Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
04 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

З участю прокурора - ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Потерпілого ОСОБА_8

Представника потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури м.Рівне та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду від 03 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0001967 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2013 року за ч.2 ст. 185 КК України на однин рік обмеження волі,
обвинуваченого за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,
в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 28 березня 2013 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку №275 по вул.Соборній в м.Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, під приводом користування, шляхом обману, заволодів відбійним молотком марки «HILTI TE 1000/230V» вартістю 15 149 грн. 80 коп., який належав ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
03 червня 2013 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул.Київській, 10 в м.Рівне маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, використовуючи мобільний телефон марки "Samsung E 1202", що належав ОСОБА_10 діючи повторно, за допомогою банкомату КБ "Приватбанк", таємно зняв з кредитного рахунку ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3 124 грн., заподіявши останній матеріальну шкоду на вказану суму.
19 червня 2013 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив розбійний напад на неповнолітнього ОСОБА_12 , в ході якого, погрожуючи ножем відрізати пальці руки останнього, відкрито заволодів його золотим ланцюжком вагою 2 гр. з золотим кулоном, вагою 1 гр. загальною вартістю 609 грн. 33 коп. та мобільним телефоном марки "LG E 405 Duos", вартістю 679 грн. 12 коп., в якому знаходились сім-картки мобільних операторів "Київстар" та "МТС" вартістю по 25 грн., та картою пам`яті "Micro-sd" вартістю 100 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.190 КК України на два роки обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі; за ч.1 ст.187 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено три роки позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Рівненського міського суду від 08 жовтня 2013 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_6 призначено три роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 15 149 грн. 80 коп. та моральну шкоду в сумі 4 000 грн..
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі та змінами внесеними до неї до початку розгляду справи апеляційною інстанцією, прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 і кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що, оскільки ОСОБА_6 в ході судового розгляду не визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України, то призначене судом покарання є несправедливим і недостатнім для перевиховання обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України на два роки обмеження волі, ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі; за ч.1 ст.187 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання три роки позбавлення волі. Вирок Рівненського міського суду від 08.10.2013 року виконувати самостійно;
- потерпілий ОСОБА_8 вказує, що призначене ОСОБА_6 покарання, хоч і не виходить за межі встановлені відповідною статтею, але за своїм видом і розміром є несправедливим через м`якість. Вважає, що підстави, зазначені судом для призначення ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з реальним позбавлення волі є недостатніми, такими, що не відповідають особі обвинуваченого. Зазначає, що судом незалежним чином не враховано те, що скоєні обвинуваченим злочини відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії як невеликої і середньої тяжкості, так і до тяжких злочинів, те що ОСОБА_6 вже був засуджений 08 жовтня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України, однак, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв ряд злочинів, що свідчить про небажання ОСОБА_6 вести законослухняний спосіб життя. Доводить, що визнання обвинуваченим своєї вини та часткове відшкодування завданої шкоди є способом уникнути справедливого покарання, оскільки його винуватість була доведена іншими доказами і без його зізнання. Просить скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст.190 КК України, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання із реальним позбавленням волі в межах санкції даної статті.
В поданих на апеляційні скарги прокурора та потерпілого запереченнях:
- обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що подані потерпілим і прокурором апеляційні скарги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи й постановлення вироку, повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, суд правильно застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню.
- захисник ОСОБА_7 вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке повністю відповідає вимогам ст.370 КПК України.
- потерпіла ОСОБА_11 вважає, що подані потерпілим і прокурором апеляційні скарги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи та постановлення вироку, повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, суд правильно застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню.
Вирок Рівненського міського суду 03 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в зв`язку з застосуванням закону, який не підлягав застосуванню та з неправильним звільненням його від відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України застосування закону, який не підлягав застосуванню та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування вироку місцевого суду та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України і в апеляційних скаргах не оспорюються.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р. ) якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового або повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Судом першої інстанції не вірно застосовано вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим злочинів, один з яких є тяжким, даних про особу ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , які наполягають на призначенні ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст.75 КК України, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 також засуджений вироком Рівненського міського суду від 08 жовтня 2013 року за ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_6 обране покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває; і вважає за можливе залишити ОСОБА_6 покарання, визначене судом першої інстанції за кожен злочин.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляції старшого прокурора прокуратури м.Рівне і потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду від 03 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 190 КК України два роки обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі; за ч.1 ст. 187 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 три роки позбавлення волі.

Вирок суду в частині вирішення цивільного позову залишити без змін.

Вирок Рівненського міського суду від 08 жовтня 2013 року підлягає до самостійного виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 особисте зобов`язання змінити на взяття під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 04 червня 2015 року.

Вирок апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і :

______________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3