УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «28 » серпня 2007 р. апеляційний суд
Чернівецької області у складі:

головуючого Рулякова В.І.

судців Колотило
О.О., Семенюка К.М.

за
участю прокурора Іліка Д.І.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Чернівцях кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора Вижницького району, Чернівецької області Перча Ю.М. на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області
від 15 червня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженка та мешканка м.
Вашківці, Вижницького
району, Чернівецької області, українка,
громадянка України,
розлучена, з вищою освітою, медична сестра поліклінічного відділення
Вашківецької районної лікарні, раніше не
судима, -

засуджена
за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України на чотири роки позбавлення
волі;

за ст. 321 ч. 1 КК України на два роки
позбавлення волі;

за ст.
318 ч. 1 КК України на один рік обмеження волі.

На
підставі сю.70 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточна міра покарання ОСОБА_2. призначена чотири роки позбавлення
волі з конфіскацією майна.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двохрічного іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Справа
№11-301/2007 р. Головуючий у І
інстанції Слободян Г.М.

Доповідач
Колотило О.О.

2

Зобов'язано
ОСОБА_2 періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання, роботи або
навчання, не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу цих органів.

Запобіжний
захід засудженій до набрання вироком чинності залишено підписку про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області судові витрати
пов'язані з проведенням експертиз 706 гривень 15 коп.

Вирішено питання
про речові докази.

Згідно з
вироком, ОСОБА_2 визнана винною в
тому, що діючи з корисливою метою, спрямованою на отримання доходів від
незаконного збуту психотропних та отруєних речовин, за невстановлених слідством обставин, придбала з метою подальшого збуту отруйні
лікарські засоби «Трамадол» та «Трамадол гідрохлорид», які зберігала за своїм місцем проживання в
АДРЕСА_1 і 5 березня 2007 року,
приблизно о 18 годині в ході оперативної закупівлі наркотичних засобів
незаконно збула дві ампули «Трамадол гідрохлорид» за 30 гривень покупцю під
псевдонімом «ОСОБА_3», 7 березня 2007
року, приблизно о 14 годині ЗО
хвилин, в ході оперативної закупівлі
цьому ж покупую незаконно збула за 80 гривень дві ампули «Трамадол гідрохлорид»
та 10 капсул «Трамадол », 12 березня
2007 року, приблизно о 21 годині 10
хвилин, в ході оперативної закупівлі
цьому ж покупцю незаконно збула за 80 гривень 5 ампул « Сібазон», що містить психотропну речовину діазепам та
10 капсул «Трамадол», 17 березня 2007
року, приблизно о 21 годині 40
хвилин, в ході оперативної
закупівлі, за ПО гривень, цьому ж покупцю незаконно збула 5 ампул «
Сібазон», що містить психотропну
речовину діазепам та 4 ампули «Трамадол гідрохлорид».

Крім
цього, в ході обшуку 17 березня 2007
року помешкання ОСОБА_2 було виявлено 19 пігулок лікарського засобу «Сібазон», 19 пігулок лікарського засобу
«Феназепам», одна ампула лікарського
засобу «Сібазон» та 75 капсул лікарського засобу «Трамадол», які ОСОБА_2 зберігала вдома з метою
подальшого незаконного збуту.

Також
ОСОБА_2 22 січня 2007 року, внісши зміни
в рецепт АВ №648299 виписаний на її ім'я лікарем Важківецької районного
центральної лікарні ОСОБА_4. незаконно придбала у Вижницькій центральній
районній аптеці №34 лікарській засіб «Феназепам» в кількості 50 пігулок, які з метою подальшого збуту зберігала за своїм
місцем проживання.

В апеляції з
внесеними у неї змінами, помічник
прокурора Вижницького району Перч Ю.М.
просить вирок суду змінити,
виключити у нього за ст. 321 ч.1
КК України кваліфікуючу ознаку повторність,
яка судом помилково поставлена у вину засудженій, оскільки диспозицією цього закону не
передбачена і органи досудового слідства її у вину ОСОБА_2 не ставили та з
резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке призначено

3

засудженій в
супереч положенням ст. 77 КК України.

Заслухавши
доповідь судді, міркування
прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженої ОСОБА_2 та її захисника
ОСОБА_1., що призначене покарання є
надто суворим, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції колегія судів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Вина
засудженої у незаконному придбанні,
зберіганні з метою збуту, а також
збуті психотропних речовин, незаконному
підробленні та використанні документа,
який надавав право на отримання психотропних речовин і незаконному
зберіганні з метою збуту, а також збуті
отруйних речовин, при обставинах
наведених у вироку, повністю доведена
дослідженими судом доказами і не оспорюється в апеляції.

Разом з
тим, правильно встановивши фактичні
обставини справи, суд дав невірну оцінку
зібраним у справі доказам, внаслідок
чого невірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за
ст. 307 ч.2 КК України, за
ознакою повторності.

Як
вбачається з матеріалів справи ( Т.1 а.с.
12-84), всі оперативні закупки
психотропних та отруйних речовин були проведенні в період з 5 по 17 березня
2007 року одним покупцем під псевдонімом «ОСОБА_3»

Засуджена
ОСОБА_2 пояснила суду (Т.2 а.с. 134), що
покупець «ОСОБА_3» є її
сусідом, знав, що вона через хворобу використовує для
лікування психотропні речовини, які
купляє в установленому законом порядку,
неодноразово, посилаючись на
головну біль просив їх у неї, і вона
спочатку давала ліки йому безкоштовно, а
в останні чотири рази погодилась з його пропозицією взяти гроші через наявність
заборгованості за комунальні послуги.

Ці покази
засудженої нічим не спростовані.

Свідки
ОСОБА_4., ОСОБА_5. і ОСОБА_6. (а.с. 134-135) показали суду, що ОСОБА_4. знаходиться на обліку з діагнозом
істеричний невроз з 1998 року і для лікування використовує придбані в установленому
порядку психотропні речовини.

Згідно з
ч.2 ст. 32 КК України, повторність злочинів відсутня при вчиненні
продовжуваного злочину, який складається
з двох або більше тотожних діянь,
об'єднаних єдиним злочинним наміром.

Колегія
суддів вважає, що дії засудженої по
збуту психотропних речовин були об'єднані єдиним злочином умислом, тому не утворюють повторність злочинів.

У
відповідності до ст. 98 КПК
України, при наявності приводів і
підстав, зазначених у статті 94
Кодексу, прокурор, слідчий.,
орган дізнання або судця зобов'язані винести постанову про порушення
кримінальної справи.

В порушення цих
вимог, працівники міліції, які ведуть боротьбу з незаконним обігом
наркотичних засобів та психотропних речовин,
за фактом придбання покупцем під псевдонімом «ОСОБА_3» отруйних речовин
5 та 7 березня 2007 року, кримінальні
справи порушили тільки 14 березня 2007 року

4

(T.l a.c.45),
після проведення третьої оперативної закупки, при цьому ці поставити ОСОБА_2 негайно не
вручили. Кримінальна справа за ст. 307
ч.2 КК України була порушена щодо ОСОБА_2 після повторної оперативної закупки
17 березня 2007 року (Т.1 а.с. 67)

Дані
факти свідчать, що працівники міліції
штучно створювали підстави для кваліфікації дій засудженої за більш тяжкий
злочин чим вона вчинила.

У
зв'язку з цим, дії ОСОБА_2 на
підставі ст. 373 п.4 КПК України
необхідно перекваліфікувати з ст. 307
ч.2 на ст. 307 ч.1 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних
речовин.

Також
суд помилково кваліфікував дії засудженої за
ст. 321 ч.1 КК України, як
вчинені повторно, оскільки органи
досудового слідства вказану ознаку у вину ОСОБА_2 не ставили.

Крім
цього, зазначена кваліфікуюча ознака не
передбачена диспозицією ч.1 ст. 321 КК
України.

Згідно
зі ст. 77 КК України, у разі звільнення особи від відбування
покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді
штрафу, позбавлення права обіймати певні
посади або займатися певної діяльністю та військового, спеціального звання, рангу,
чину або кваліфікаційного класу. Наведений перелік є вичерпним, тому прокурор в апеляції правильно вказав, що суд невірно призначив ОСОБА_2 додаткове
покарання у виді конфіскації майна.

При
призначенні засудженій покарання за ст.
307 ч.1 КК України, апеляційний суд бере
до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу винної та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, при обранні виду та розміру покарання
ОСОБА_2, судова колегія враховує, що вона вперше притягається до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання,
повністю визнала свою вину у вчиненні злочину сприяла їх розкриттю, хворіє,
є інвалідом II групи, потребує
постійного лікування та догляду.

Також
колегія суддів вважає, що ОСОБА_2
вчинила злочини у зв'язку із незадовільним матеріальним становищем і до його
скоєння її спонукали працівники міліції.

Всі
наведені обставини апеляційний суд визнає таким, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому
з урахуванням даних про особу засудженої вважає за необхідне застосувати до
неї СТ. 69 КК України і призначити
покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкції ст. 307 ч.1 КК України у виді одного року
позбавлення волі та звільнити від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

З цих же
підстав, а також у зв'язку з виключенням
з вироку за ст. 321 ч.1 КК України
кваліфікуючої ознаки повторність, слід
пом'якшити ОСОБА_2 призначене покарання за цим законом до одного року
позбавлення волі.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366, 371,
373 п.4 КПК

5

України, колегія судців судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Чернівецької області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Вижницького району Перч Ю.М. задоволити.

Вирок
Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2007 року щодо
ОСОБА_2 змінити.

На
підставі ст. 373 п.4 КПК України
перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ст. 307
ч.2 на ст. 307 ч.1 КК України і
призначити їй покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року
позбавлення волі.

Виключити
з вироку за ст. 321 ч.1 КК України
кваліфікуючу ознаку повторність та пом'якшити ОСОБА_2 покарання за цим
законом, визначивши його у виді одного
року позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання цим покарань та
покарання за ст. 318 ч.1 КК
України, остаточну міру покарання
ОСОБА_2 призначити один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку один рік
не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

Забов»язати
ОСОБА_2 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання чи роботи, не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу цих органів.

В решту частині
вирок залишити без змін.