Справа №2022/1-57/11
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Каліберди В.А.

з участю : секретаря Пушкар І.М.

прокурора Лисенко В.Ю.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальну справу за звинуваченням :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, одруженого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 13 вересня 2010 року близько 12-ї години, маючи намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на земельній ділянці по вул. 60-річчя Жовтня №9 в с. Камяне Краснокутського району Харківської області, яка належить ОСОБА_3, на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та ОСОБА_3, вчинив його побиття, під час якого навмисно наніс йому удари рукою в обличчя та живіт, а також наніс удар ногою, взутою в кросівок, по грудній клітині, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота забоєм гематомою в області лівої половини тулуба з розривом селезінки, ускладнившись у своєму протіканні крововиливом в черевну порожнину, які згідно акту судово-медичної експертизи №77-КК/10 від 11.11.2010 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, 13 вересня 2010 року близько 11-00 год приїхав до своєї сестри ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, після чого разом з ОСОБА_5, ОСОБА_4 вирішили піти до матері, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_6. Близько 12 год, коли він приїхав до матері та вийшов на земельну ділянку, де помітивши ОСОБА_3 почав виясняти з ним стосунки через побиття ОСОБА_3 його матері ОСОБА_6, в ході яких почав наносити ОСОБА_3 удари в обличчя, по тулубу та в живіт. Помітивши на обличчі у ОСОБА_3 кров, ОСОБА_2 припинив свої дії.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_3 суду пояснив, що 13 вересня 2010 року близько 11 год 40 хв, взявши з подвіря мішок, він пішов на присадибну земельну ділянку назбирати гарбузів. Коли повертався назад, то помітив, як до нього підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які почали наносити йому палками удари по тулубі. Після чого до ОСОБА_3 підбіг ОСОБА_2, який також почав наносити йому удари в обличчя, живіт та грудну клітину. Після того, як бійка припинилася, він дійшов до свого будинку, де донька викликала швидку допомогу та його було госпіталізовано до Краснокутської центральної районної лікарні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що близько 12-00 год. 13.09.2010 року вона та ОСОБА_7 йшли по дорозі до будинку матері, і дійшовши до городу, помітили, що біля дороги відбувалася бійка між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому вони знаходилися на городі ОСОБА_3

З метою припинення бійки вони прискорили темп та коли підбігли до них, то помітила, що ОСОБА_3 наніс удар правою рукою в грудну клітину ОСОБА_2М, після чого останній штовхнув руками в грудну клітину ОСОБА_3, який від поштовху упав на землю на мішок з гарбузами. ОСОБА_3 піднявся і став висловлюватися на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, при цьому знову наніс удар правою рукою по тулубу ОСОБА_2 в область лівого плеча. ОСОБА_2 у відповідь на дії ОСОБА_3 наніс йому удар правою рукою, стислою в кулак, в область носа.

ОСОБА_3 на землю від удару ОСОБА_2 не падав, але самостійно присів, зігнувши ноги в суглобах. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спочатку намагалися відтягти ОСОБА_2 від ОСОБА_3, і коли їм це не вдалося, вона помітила біля себе палку у вигляді дубця, і взявши її в праву руку, намагалася їх розмирити. В цей час вона помітила, як ОСОБА_2 наніс удар правою рукою, стислою в кулак, в живіт ОСОБА_3, від якого він упав на землю.

Коли ОСОБА_4 їх розмиряла, то можливо не навмисно і могла зачепити ОСОБА_3 дубцем, який тримала в руках, але навмисно вона його не била і наміру на спричинення йому тілесних ушкоджень не мала. ОСОБА_3 в цей час, коли лежав на землі, продовжував висловлюватися нецензурною лайкою на адресу присутніх. Крім цього ОСОБА_3 погрожував позбавити життя її матір ОСОБА_6. Вона помітила на обличчі ОСОБА_3 кров і втекла з місця пригоди разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_2, після чого бійка припинилася, при цьому ОСОБА_3, який там залишився, зібрав в мішок гарбузи та пішов з городу до подвіря. Відносини між їх сімями неприязні, так як ОСОБА_3 на протязі 20 років ображає їх матір ОСОБА_6, неодноразово її бив, і навіть пізніше згодом їй стало відомо, що саме 7.09.2010 року ОСОБА_3 побив її матір, можливо саме між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла бійка із-за матері. Вона нанесла 2 удари по них обох, після чого відійшла в бік, але наміру на спричинення тілесних ушкоджень саме ОСОБА_3 вона не мала, і саме куди вона наносила удари вона вказати не може.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що близько 12-00 год. 13.09.2010 року разом з ОСОБА_4 йшли по дорозі до будинку матері, і дійшовши до городу, помітили, що біля дороги відбувалася бійка між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому вони знаходилися на городі ОСОБА_3. Разом із сестрою з метою припинення бійки прискорили темп та побігли до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Коли вона підбігла до них, то помітила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стояли на ногах, при цьому ОСОБА_3 наніс удар правою рукою в грудну клітину, після чого ОСОБА_2 штовхнув руками в грудну клітину ОСОБА_3, який від поштовху ОСОБА_2 упав на землю, при цьому на правий бік на мішок з гарбузами. ОСОБА_3 піднявся і став висловлюватися на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та знову наніс удар правою рукою по тулубу ОСОБА_2 в область лівого плеча. ОСОБА_2 у відповідь на дії ОСОБА_3 наніс йому удар правою рукою, стислою в кулак, в голову - в область носа. Вони спочатку намагалися відтягти ОСОБА_2 від ОСОБА_3, але коли їм це не вдалося, ОСОБА_5 помітила біля себе дубець, яким намагалася ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розмирити.

В цей час вона помітила, як ОСОБА_2 наніс удар правою рукою, стислою в кулак, в живіт ОСОБА_3, який на цей час стояв. Від вказаного удару ОСОБА_3 упав на землю, де продовжував висловлюватися нецензурною лайкою на адресу присутніх. Крім цього, ОСОБА_3 погрожував позбавити життя її матір ОСОБА_6. Помітивши на обличчі ОСОБА_3 кров, втекла з місця пригоди разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, після чого бійка припинилася, при цьому ОСОБА_3, який там залишився, зібрав в мішок гарбузи та пішов з городу до подвіря. Відносини між ними неприязні, так як ОСОБА_3 на протязі 20 років ображає матір ОСОБА_6, неодноразово її бив, і навіть пізніше згодом їй стало відомо, що саме 07.09.2010 року ОСОБА_3 побив її матір, можливо саме між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла бійка із-за матері.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що 07.09.2010 року вона до обіду знаходилася на власному подвірї домоволодіння, де займалася господарством. Після цього вона зателефонувала доньці ОСОБА_4, яку попрохала до неї приїхати та забрати кошти за продаж порося. Після цього вона зайшла до будинку, де закривала томатний сік. Близько 17-30 год. вона почула, що в дворі щось відбувалося, так як гуси кричали. ОСОБА_6 вийшла з будинку на власне подвіря, де помітила, як сусід ОСОБА_3 ходив біля вікон будинку, при цьому в руках у нього вона помітила палицю. Вона сама запитала у ОСОБА_3, що він робить на її подвірї, який їй відповів, щоб вона віддала гроші. ОСОБА_3 відійшовши від вікна близько 3 метрів, наблизився до неї та наніс палкою 2 удари їй по голові, 1 удар по спині, 1 удар по спині в область попереку, 1 удар по тулубу з правого боку. Вона стала голосно кричати та кликати на допомогу, з вуха в цей час йшла кров. ОСОБА_3 злякався та переліз через забір до власного подвіря. Через 5 хв. вона помітила, як до хвірточки її подвіря наблизилися ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_8. З іншого боку їй на допомогу біг сусід ОСОБА_9, який забіг на її подвіря і разом з ним зателефонували до доньки ОСОБА_4 Цього дня бійки більше не було. По приїзду ОСОБА_4, остання викликала швидку допомогу та зателефонувала працівникам міліції. Відносини між їх сімями неприязні, так як ОСОБА_3 на протязі 20 років її ображає, неодноразово бив, і з цього приводу вона зверталася до працівників міліції. Бійку ОСОБА_3 із сином ОСОБА_2 13 вересня 2010 року вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що потерпілий ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки з мешканцями села, в тому числі і з ОСОБА_6, ображає брутальною лайкою, вживає алкогольні напої. Бійку, яка відбувалася 13 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду надала аналогічні свідчення свідка ОСОБА_10

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила, що13.09.2010 року вона перебувала у своєї сестри ОСОБА_13 в с. Рябоконево Краснокутського району Харківської області. Крім цього 13.09.2010 року вона та ОСОБА_13 близько 11-30 год. приїхали до батьків в с. Камяне Краснокутського району Харківської області. По дорозі вона зустріла ОСОБА_2, який їхав на скутері разом з ОСОБА_5 з с. Камяного в напрямку с. Костянтинівка Краснокутського району Харківської області.

Коли вона зайшла до подвіря, то помітила, що батько ОСОБА_3 лежав непритомний на східцях будинку, при цьому на обличчі у нього була кров. Вона разом з сестрою та мамою занесли батька в кімнату будинку, де поклали на диван і викликали швидку медичну допомогу та працівників міліції. По приїзду швидкої допомоги, її батька ОСОБА_3 було госпіталізовано до Краснокутської ЦРЛ. Зі слів батька їй стало відомо, що його побив ОСОБА_2. ОСОБА_12 відомо, що між їхньою сімєю та сімєю ОСОБА_6 на протязі 20 років склалися неприязні відносини.

Окрім повного визнання своєї вини обєктивно винність підсудного ОСОБА_2 підтверджується зібраними по справі матеріалами, а саме :

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 (а.с.105);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (а.с.104);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 (а.с.103);

- даними з протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2, в ході якого останній дав свідчення про обставини скоєного ним злочину (а.с.114-117);

- даними з протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, під час якої ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєнні злочину (а.с.88-90);

- висновком судово-медичної експертизи №77 КК/10 від 11.11.2010 року, згідно якого у ОСОБА_3 маються тяжкі тілесні ушкодження, які могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_3 та підсудний ОСОБА_2 (а.с.124-126).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, так як він здійснив :

- умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який в силу ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_2 судом встановлено, що він тимчасово не працює, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Краснокутської ЦРЛ не перебуває, згідно акта №980 амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи від 02.11.2010 року зазначено, що тривала конфліктна ситуація з потерпілим ОСОБА_3 сприяла накопиченню у підсудного ОСОБА_2 емоційного стресу, що й призвело до емоційного вибуху.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного ОСОБА_2 згідно зі ст. 66 КК України, являється щире каяття в скоєному злочині та часткове відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2, згідно зі ст.67 КК України судом не встановлено.

Підсудному суд призначає покарання, необхідне та достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу підсудного, враховуючи щире каяття підсудного, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізо ляції його від суспільства, тобто суд вважає можливим призначити підсудному міру покарання, не повязану з позбавленням волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Потерпілим ОСОБА_3 заявлений цивільний позов на суму 22500 грн.

Судові витрати по справі відсутні.

Стосовно речових доказів по справі, то суд вирішує їх з урахуванням вимог ст.81 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі, а саме : поліетиленовий пакет зеленого кольору, опечатаний биркою з підписами понятих, в якому мається один дубець та частини палок знищити.

Цивільний позов ОСОБА_3, заявлений ним в ході досудового слідства в розмірі 22 500 грн, якому в ході судового засідання потерпілим не дано належного обґрунтування - залишити без розгляду, а також суд приймає до уваги той факт, що підсудним ОСОБА_2 частково відшкодовано потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду, при цьому суд розяснює потерпілому його право на звернення до суду з обґрунтованим цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення шляхом надання апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

Головуючий : суддя В.А. Каліберда