлення бетонних виробів здійснював в смт. Заболотів на території колишніх хімічних складів. Прийняв на роботу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Договорів про прийняття на роботу з ними не укладав, відміток у трудових книжках не робив, відповідно і не подавав звіти до Управління ПФУ про наявність вищезазначених осіб. Заробітну плату виплачував особисто в залежності від того скільки часу і яку роботу вони виконували. Бажає не досліджувати докази щодо визнання ним фактичних обставин справи.

Суд беручи до уваги, що покази підсудного повністю відповідають фактичним обставинам справи, не досліджуючи доказів щодо визнаних підсудним обставин справи, приходить до висновку, що винність підсудного у вчиненні злочину передбаченого ст.ст. 172 ч.1, 366 ч.1 КК України доведена повністю і його діяння слід кваліфікувати за ст. ст. 172 ч.1, 366 ч.1 КК України, так як він вчинив грубе порушення законодавства про працю та службове підроблення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного. До помякшуючих покарання обставин суд відносить щиросердечне розкаяння підсудного, добровільне відшкодування завданих збитків, позитивну характеристику з місця проживання підсудного, з урахуванням особи підсудного, добровільного відшкодування спричиненої шкоди та враховуючи те, що в підсудного немає найманих працівників, суд вважає за можливе не застосувати до нього додаткове покарання в вигляді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю застосувавши ст. 69 ч.2 КК України. Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.ст.172 ч. 1, 366 ч.1 КК України та призначити йому покарання за ст. 172 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень; за ст. 366 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 69 ч.2 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн., без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду протягом 15 діб з моменту проголошення через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Голова Снятинського районного суду ОСОБА_5