Ухвала іменем україни 31 липня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Орлянської
В.І.,суддів:Літвінова Є.В., Кравченка
С.І.,при секретарі Петрик В.В.,за участю
прокурора Матюшевої О.В.,представника

цивільного відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у судовому засіданні
кримінальне провадження за касаційною
скаргою представника цивільного
відповідача ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» Головненко Н.В. на ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області
від 08 квітня 2014 року щодо
обвинуваченого

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця с. Пашина Балка,
Дніпропетровської області,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, такого що немає
судимостей,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286
КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 26 листопада 2013 року
ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за
ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді
5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9
звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 3 роки, з покладенням на нього
виконання обов'язків, передбачених п. п.
2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в
частині стягнення матеріальної шкоди
залишений без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 в
частині стягнення моральної шкоди
залишений без задоволення.

Стягнуто в солідарному порядку з ПП
«АВБ Плюс» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11
моральну шкоду у розмірі 3000 грн., та на
користь ОСОБА_12 - 5000 грн. відповідно.

Вироком суду вирішено долю речового
доказу по кримінальному провадженню.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 визнано
винним у вчиненні злочину за наступних
обставин.

Так, 18 травня 2013 року, приблизно о 12
годині, ОСОБА_9 керуючи автобусом
«Мерседес 612 Б» реєстраційний номер
НОМЕР_1, здійснював рух по проїжджій
частині від вулиці Діагональної в
напрямку вулиці Демократичної у м.
Запоріжжі. В салоні даного автобусу
перебували пасажири ОСОБА_13,
неповнолітній ОСОБА_14, ОСОБА_15 та
ОСОБА_16

Приблизно о 12 годині 10 хвилин, під час
руху на заокругленні проїзної частини
ліворуч розташованого в районі АЗС «WOG»
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зразкова,
буд. 2-Б, водій ОСОБА_9, діючи в порушення
вимог п. п. 10.1, 2.3-6 ПДР України, не
впевнився в безпеці своїх дій, не
вибрав безпечної швидкості руху, не
врахував дорожню обстановку та
допустив наїзд передньою частиною
кузова керованого ним транспортного
засобу на правий роздільний газон з
подальшим перевертанням автобусу на
лівий борт.

Внаслідок даної дорожньо -
транспортної події пасажири, згідно
висновків експертів, отримали: ОСОБА_13,
тяжкі тілесні ушкодження, які
знаходяться в прямому причинному
зв'язку з настанням його смерті;
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - середнього
ступеня тяжкості тілесні ушкодження,
що не є небезпечними для життя, але
такими, що спричинили за собою тривалий
розлад здоров'я, більш 21 дня, а також
отримали легкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п. 10.1
Правил дорожнього руху України
знаходяться в прямому причинному
зв'язку з дорожньо - транспортною
подією та її наслідками.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 08 квітня 2014 року вирок
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 26 листопада 2013 року в
частині вирішення цивільного позову
змінено.

Стягнуто з ПрАТ СК «Провідна» на
користь потерпілого ОСОБА_10
матеріальну шкоду у розмірі 12311 грн., а
також моральну шкоду в солідарному
порядку з обвинуваченого ОСОБА_9, ПП
«АВБ плюс» у розмірі 20000 грн.

Стягнуто з СК «Провідна» на користь
законного представника
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_11
моральну шкоду у розмірі 2500 грн., з
обвинуваченого ОСОБА_9, ПП «АВБ плюс» в
солідарному порядку моральну шкоду у
розмір 5500 грн.

В іншій частині вирок суду залишено без
змін.

В касаційній скарзі представник
цивільного відповідача ПрАТ «Страхова
Компанія «Провідна» Головненко Н.В.
просить змінити ухвалу апеляційного
суду, відмовивши в задоволенні
позовних вимог цивільному позивачу
ОСОБА_10 до страхової компанії про
стягнення матеріальної шкоди - витрат
на поминальний обід у розмірі 12311 грн.,
оскільки такі витрати, відповідно до ч.
13 ст. 2 Закону України «Про поховання та
похоронну справу» не є складовою
частиною процесу поховання, а тому не
можуть буди відшкодовані за рахунок
страховика ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» за договором обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

На касаційну скаргу представника
цивільного відповідача потерпілий
ОСОБА_10 подав заперечення в якому
зазначає про безпідставність доводів
касаційної скарги, просить її не
задовольняти та залишити ухвалу
апеляційного суду без зміни, оскільки
вважає її законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника цивільного відповідача
на підтримку касаційної скарги у
повному обсязі; думку прокурора, який
просив частково задовольнити
касаційну скаргу - ухвалу скасувати в
оскарженої частині і призначити новий
апеляційний розгляд в порядку
цивільного судочинства; перевіривши
матеріали провадження і обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Висновки суду першої інстанції про
доведеність винуватості ОСОБА_9 у
вчиненні порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
потерпілим тілесні ушкодження
середнього та легкого ступеня
тяжкості, а також смерть потерпілого,
правова кваліфікація дій
обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України і
призначене покарання у касаційній
скарзі не оспорюються.

Разом з тим, доводи касатора в частині
безпідставного стягнення з ПрАТ
«Страхова Компанія «Провідна» на
користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок
відшкодування йому матеріальної шкоди
у виді витрат на проведення
поминального обіду є слушним.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний
позов у кримінальному провадженні
розглядається судом за правилами,
встановленими цим Кодексом. Якщо
процесуальні відносини, що виникли у
зв'язку з цивільним позовом, цим
Кодексом не врегульовані, до них
застосовуються норми Цивільного
процесуального кодексу України за
умови, що вони не суперечать засадам
кримінального судочинства.

Так, відповідно до ст. 1201 ЦК України
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана
відшкодовувати особі, яка зробила
необхідні витрати на поховання та на
спорудження надгробного пам'ятника, ці
витрати.

Стаття 2 Закону України «Про поховання
та похоронну справу» визначає
поховання померлого як комплекс
заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття
поховання, відповідно до закону, до
таких витрат можна віднести ті, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення
поминальних обідів, які проводяться
після поховання та придбання продуктів
для обіду не відносяться до витрат на
поховання.

Задовольняючи частково цивільний
позов потерпілого ОСОБА_10 апеляційний
суд обґрунтовано не врахував понесені
потерпілим витрати на проведення
поминального обіду після поховання
26.05.2013 року у розмірі 1080 грн. та
придбання алкогольних напоїв 20.05.2013
року на суму 1183 грн. 20 коп. (т.3 а.п. 156).

Разом з тим, стягуючи із цивільного
відповідача ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» на користь потерпілого
ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 12311
грн. апеляційний суд належним чином не
дослідив інші долучені до цивільного
позову потерпілого ОСОБА_10 докази на
підтвердження понесених останнім
витрат на поховання його брата -
ОСОБА_13, та передчасно стягнув з
страхової компанії матеріальну шкоду
саме у розмірі 12311 грн., в яку також
включив витрати які не є складовою
частиною процесу поховання, з
достатньою повнотою не з'ясував чи
відносяться вони до витрат
передбачених у 1201 ЦК України та ст. 2
Закону України «Про поховання та
похоронну справу» (т. 3 а.п. 157, 158).

За таких обставин, перевіривши
матеріали провадження, доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що ухвалу апеляційного суду в
частині вирішення цивільного позову
про стягнення із ПрАТ «Страхова
Компанія «Провідна» матеріальної
шкоди на користь потерпілого ОСОБА_10 у
розмірі 12311 грн., на підставі п. 1 ч. 1 ст.
438 КПК України, слід скасувати, а справу
в цій частині призначити до нового
розгляду в суді апеляційної інстанції,
під час якого необхідно врахувати
наведене у цій ухвалі та доводи у
касаційній скарзі цивільного
відповідача ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна», належним чином дослідити
долучені до цивільного позову
потерпілого ОСОБА_10 документи на
підтвердження понесених витрат у
зв'язку з похованням померлого, та
постановити законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України
колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу представника
цивільного відповідача ПрАТ «Страхова
Компанія «Провідна» Головненко Н.В.
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 08 квітня 2014 року щодо
засудженого за ч. 2 ст. 286 КК України
ОСОБА_9 змінити: скасувати в частині
вирішення цивільного позову про
стягнення з ПрАТ «Страхова Компанія
«Провідна» на користь потерпілого
ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі
12311 грн., а справу в цій частині
призначити до нового розгляду у суді
апеляційної інстанції.

В решті ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 08 квітня 2014
року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення й оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

В.І. Орлянська Є.В. Літвінов С.І.
Кравченко