Справа № 1 /159
ВИРОК

і мям України

21 листопада 2007 року.
Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Дубчака А.Г.

при
секретарі Голованчук
О.П.

з участю
прокурора Мазура
Ю. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Селища
Літинського району Вінницької області,
мешканця с Юліямполя
Шаргородського району Вінницької області,
проживаючого АДРЕСА_1,
українця, громадянина
України, з середньою спеціальною
освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину
1997 року народження, не
працюючого, не військовозобов
язанного, раніше не судимого, -в скоєнні
злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злочин передбачений ч. 1
ст. 164 КК України, а саме злісне
ухилення від сплати аліментів при слідуючих обставинах, а саме:

Так, ОСОБА_2
за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 січня 1998 року
за № АЕ-9 було зобов
язанно сплачувати кошти /аліменти/ на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак
-ОСОБА_1 періодично
сплачував кошти на користь ОСОБА_3 та станом на січень місяць 2004 року
заборгованість становила 436 грн. 80 копійок на користь ОСОБА_3 Маючи реальну
можливість сплачувати аліменти ОСОБА_1 умисно з корисливих спонукань, злісно ухилявся від сплати встановлених
рішенням суду

коштів
/аліментів/ на утримання дитини, ніде не
працевлаштувався на роботу і не став на облік в Шаргородському районному центрі
зайнятості, заборгованість по аліментах
добровільно не сплатив, чим допустив
заборгованість в сумі 4 751 гривню.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину
у пред явленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду
пояснив, що він дійсно будучи зобов язаним по рішенню суду
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 для утримання їхньої неповнолітньої
доньки Тетяни, навмисне ухилявся від
сплати аліментів і не приймав мір до працевлаштування та їх виплати, в скоєному щиро розкаюється.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним,
його вина в пред явленому
йому обвинуваченні підтверджується іншими зібраними по справі доказами, а саме :

матеріалами
з виконавчої служби Шаргородського району /а. с 2 - 23/;

довідками
ПОП «Авангард»
с Зведенівки № 166
від 14.10.2007 року, ПП «Довіра» с Зведенівки № 99
від 14.10.2007 року, ПП «Зведенівське» с Зведенівки від
14.10.2007 року № 232 та Шаргородського районного центру зайнятості № 1007 від
08.10.2007 року /а.с. 11; 20; 24/;

поясненнями
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в сукупності
про те, що підсудний ОСОБА_1, будучи по рішенню суду зобов язанним
сплачувати аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки ухилявся від їх
сплати, хоча письмово попереджався про
кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати /а. с. 29 - 31/.

Дані
докази суд приймає до уваги, оскільки
підсудний згідний з ними в повному обсязі і підстав для сумніву в їх
достовірності та об єктивності у суда
не має.

Таким
чином, враховуючи дані обставини справи
суд вважає, що дійсно підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин
передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати
аліментів, оскільки він в період з 2003
року по даний час, умисно, з корисливих спонукань, злісно ухилявся від сплати встановлених
рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання дітей, ніде не працевлаштувався на роботу і не став
на облік в Шаргородському районному центрі зайнятості, в результаті чого допустив заборгованість в
сумі 4 571 гривню, за що він повинен
нести відповідальність.

При
обрані міри покарання суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки
злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується з
позитивної сторони, раніше не скоював
злочинів і не судимий, в скоєному щиро
розкаюється.

Обставин
обтяжуючих його відповідальність суд не вбачає.

Керуючись ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 164 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу обрати йому у вигляді
підписки про не виїзд.

Апеляційну
скаргу на вирок суду можна подати протягом пятнадцяти діб з дня його
проголошення.