В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/1095/15-к
Провадження № 1-кп/0274/210/15
15.05.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бердичева кримінальне провадження № 274/1095/15-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будки Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
за ч. 1 ст. 408 КК України,
за участю :
прокурора ОСОБА_4 ;
захисника - ОСОБА_5 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
17 вересня 2014 року о 21 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метю ухилення від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, без дозволу командування та без поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов"язок по захисту Вітчизни, незалежності та рериторіальної цілісності, та самовільно залишив територію військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 , яка знаходиться за АДРЕСА_2 , та в подальшому ухиляється від проходження служби, проводить час на власний розсуд, обов"язки за посадою не виконує.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винним ОСОБА_3 , передбачена ст. 408 ч.1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 20 березня 2014 року він був призваний на військову службу в зв"язку із мобілізацією, спочатку на 10 днів, потім на 45 днів, і в подальшому продовжував службу у військовій частині в АДРЕСА_1 . Через півроку у нього почались проблеми в сім"ї. Необхідні були гроші на навчання дитини, дружина є онкохворою, перенесла операцію, ніде не працює, господарство велике. Сам він також хворіє, у нього гіпертонічна хвороба 2 ступеню. В вересні 2014 року він залишив військову частину та поїхав до дому. Більше на службу не повернувся. У вчиненному розкаюється.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, згідно наказу командира військової частини - польова пошта В 1419 № 2 від 15.08.2014 року, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період рядового ОСОБА_3 , старшого водія - метеоспостерігача метеорологічного взводу метеорологічної батареї дівізіону артилерійської розвідки військової частини - польова пошта НОМЕР_3 - пизначено на посаду старшого водія -метеоспостерігача метеоролічного взводу метеорологічної батареї військової часитни - польова пошта В 1419 та зараховано до списків особового складу часитни, на всі види забезпечення ( а.п.19).
Залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 17.09.2014 року військової служби в військовій частині - польова пошта В НОМЕР_2 , будучи призваним під час мобілізації на особлиівий період, стверджується: повідомленням ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 17.09.2014 року № 53 ( а.п.3-4), витягом з наказу командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 № 27 від 17.09.2014 року про зняття військовослужбовця ОСОБА_3 з 18.09.2014 року з котлового забезпечення частини в зв"язку із самовільним залишенням частини 17.09.2014 року ( а.п.23), наказом командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 № 39 від 27.09.2014 року про самовільне залишення частини рядовим ОСОБА_3 та оголошення йому суворої догани ( а.п.24)
Згідно акту проведення службового розслідування відносно військовослужбовця дивізіону артилерійської розвідки рядового ОСОБА_3 , встановлено, що останній 17.09.2014 року без пояснень, самовільно залишив розташування частини, на телефонні дзвінки не відповідав ( а.п.26-27).
З листка ознайомлення військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 з кримінальною відповідальністю за військові злочини вбачається, що ОСОБА_3 був під підпис однайомлений про вказане ( а.п.32).
За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину ОСОБА_3 в дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 408 КК України.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання обвинуваченому.
Суд враховує, що відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_3 раніше не судимий, вину у вчиненні злочину визнав повністю, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, за місцем проживання позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що відповідно до ст.66 ч.1 п.1 КК України помякшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активнее сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 66 ч.2 КК України, обставиною, яка пом"якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , що не вказана в ч.1 ст.66 КК України, суд визнає стан здоров"я обвинуваченого ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_6 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не встановив.
На підставі наведеного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі.
В той же час, за наявності обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_3 , нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 408 ч.1 КК України відповідно до ст.69 КК України.
На думку суду саме призначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 369- 371, 373, 374 КПК України , суд -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч.1 КК України, призначивши покарання за ст.408 ч.1 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: