Справа
№ 1-63/07
ВИРОК

Іменем України

06.02.2007 р. м.
Гола Пристань

Голопристанський
районний суд в складі:

головуючого
судді Попова В.Ф.

при
секретарі Соловйовій Ю.А.

з участю
прокурора Кравченко І.В.,

потерпілого
ОСОБА_1,

адвоката
ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань кримінальну
справу по обвинуваченню :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився АДРЕСА_1, громадянин України, освіта неповна середня,
не одружений, не працює, раніше не засуджений в силу ст. 8 9 КК України,
проживає АДРЕСА_2

області,

за ч. 2
ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

13.10.2006 року, між 21-22 годинами вечора, ОСОБА_3,в с.
Геройське Голопристанського району Херсонської області, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, біля магазину-бару, розташованого по вул. Оводовського
1, під час сварки з ОСОБА_1, що виникла на грунті раптових особистих неприязних
стосунків, умисно, з метою вбивства, наніс ОСОБА_1 удар ножем в груди попавши в
серце, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких могла
настати смерть, але не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від
його волі, оскільки був затриманий сторонніми особами і потерпілому своєчасно
надано медичну допомогу.

Підсудний ОСОБА_3 вину визнав частково і пояснив,що
будучи в барі с. Геройське познайомився з сином потерпілого ОСОБА_4 Коли вийшли
на вулицю розмовляти то вийшов потерпілий і йому здалося, що побились з його
сином. Тому він кинувся битись. Син також став наносити удари. Люди що вийшли
на вулицю бійку припинили. Пішов до мотоцикла,який стояв на відстані трьох
метрів, де взяв ніж і з метою встановлення за що побили, став підходити до
потерпілого, запитуючи за що побили. Він сказав щоб їхав додому бо вже своє
отримав. Коли наблизився до нього то він наніс удар рукою в обличчя. У
відповідь на це наніс йому удар ножем в груди, але вбивати його не хотів. ;

2

Підсудний
вважає, що він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, але умислу
на вбивство не мав.

Незважаючи на те
, що підсудний вину визнає частково, суд вважає, що його вина в замаху на
умисне вбивство повністю доведено і крім його показів вона підтверджується
слідуючими доказами:

Показами
потерпілого ОСОБА_1 який пояснив, що 13.10.2006 року були в барі разом із сином
та членами бригади з якими працювали в селі Геройське. Всі вживали спиртне.
Оскільки є старшим в бригаді, то пив тільки пиво, щоб бути тверезому. Коли
прийшов ОСОБА_3 то він без запрошення сів за стіл, почав чіплятись до сина та
хлопця, що сидів рядом. Він був дуже п'яний. Вони з сином вийшли на вулицю.
Коли вийшов за ними, то побачив, що син та ОСОБА_3 розмовляли на підвищених
тонах, тому забрав сина і сказав , щоб він зайшов в бар. ОСОБА_3 став виганяти
і сказав, щоб він їхав додому, бо зрозумів що конфлікт може продовжитись. Він
стояв біля мотоцикла, потім підійшов і вдарив у груди. Ножа в руках у нього не
бачив, але миттєво відреагував на це, схватив
його і разом впали на землю. Тільки тоді побачив у нього в руках ніж.
Підбігли хлопці, розтягли і стали наносити удари Городкжу, забрали ніж і
затримали його.

Із оголошених в
судовому засіданні показів ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_3 був в сильному стані
алкогольного сп'яніння. Коли вийшли на вулицю, то він під час розмови,
безпричинно наніс удар кулаком в груди. В цей час з бару вийшов батько. Між ним
та ОСОБА_3 почалась сварка і вони нанесли один одному по декілька ударів. їх
розтягли присутні. ОСОБА_3 пішов до мотоцикла, а з батьком стали заходити в
бар. Сам зайшов, а батько затримався на порозі. Зайшовши в бар знову почув
крики, вийшовши на вулицю побачив, що батько лежить на землі, а ОСОБА_3 тримали
місцеві жителі і сказали , що він підрізав батька.(а.с. 133-134)

Із оголошених в
судовому засіданні показів ОСОБА_5 ОСОБА_6 слідує, що раніше незнайомий ОСОБА_3
вів себе визиваюче і за столом у нього з ОСОБА_4 стався конфлікт. Вони вийшли
на вулицю і розмовляли. ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_4 кулаком в груди і вони побились.
їх розборонили. Вийшовший з бару ОСОБА_1 сказав, щоб син зайшов в бар. ОСОБА_3
пішов до мотоцикла. Всі стали заходити в бар а ОСОБА_1 залишився. ОСОБА_6
доповнив, що як повернувся до ОСОБА_1 ОСОБА_3 - не бачив, тільки вже помітив,
що ОСОБА_1 схилився над ОСОБА_3 і в цей момент побачив в його руках ніж.
ОСОБА_3 встиг ним нанести удар ОСОБА_4 Повернулись і затримали його, забравши
ніж.(а.с.135-140)

Допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 пояснили, що прийшовши до бару
побачили пораненого ОСОБА_4 та лежачого на землі затриманого ОСОБА_3. Недалеко
лежав ніж. Присутні розповіли, що ОСОБА_3 вдарив ножем потерпілого.

Із оголошених судом показів свідка ОСОБА_9 слідує, що
після того як потерпілого повезли в лікарню і чекали працівників міліції, то
члени бригади потерпілого періодично підходили до зв'язаного ОСОБА_3 і наносили
йому удари , будучи обуреними тим, що він підрізав їхнього товариша.

3

Відповідно до
протоколу добровільної видачі, ОСОБА_7 видала ніж який вона підібрала біля бару
прибувши за викликом на місце злочину, (а.с.9)

Як слідує з
висновка медико-криміналістичної експертизи на футболці потерпілого виявлено
пошкодження, яке є колото-різаним і виникло від дії колото-різаного предмета
типа клинка-ножа. Не виключено, що пошкодження футболки спричинено ножем
наданим на експертизу, (а.с.76-79)

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 спричинено колото-різане поранення
грудної клітини зліва в 3-му міжребер'ї з пошкодженням лівого передсердя серця,
яке супроводжувалось гемоперікардіумом (кров навколо сердечної сумки 200-250
мл.), гемотраксом зліва(кров в лівій плевральній порожнині 700 мл.), що ускладнилася
лівосторонньою гіпостатичною пневмонією, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень по критерію небезпеки для життя. ( а.с.28-29)

При відтворенні
обстановки та обставин події злочину як потерпілий так і підсудний показали
механізм спричинення тілесного ушкодження, (а.с.30-40)

Утворення
тілесних ушкоджень можливо при обставинах вказаних як потерпілим так і
підсудним, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, (а.с.44-45)

Вищенаведенні
докази дають суду підстави визнати доведенним факт спричинення тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_3

Суд критично
відноситься до показів підсудного про те, що він не мав умислу на вбивство
потерпілого, а ніж взяв щоб налякати ОСОБА_4, оскільки вони спростовуються не
тільки показами потерпілого, свідків, іншими вищенаведенними доказами, але і
показами самого ОСОБА_3

Незважаючи на те
чи було побиття ОСОБА_3 потерпілим ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_4,чи ні, суд
вважає, що такі цілеспрямовані дії ОСОБА_3 як підійшовши до мотоцикла та
витягши з „бардачка"
ніж, направившись з ним до потерпілого та нанісши ним удар в життєво
важливу частину тіла - груди, свідчать про його умисел на заподіння смерті
ОСОБА_4 Він повинен був і міг передбачати що він його дій може наступити смерть
потерпілого і бажав цього. Свій умисел він не довів до кінця, оскільки його дії
були припинені як опором потерпілого так і діями сторонніх осіб, а також
своєчасно наданною медичною допомогою ОСОБА_4

Таким чином, вину підсудного в
замахі на умисне вбивство, тобто в замахі на умисне протиправне заподіянні
смерті іншій людині - повністю доведено і суд погоджується з кваліфікацією його
дій за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.І КК України.

Обставинами ,що
пом'якшують покарання, суд визнає щире
каяття підсудного.

Обтяжуючою обставиною є скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного
злочину , обставини що пом'якшують та обтяжують покарання , дані про особу
підсудного. Керуючись ст. 321 , 323, 324 КПК України , суд

4

Засудив:

ОСОБА_3 визнати
винним за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.І КК України, і призначити покарання у вигляді
восьми років позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний
захід залишити без змін - утримання під вартою.

Строк
покарання відраховувати з 17.10.2006 року.

Речові
докази знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави в
сумі 2179,68 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду
Херсонської області через районний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня
проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.