У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/2978/14

ун. № 759/15683/14-к

17 вересня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна, внесеного в кримінальному провадженні №0000042 від 27.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5, ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна, внесеного в кримінальному провадженні №0000042 від 27.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5, ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на реєстраційні документи ФОП ОСОБА_5 на 14 арк., договори, листи, виписки з банку на 98 арк., документацію конкурсних торгів від 07.02.2014 року на 123 арк.

Обґрунтовуючи згадане клопотання, слідчим зазначено, що СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 27.05.2014 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

27.06.2014 року прокуратурою Святошинського району м. Києва матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000068 від 19.06.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5, ст. 191 КК України та № 0000042 від 27.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3, ст. 212 КК України об`єднано в одне провадження та зареєстровано в ЄДРДР за № 0000042.

11.09.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході якого було вилучено: реєстраційні документи ФОП ОСОБА_5 на 14 арк., договори, листи, виписки з банку на 98 арк., документацію конкурсних торгів від 07.02.2014 року на 123 арк.

Враховуючи, що майно на даний час є тимчасово вилученим, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, яке підлягає арешту; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; 4) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього документів, а саме з п. 4 протоколу обшуку від 11.09.2014 року, який було проведено за адресою: АДРЕСА_1 за результатами обшуку знайдено папку синього кольору з надписом СПД «Горбачова», ФОП « ОСОБА_5 » - документи 1 шт.

Також суду надано протокол огляду від 12.09.2014 року, предметом огляду були речі і документи, що були вилучені в ході проведення обшук за адресою: АДРЕСА_2 . Іншого суду не надано.

Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, роз`яснено, що арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому

ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
При зверненні до суду з даним клопотанням, слідчим не надано достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення відносно якої планується арешт статутних документів ФОП ОСОБА_5 .

Договори, листи, виписки з банку на 98 арк., документація конкурсних торгів від 07.02.2014 року на 123 арк. на які слідчий проситься накласти арешт не містять ідентифікуючих ознак, слідчим не надано доказів, що вони призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, чи є предметом кримінального правопорушення, на підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна, внесеного в кримінальному провадженні №0000042 від 27.05.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5, ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_6