В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/1301/15-к
Провадження № 1-кп/0274/219/15
19.05.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження № 274/1301/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Торгаї, Сірогізьського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.09.2014 року за ст. 164 ч.1 КК України на 100 годин громадських робіт,
за ч. 2 ст. 389 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
захисника - ОСОБА_5 ,
05.09.2014 року ОСОБА_3 був засуджений Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт.
11.12.2014 року засуджений ОСОБА_3 поставлений на облік до Бердичівського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, де останній був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. Цього ж дня в Бердичівському ВКВІ, засуджений ОСОБА_3 отримав направлення до Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №7 м.Бердичева, для відбування призначеного вироком суду покарання у вигляді громадських робіт.
12.12.2014 засуджений ОСОБА_3 з`явився до МК ВЖРЕП №7, де був ознайомлений з порядком відпрацювання громадських робіт та датою їх початку.
Однак, засуджений ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на ухилення від відбування громадських робіт та реалізуючи його, 15.12.2014 до МК ВЖРЕП №7 для відбування громадських робіт в період з 26.12.2014 по 11.01.2015 року не з`явився, таким чином допустивши 9 прогулів.
12.01.2015 засудженому ОСОБА_3 інспектором Бердичівського ВКВІ було винесено перше офіційне застереження у виді письмового попередження за невихід для відбування громадських робіт та за неявку на реєстрацію до Бердичівського ВКВІ. Після чого засуджений ОСОБА_3 приступив до відбування громадських робіт та працюючи з 12.01 2014 до 16.01.2015 включно, відпрацював 20 годин громадських робіт.
Починаючи з 19.01.2015 засуджений ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на ухилення від відбування громадських робіт та реалізуючи його, без поважних причин не з`являвся для відбування громадських робіт, а також для реєстрації в Бердичівському ВКВІ.
11.02.2015 року засудженому ОСОБА_3 в приміщені Бердичівського ВКВІ було винесено друге офіційне застереження у виді письмового попередження за невихід для відпрацювання громадських робіт та за неявку на реєстрацію до Бердичівського ВКВІ. Однак засуджений ОСОБА_3 належних висновків не зробив та продовжує ухилятися ви відбування громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_3 умисно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання та станом на 27.02.2015 без поважних причин не відпрацював 80 годин, з призначених йому 100 годин громадських робіт.
Кримінальна відповідальність за вчинення дій в яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 просить затвердити суд укладену угоду про визнання винуватості. Вказав, що вину у вчиненні злочину визнає повністю, розуміє наслідки затвердження судом даної угоди.
Прокурор не заперечив проти затвердження судом угоди про визнання винуватості та вважає можливим призначити покарання, узгоджене сторонами.
Захисник вважає, що угода про визнання винуватості може бути укладена судом, оскільки ОСОБА_3 не заперечує проти цього.
Згідно укладеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 щиро розкаявся, надав слідству зізнавальні покази і зобовязується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час досудового розслідування та у судовому провадженні. Сторони узгодили покарання за ст.389 ч.2 КК України у виді арешту строком на 1 місяць та згідно ч.1 ст. 71, ст.72 КК України, повністю приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 05.09.2014 року та визначити остаточне покарання у виді арешту строком на 1 місяць 10 днів.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Бердичівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідає ст.ст. 468, 469,470, 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального кодексу України, дії ОСОБА_3 , за ст.389 ч.2 КК України кваліфіковано вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , взятих на себе угодою зобов"язань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 314, 369, 370,371, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 березня 2015 року в м. Бердичеві між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Бердичівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
На підставі ст. 71, ст.72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 05.09.2014 року, а саме: невідбутих 80 годин громадських робіт, що дорівнює 10 днів арешту, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: