Ухвала

іменем україни

21 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_11,

суддів: ОСОБА_12, ОСОБА_13,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 001767 за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рубцовська Алтайського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і закрити кримінальне провадження. Обґрунтовуючи свої вимоги вважає, що в його діях відсутня подія кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК, оскільки він оборонявся від дружини.

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішено у відповідності до вимог КПК.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20 жовтня 2013 року близько 17.00 год., знаходячись у стані алкогольного сп'яніння в квартирі АДРЕСА_1, під час конфлікту зі своєю дружиною - ОСОБА_2, вчинив умисне вбивство останньої, завдавши їй два удари ножем в область шиї та підборіддя.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, судом зроблено на підставі показань: свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказував, що засуджений в день вчинення злочину пройшов до його кімнати та зізнався, що перерізав горло своєї дружини і при цьому тримав ніж у руках. ОСОБА_10 дала аналогічні показання. Крім того, ці висновки підтверджуються протоколами огляду місці події від 20 жовтня 2013 року, проведення слідчого експерименту від 24 грудня 2013 року, а також даними, що містяться у довідках від 28 жовтня та 11 листопада 2013 року, карті виїзду швидкої медичної допомоги від 20 жовтня 2013 року, актами судово-медичного дослідження № 558 від 21 жовтня 2013 року, комісійної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 638 від 27 листопада 2013 року, судово-медичного дослідження № 6304/185 від 21 жовтня 2013 року, висновками експерта № 406 від 21 жовтня 2013 року, № 570 від 25 жовтня 2013 року, № 484 від 28 жовтня 2013 року, № 894 від 13 листопада 2013 року, № 895 від 13 листопада 2013 року, № 489 від 25 жовтня 2013 року, № 185 від 05 листопада 2013 року та № 272 від 15 листопада 2013 року, які були досліджені та оцінені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Сукупність указаних доказів дали суду обґрунтовані підстави визнати винуватість ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_2 та відсутність при цьому у засудженого стану перевищення меж необхідної оброни.

Зазначені доводи, крім іншого, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який аргументовано відмовив у їх задоволенні, навівши в ухвалі відповідні мотиви, і дійшов висновку про залишення вироку місцевого суду щодо ОСОБА_1 без зміни.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовано. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування судових рішень, не встановлено.

Отже, обґрунтування касаційної скарги засудженого не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 03 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13