Єдиний унікальний номер 185/2392/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000263 від 03 листопада 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою,

не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає

за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.06.2007 року Павлоградстьким міськрайонний судом

Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до

3 років позбавлення волі;

- 31.01.2009 року звільнений з Криворожської ВК № 80

згідно закону України Об амністії від 12.12.2008 року.

- 24.06.2011 року Павлоградстьким міськрайонний судом

Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 76 КК України

до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України

від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном

1 рік. Покарання відбув,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , на початку листопада місяця 2014 року, точної дати скоєння злочину слідством не встановлено, приблизно о 13 годині, знаходився в районі залізничної станції Павлоград-2 в місті Павлограді Дніпропетровської області, де побачив ростучий один кущ коноплі. Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне виготовлення та придбання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 підійшов до куща коноплі та зірвавши з нього листя та стеблі, переніс до себе за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день, знаходячись в себе за місцем мешкання ОСОБА_3 , маючи намір на незаконне виготовлення наркотичного засобу "каннабіс", незаконно подрібнив зірвані ним з куща коноплі листя та стеблі та термічним шляхом висушив їх. Після чого ОСОБА_3 , маючи намір на зберігання наркотичних засобів без мети збуту, впевнившись, що незаконно виготовлена ним речовина являється наркотичним засобом "каннабіс" масою приблизно 10 г., став незаконно зберігати виготовлений ним наркотичний засіб "каннабіс" в паперовому згортку, носячи при собі в карманах верхнього одягу по вулицям міста Павлограда Дніпропетровської області.

В грудні місяці 2014 року, точної дати скоєння злочину слідством не встановлено, ОСОБА_3 шляхом куріння вжив частину раніше виготовленого ним наркотичного засобу "канабіс" вагою приблизно 3 г., а залишок наркотичного засобу "канабіс" ОСОБА_3 продовжив незаконно зберігати в паперовому згортку, носячи при собі в карманах верхнього одягу по вулицям міста Павлограда Дніпропетровської області.

03 лютого 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, біля магазину Казка по вулиці Поштова м. Павлограда працівниками міліції за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП був затриманий ОСОБА_3 у якого в лівій внутрішній кишені дублянки, в яку він був вдягнений, було виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження.

Згідно висновку хімічної експертизи № 35/10-29 від 06.02.2015 року надана на дослідження 05.02.2015 року речовина, масою 6,71 г., вилучена у ОСОБА_3 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина рослинного походження, масою 6,71 г. є "канабісом", який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса "канабісу" відповідно (в перерахунку на висушену речовину) становить 6,1732 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 28 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000263, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Радянська, будинок № 64А, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ч.1 ст. 309 КК України всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 28 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України, та КК України, просить вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст. 309 ч.1 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судово - хімічної експертизи у сумі 393 грн. 12 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази слід розподілити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000263 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судово - хімічної експертизи у сумі 393 грн. 12 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні: газетний згорток з наркотичною речовиною /канабіс/, масою 6,71 г. /в ході експертизи було витрачено 0,5 г. речовини/, залишок складає 6,21 г. передану на зберігання до камери зберігання Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області /квитанція № 000089 від 06 лютого 2015 року/ - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 198 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1