Справа № 1-635/05, №
1-333/06, № 1-19/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Логвінової О.В.,

при секретарі Іванченко О.М.,

за участю
прокурора Пожидаєва В.О., захисника ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, освіта
середня, одруженого, не працюючого, судимого: 1) 16.01.2006 року Зінківським
районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, 69, 70
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України
звільнений з випробуванням на 2 роки; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у
скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

8 період часу з
19.12.2004 року до 21.12.2004 року близько 23.30 год. ОСОБА_2, за

попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, таємно з
корисливою метою

заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, проник
через вікно до приміщення

добудови гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, звідки шляхом
демонтажу

викрав одне металопластикове вікно вартістю 750 грн., що
належало ОСОБА_5 чим спричинив

потерпілому матеріального збитку на суму 750 грн.

В період часу з 05.01.05 року по 07.01.2005 року близько
23.30 год. ОСОБА_2,
за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, таємно з корисливою метою
заволодіння чужим майном таємно повторно, шляхом вільного доступу проник через
вікно до приміщення добудови гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, звідки шляхом
демонтажу викрав два металопластикових вікна вартістю кожного по 750 грн., що
належало ОСОБА_5 чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну
суму 1500 грн.

24.05.2005 року в першій половині дня ОСОБА_2, з
корисливою метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, перебуваючи
в с Рибці
біля озера таємно повторно викрав мобільний телефон «Сіменс М 55» бувший у
використанні вартістю 610 грн. в силіконовому чохлі вартістю 20 грн. з СІМ
карткою оператора «Джине» вартістю 40 грн. у ОСОБА_4, чим спричинив потерпілому
матеріального збитку на загальну суму 670 грн.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю, та
розповів про обставини скоєння злочину, у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Вина підсудного ОСОБА_2
повністю доводиться показами:

- потерпілого
ОСОБА_4, який суду пояснив, що 24.05.2005року близько 14.30 год. він разом із
ОСОБА_2, ОСОБА_5, сестрою на ім»я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали коло озера в с
Рибці м. Полтава. Під час купання ОСОБА_5 стало погано і хлопці викликали
швидку допомогу. Перед купанням, він поклав свій мобільний телефон „Сіменс
М-55" в кишеню брюк ОСОБА_2. Коли під'їхала швидка допомога і забрала
ОСОБА_5, в якого стався випадок епілепсії, то ОСОБА_2 поїхав в лікарню в машині
швидкої, а потерпілий не встиг забрати у ОСОБА_2 свій мобільний телефон.
Пізніше він телефонував на свій номер телефону, але спочатку чув гудки, а потім
оператор повідомив, що з абонентом немає зв'язку. Через деякий час потерпілий
поїхав в лікарню, де повинен був бути ОСОБА_2 з ОСОБА_5 але лікарі повідомили,
що ОСОБА_2 поїхав, тоді він поїхав до ОСОБА_2 додому але і там його не було.
Потім ОСОБА_4 зрозумів, що ОСОБА_2 його обманює і не збирається повертати йому
телефон і звернувся в органи міліції та повідомив про крадіжку телефону.

Окрім того, ОСОБА_4 розповів суду, що в середині грудня місяця 2004 року,
він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вирішили скоїти крадіжку і цим заробити собі
гроші. 19.12.2004року близько 23год. він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зустрілися
біля

2

добудови
за адресою: АДРЕСА_1. Вони втрьох проникли в приміщення через вікно, за
допомогою викруток вони зняли металопластикове вікно. Перед цим ОСОБА_4
познайомився з жінкою на ім»я ОСОБА_8, що працює в барі на зупинці „ГРЛ",
яка пообіцяла придбати одне металопластикове вікно за 110грн. Отримавши гроші
хлопці поділили їх порівну та потратили на особисті потреби. А 05.01.2005 року
вони втрьох знову вирішили скоїти крадіжку та близько 23 год. він разом із
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проникли в приміщення добудови, де виколупавши піну та за
допомогою відкруток демонтували два металопластикових вікна. Наступного дня
ОСОБА_4 знову прийшов до жінки на ім'я ОСОБА_8 і не повідомляючи, що вікна
крадені, запропонував їй придбати у нього ще два металопластикових вікна.
ОСОБА_8 погодилась і повідомила, що увечері приїде до нього її син ОСОБА_13 і
забере вікна за які вона сказала, що заплатить 220грн. по 110 грн. за кожне;

· свідка
ОСОБА_3, який в
судовому засіданні пояснив, що приблизно в середині грудня місяця 2004 року,
він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вирішили скоїти крадіжку металопластикового
вікна із добудови до гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. 19.12.2004 року близько
23.00 год. вони
утрьох проникли в приміщення добудови через вікно, за допомогою викруток, які
ОСОБА_4 взяв собою, зняли одне металопластикове вікно. Потім вони продали вікно
жінці на ім'я ОСОБА_8, що працює в барі на зупинці „ГРЛ" за ПО грн.
Отримавши гроші хлопці поділили їх порівну та потратили на особисті потреби.
05.01.2005 року близько 23год. вони знову утрьох проникли в приміщення добудови
та викрали два металопластикових вікна, які потім продали жінці на ім»я ОСОБА_8
за 220грн.;

· свідка
ОСОБА_11, який суду пояснив, що він працює водієм таксі, 24.05.2005р. близько
19год. він знаходився на стоянці автомобілів разом із своїми товаришами ОСОБА_9
та ОСОБА_10. До них підійшов ОСОБА_2 та
пропонував придбати у нього мобільний, ОСОБА_10 відвіз його на своєму
автомобілі до зупинки по вул. М.Бірюзова, оскільки у ОСОБА_2 не було коштів, що
заплатити за проїзд, то він в залог залишив телефон «Сіменс М-55» в корпусі
темно-зеленого кольору. ОСОБА_2 коштів не приніс, а через декілька днів свідка
викликали в Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, де він давав
пояснення;

· свідків
ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які дали свідчення аналогічні показам свідка ОСОБА_11,

Вина підсудного
також підтверджується оголошеними та дослідженими в суді:

· показами
свідка ОСОБА_12, про те, що в кінці грудня 2004 року, коли вона знаходилась на своєму
робочому місці в барі, що розташований на зупинці „ГРЛ" вона побачила
хлопця на ім'я ОСОБА_15, який розповів їй, що хоче продати метало пластикове
вікно. ОСОБА_15 повідомив, що вікно не крадене, і вона погодившись. Так вона
придбала у нього спочатку одне, а потім іще два вікна та розрахувалася із
хлопцем грошима;

· показами
свідка ОСОБА_13, про те, що ОСОБА_12 його мати, в кінці грудня 2004року він
приїхав до своєї матері на роботу в бар, що розташований на зупинці „ГРЛ",
щоб забрати її з роботи, а вона попросила його подивитися на вікна, які їй
пропонував придбати хлопець на ім»я ОСОБА_15. Він поїхав із ОСОБА_14 і
подивившись вікно виявив, що вікно у гарному стані і повідомив про це матері.
Через декілька днів, він знову їздив з ОСОБА_14 і подивився два вікна, вони
знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 на 9 поверсі, вікна були в граному стані.
ОСОБА_12 придбала запропоновані їй вікна, а через деякий час свідок дізнався
від працівників міліції, що вікна були крадені;

· матеріалами
протоколу огляду від 27.05.2005 року, згідно яких було вилучено та оглянуто у
ОСОБА_11 мобільний телефон «Сіменс М 55»;

· речовими
доказами та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

Матеріалами кримінальної справи № 1-474/05 та вироком
Київського районного суду м. Полтави від 28.07.2005 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у скоєнні
злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України по факту викрадення метало
пластикових вікон у потерпілого ОСОБА_5;

Суд
кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого
майна, вчинене повторно.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. З ст. 185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

3

При
обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, який характеризується незадовільно.

В силу ст. 66 КК України
обставинами, що пом'якшують покарання підсудного є щире каяття.

В силу
ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання підсудного відсутні. Згідно
медичного висновку ОСОБА_2 потребує стаціонарного обстеження в умовах ПОКЛПЛ
ім.О.Ф.Мальцева, для підтвердження діагнозу: ППР-канабіоїдів. Синдром
залежності, та визначення необхідності застосування медичних заходів
примусового характеру.

Згідно акту НОМЕР_1 від 28.12.2005року амбулаторної судово-психіатричної
експертизи ОСОБА_2 раніше будь-яким психічним захворюванням не страждав і не
страждає ним в теперішній час. В період інкримінованих йому протиправних діянь
в стані короткочасного розладу психічної діяльності не заходився, а тому міг
усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під дію ч.2-3 ст. 19 і ст.20 КК України
не підпадає. Може постати перед слідством і судом. У ОСОБА_2 має місце
епізодичне вживання наркотиків /каннабіоїдів/ без явищ наркоманії. В теперішній
час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оскільки усі злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_2 по даній
кримінальній справі, були скоєні до винесення вироку Зіньківським районним
судом Полтавської області від 16.01.2006 року, то для призначення покарання
необхідно застосовувати правила ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільні позови
в справі не заявлялися.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. З ст.185 КК
України і призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки 6
місяців позбавлення волі, за ч. З ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі,

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового
складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді 3
років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зіньківського
районного суду Полтавської області від 16.01.2006 року та остаточно призначити
покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо
він протягом трьох років не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобов»язати засудженого ОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 змінити із взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши
його негайно з-під варти в залі суду. Речові докази передати за належністю
власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.