Справа№10-18 Головуючий
Категорія: 190 ч.4 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року колегія суддів судової палати
з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Смірнової В.В.

суддів Грішина Г.А., Форменка О.В.

з участю прокурора Шаіпова P.P.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляцію прокурора Київського району міста Донецька
на постанову Київського районного суду міста Донецька від 10 січня 2007 року про обрання
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с.
Металіст Артемівського району Донецької області,
громадянина України, одруженого, раніше не судимого; що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

25 грудня 2006 року прокурором
Київського району міста Донецька було порушено кримінальну справу у відношенні
ОСОБА_1, за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

27 грудня 2006
року об 11 годині
на підставі ст. 115 КПК
України за підозрою у вчиненні зазначеного злочину був затриманий ОСОБА_1

Постановою судді
Київського районного суду міста Донецька від 29 грудня 2006
року зтрок затримання підозрюваного під вартою продовжено до 5 січня 2007 року.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 4
січня 2007 року
було пред'явлено обвинувачення в тому, що він своїми умисними діями скоїв
заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою у групі
осіб, в особливо великих розмірах, тобто скоїв злочин передбачений ч.4 ст. 190 КК України.

Постановою судді
Київського районного суду міста Донецька від 10 січня 2007
року щодо обвинуваченого ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд.

В апеляції прокурора Київського району міста Донецька
ставиться питання про скасування постанови суду та направлення подання на новий
судовий розгляд. Мотивував тим, що обвинувачений скоїв злочин, санкція статті
якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 5 до 12 років..

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, просив постанову
суду скасувати, ознайомившись з витребуваними матеріалами справи, на підставі
яких був застосований запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд щодо
обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає
задоволенню.

Згідно з
вимогами ст. 148 КПК
України, міри запобіжного заходу застосовуються за наявності достатніх підстав
вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства
і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини
по кримінальній справі або продовжувати злочинну діяльність. Тримання під
вартою розглядається як винятковий запобіжний захід, котрий застосовується лише
тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть
не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки.

В матеріалах справи відсутні фактичні дані, а також їх не наводить і
прокурор у своїй апеляції, що давали б підстави вважати, що обвинувачений
має намір ухилитися від слідства і суду, або перешкоджати встановленню істини
по справі. Навпаки, матеріали справи, з достатньою вірогідністю надають
можливість прогнозувати поведінку обвинуваченого по добросовісному виконанню
ним в майбутньому процесуальних обов'язків.

Відмовляючи в
задоволенні подання слідчого про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту, суд достатньо врахував дані про його особу, який
раніше не судимий, має постійне місце мешкання, родину, позитивно
характеризується, визнає свою провину у скоєному злочині та сприяє його
розкриттю.

Доводи апелянта,
що сама тяжкість інкриміновано злочину дає підстави для обрання такого сурового
запобіжного заходу не грунтуються на законі та не беруться до уваги колегією.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів, вважає, що сукупність наведених обставин свідчить
про те, що у обвинуваченого існують такі фактори, котрі стримуватимуть його від
порушення покладених на нього обов'язків, при обранні, відносно нього, більш
м'якого запобіжного заходу, ніж того, що вимагає слідчий та прокурор.

Колегія суддів
вважає, що місцевий суд правильно прийшов до висновку про відмову в обранні
міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_1

На підставі
викладеного, керуючись вимогами ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Київського району міста Донецька
залишити без задоволення.

Постанову судді
Київського районного суду міста Донецька від 10 січня 2007
року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
щодо ОСОБА_1 -
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає, на неї не може бути внесене подання прокурора.