АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/773/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу старшого прокурора відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.05.2015 року відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнокінці, Тернопільської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 407 КК України.
Одночасно підозрюваному визначено заставу в розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків.
Згідно ухвали суду, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та наявність, на думку слідчого судді, необґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 147 КК України, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного, а саме його вік та стан здоров`я, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, майновий стан, та прийшов до висновку про те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_9 , будучи призваним на військову службу, самовільно її залишив, а також може незаконно, через засоби залякування впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, а висновки суду, викладені у судовому рішенні такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Мотивуючи свої доводи, прокурор вказує на те, що доводи слідчого судді про одночасне визначення підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 97440 грн. не відповідають вимогам кримінального процесуального закону. Так, на думку прокурора, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 147 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, однак, в порушення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчим суддею вказаний факт не був прийнятий до уваги, в результаті чого підозрюваному ОСОБА_9 одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави.
В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2015 р. незаконною, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що в клопотанні прокурора відсутні докази, які підтверджують обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а в судовому засіданні прокурором не доведено, що вказані ризики існують і в самій ухвалі слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Також, на думку захисника, слідчий суддя не в повній мірі врахував характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, приймав активну участь в антитерористичній операції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, а проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного заперечував, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та апеляційна скарга захисника підозрюваного не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника вважають такою, що не підлягає задоволенню, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити в повному обсязі, а проти апеляційної скарги прокурора заперечували, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного та апеляційну скаргу прокурора потрібно залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 2.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у період з 20.10.2014 р. по теперішній час, військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), а саме сержант ОСОБА_9 , старший солдат ОСОБА_12 , солдати ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 самовільно залиши місце служби без поважних причин, вчинене в бойовій обстановці та на теперішній час їх місцезнаходження не відоме. Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , в період листопада-грудня 2014 року, перебуваючи на території м. Києва та м. Житомира, вступили між собою та з невстановленими на цей час досудовим розслідуванням особами у злочинну змову, спрямовану на вчинення викрадення людей та незаконного позбавлення волі з метою подальшого пред`явлення незаконних вимог їх родичам щодо звільнення за матеріальну винагороду.
11.03.2015 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
12.03.2015 р. постановою слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в розшук, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання.
13.03.2015 р. прокурором в даному кримінальному провадженні до Печерського районного суду м. Києва подані клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді вказаного клопотання.
13.03.2015 р. ухвалою слідчого судді печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
18.03.2015 р. в м. Тернополі підозрюваного ОСОБА_9 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2015 р.
19.03.2015 р. ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 407 КК України.
19.03.2015 р. старший прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_19 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про доповнення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання на строк від п`яти до десяти років, а також з урахуванням обставин вчинення інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, їх характеру та значної суспільної небезпеки, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, через залякування, впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ОСОБА_9 зазначених кримінальних правопорушень, та інших осіб, які є, а також можуть бути свідками у зазначеному кримінальному провадженні, а також знищити, сховати чи спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
19.03.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.05.2015 року відносно ОСОБА_9 , з визначенням застави в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурорів та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні та характеризуючі данні про особу підозрюваного в їх сукупності, а саме його вік та стан здоров`я, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, майновий стан.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, виходячи з наявних в матеріалах справи даних, разом з тим, підозра оголошена ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України станом на час розгляду клопотання органом досудового розслідування є не обґрунтованою, оскільки базується на їх припущеннях щодо можливого викрадення з корисливих мотивів, із застосуванням сили і вогнепальної зброї та проти її волі невстановленої особи жіночої статі та такі докази у матеріалах провадження відсутні та прокурором не доведені.
Отже, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та особи підозрюваного, слідчий суддя правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Посилання прокурора, в поданій ним апеляційній скарзі, про безпідставне застосування слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на думку колегії суддів, є необґрунтованим, оскільки слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, визначив заставу у розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Отже, з вище викладено, вбачається що не визначити розмір застави, у передбачених кримінальним процесуальним законом України випадках, є правом суду, а не обов`язком.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора та апеляційна скарга захисника підозрюваного, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, якою задоволено частково клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.05.2015 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено заставу в розмірі вісімдесят мінімальних заробітних плат, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

_______________ ______________ ____________
( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 ) ( ОСОБА_4 )