Справа № 227/1760/12
Провадження №1/149/24/13
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07.02.2013 Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області

в складі:

головуючого судді Клімик К. О.

при секретарі Гавлович Л. П.,

за участю прокурора Новаківського
О.Г.,

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмільник справу про
обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Криве Озеро Кривоозерського району
Миколаївської області, українця,
громадянина України, освіта не
закінчена вища, не одруженого, працював
оператором автомобільного
газозаправного пункту в м. Первомайськ
ТОВ "ВІКТАН", мешканця АДРЕСА_1, раніше
не судимого,

в скоєнні злочину передюаченого ст. 115
ч. 1 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та
мешканця АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, в силу ст. 89
КК України не судимого,

в скоєнні злочину передбаченого ст. 396
ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим слідством підсудний ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що ІНФОРМАЦІЯ_7
біля 4 години він та ОСОБА_4 разом з
потерпілим ОСОБА_5, автомобілем
"Мітцубісі" державний номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням підсудного
ОСОБА_3 виїхали з Миколаївської області
у напрямку Вінницької області для
вчинення дій по купівлі-продажу
зернопродуктів. Перед виїздом
підсудний ОСОБА_3 взяв з собою і поклав
в багажне відділення автомобіля
гладкоствольну рушницю 16 калібру
моделі "ИЖ-12". Перебуваючи на території
Вінницької області, поблизу с.
Майдан-Бобрик Літинського району
Вінницької області, підсудний ОСОБА_3
зупинив автомобіль на автодорозі
сполученням Хмільник-Калинівка між 22
та 23 кілометровими стовпчиками для
того, щоб справити в лісі природні
потреби. Вийшовши з автомобіля
підсудний ОСОБА_3 з багажного
відділення взяв з собою рушницю, під
приводом провести декілька пострілів з
неї, та разом з потерпілим ОСОБА_5 пішов
в глиб лісу, підсудний ОСОБА_4 в цей час
пішов справляти свої потреби в
протилежну сторону. Перебуваючи в лісі
на відстані близько 100 метрів від
автодороги, підсудний ОСОБА_3 в ході
виниклої суперечки з потерпілим
ОСОБА_5, на грунті раптово виниклої
агресії, умисно, усвідомлюючи значення
та суспільну небезпеку своїх дій їз
рушиниці 16 калібру моделі "ИЖ-12" зробив
два постріли в груди та голову
потерпілого ОСОБА_5, які здійснив під
гострим кутом, знизу догори, зліва
направо та спереду назад, від чого

2

ОСОБА_5 впав на землю не подаючи ознак
життя. Підсудний ОСОБА_3 з підсудним
ОСОБА_4 на автомобілі залишили місце
пригоди і поїхали в напрямку м. Вінниця.
Проїжджаючи поблизу с. Стрижавка
Вінницького району вони позбулись
знаряддя вчинення злочину, а саме:
гладкоствольної рушниці 16 калібру
моделі "ИЖ-12" з набоями, кинувши її у
річку Південний Буг. Рухаючись далі в
напрямку м. Первомайськ та проїжджаючи
по автодорозі сполученням
Вінниця-Немирів, на повороті до с.
Чаульське Немирівського району, на
автобусній зупинці залишили речі та
мобільні телефони потерпілого ОСОБА_5

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується
досудовим слідством в тому, що він
достовірно знаючи, що підсудний ОСОБА_3,
який разом з ним та потерпілим ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_7 біля 4 години автомобілем
"Мітцубісі" державний номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням підсудного
ОСОБА_3 виїхали з Миколаївської області
у напрямку Вінницької області для
вчинення дій по купівлі-продажу
зернопродуктів і перебуваючи на
території Вінницької області, поблизу
с. Майдан-Бобрик Літинського району
Вінницької області, підсудний ОСОБА_3
зупинив автомобіль на автодорозі
сполученням Хмільник-Калинівка між 22
та 23 кілометровими стовпчиками для
того, щоб справити в лісі природні
потреби. Вийшовши з автомобіля
підсудний ОСОБА_3 з багажного
відділення взяв з собою рушницю, під
приводом провести декілька пострілів з
неї, та разом з потерпілим ОСОБА_5 пішов
в глиб лісу, а він в цей час пішов
справляти свої потреби в протилежну
сторону. Перебуваючи в лісі на відстані
близько 100 метрів від автодороги,
підсудний ОСОБА_3 в ході виниклої
суперечки з потерпілим ОСОБА_5, на
грунті раптово виниклої агресії,
умисно, усвідомлюючи значення та
суспільну небезпеку своїх дій їз
рушиниці 16 калібру моделі "ИЖ-12" зробив
два постріли в груди та голову
потерпілого ОСОБА_5, які здійснив під
гострим кутом, знизу догори, зліва
направо та спереду назад, від чого
ОСОБА_5 впав на землю не подаючи ознак
життя. Підсудний ОСОБА_4, являючись
очевидцем навмисного вбивства ОСОБА_5,
достовірно знаючи, що підсудний ОСОБА_3
вчинив особливо тяжкий злочин, своїми
активними діями сприяв укриттю
злочину, та не повідомив правоохоронні
органи про вчинення вказаного злочину.
Підсудний ОСОБА_4 з метою допомоги
підсудному ОСОБА_3 уникнути
кримінальної відповідальності за
вчинений злочин допоміг знищити
знаряддя злочину, а саме: викинути
гладкоствольну рушницю 16 калібру
моделі "ИЖ-12" з набоями в річку
Південний Буг поблизу с. Стрижавка
Вінницького району та на автодорозі
Вінниця-Немирів на повороті до с.
Чаульське Немирівського району на
автобусній зупинці залишили речі
вбитого ОСОБА_5 та його мобільні
телефони. Після чого підсудний ОСОБА_4 з
метою допомогти підсудному ОСОБА_3
уникнути покарання за вчинений злочин
не повідомив про його вчинення до
правоохоронних органів,чим
перешкоджав розкриттю вказаного
злочину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину у вчиненні вказаного злочину
не визнав повністю, а вказав, що визнає
лише вбивство з необережності і
показав, що він був знайомим з ОСОБА_5,
фактично вони товаришували сім"ями і
йому було відомо, що ОСОБА_5 займається
незаконними оборудками пов"язаними з
купівлею продажем зернопродуктів.
ОСОБА_5 запропонував йому взяти участь
у купівлі-продажу зернопродуктів у
Вінницькій області і тому, можливо
ІНФОРМАЦІЯ_7, точної дати він не
пам"ятає, вони автомобілем "Мітцубісі"
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить його бабусі, виїхали у
Вінницьку область. ОСОБА_5 він забирав з
готелю і відвіз його до автозаправки,
що знаходиться на автодорозі
Київ-Одеса неподалік смт. Криве Озеро,
де він мав зустрітись з дружиною.
Залишивши його на заправці він поїхав в
смт. Криве Озеро за ОСОБА_4, оскільки так
йому сказав ОСОБА_5 Коли вони приїхали
за ОСОБА_5 то він сідаючи в машину
наказав відкрити багажне відділення і
поклав туди мисливську рушницю, він
його запитав для чого вона, на що той
відповів, що в дорозі може бути різне. В
дорозі ОСОБА_5 почав сваритись з ОСОБА_4,
казав, що той його "підставив" і "кинув"
на гроші, після цього ОСОБА_5, який сидів
на передньому пасажирському сидінні
почав хапати ОСОБА_4, який сидів на
задньому сидінні і погрожував його
вбити. Все це почалось коли вони були
вже у Вінницькій області і рухались по
автодорозі Хмільник-Калинівка.
Неподалік с. Майдан-Бобрик

3

ОСОБА_4 попросив його зупинити
автомобіль щоб справити природні
потреби та погасити паузою
агресивність ОСОБА_5 Він зупинив
автомобіль і ОСОБА_4 одразу ж вийшов і
бистрим шагом пішов в глиб лісу. ОСОБА_5
також вийшов з автомобіля і сказав йому
відчинити багажне відділення
автомобіля, а коли він його відчинив, то
ОСОБА_5 взяв свою рушницю, зарядив її і
також пішов в сторону в яку перед тим
пішов ОСОБА_4 Він побіг за ОСОБА_5 щоб
попередити конфліктну ситуацію між ним
і ОСОБА_4 Коли вони трохи відійшли від
автомобіля, він зупинив ОСОБА_5 і почав
з ним розмовляти, захищаючи ОСОБА_4, а
ОСОБА_5 на це наніс йому удар долонею
правої руки по обличчю, при цьому
рушницю він тримав лівою рукою. Він
знову почав розмовляти з ОСОБА_5,
намагаючись його заспокоїти, однак
ОСОБА_5 сказав, що застрелить його і
навів на нього рушницю, він схопив
рушницю двома руками і вони почали
шарпати її кожен до себе. Він шарпнув
рушницю до себе, від чого впав на землю
і в цей час пролунав постріл, одразу
після пострілу він побачив, що ОСОБА_5
лежить на землі, обличчям догори і не
подає ознак життя. Він дуже перелякався
і у нього мабуть був стан шоку, оскільки
він побіг до автомобіля, де зустрівся з
ОСОБА_4, який його запитував, що сталось,
однак він не міг нічого відповісти.
Вони сіли в автомобіль і поїхали в
сторону м. Вінниці, лише через деякий
час він зміг все розповісти ОСОБА_4 і
тоді він вирішив рушницю і набої
викинути. Коли вони підїжджали до с.
Стрижавка то він розібрав рушницю і
викинув разом з набоями в річку, потім
коли вони були в Немирівському районі
то на автобусній зупинці, поблизу с.
Чаульське залишили речі ОСОБА_5 та його
мобільні телефони. Через тривалий
після цього час до нього приїхали
працівники міліції і сказали, що у
нього знайшли коноплю і для цього
треба, щоб він поїхав з ними. Його
привезли в смт. Літин і сказали, що про
все знають, ОСОБА_4 вже все розповів і
запропонували йому написати явку з
повинною. Йому дали адвоката, який
сказав, що краще написати так як кажуть
працівники міліції і тоді у нього не
буде проблем. До нього працівниками
міліції застосовувались моральні та
фізичні заходи впливу і він
неодноразово скаржився на це
прокурору, однак нічого це не дало. Всі
покази які він давав на досудовому
слідстві він заперечує, оскільки йому
казав так говорити попередній адвокат,
вказуючи на те, що працівників міліції
краще не злити і тоді у нього все буде
добре. Зараз він дає правдиві покази і
такі самі покази він вже двічі давав
під час попередніх розглядів справи.
Він повністю визнає необережне
вбивство і не визнає пред"явлене йому
обвинувачення за ст. 115 ч. 1 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні
вказаного злочину не визнав повністю і
показав, що не визнає обвинувачення по
ст. 396 ч. 1 КК України тому, що з ОСОБА_5
був знайомий раніше, у них були
комерційні стосунки, бо разом
займались купівлею-продажем
зернопродуктів. В серпні 2008 року,
точної дати він не пам"ятає, ОСОБА_5
запропонував йому поїхати у Вінницьку
область, оскільки там можливо закупити
зерно, на що він погодився. За ним
додому в смт. Криве Озеро приїхав на
автомобілі ОСОБА_3 і вони разом поїхали
за ОСОБА_5, який чекав їх на
автозаправці неподалік. Коли він сідав
в автомобіль то він побачив в сумці
ОСОБА_5 рушницю, однак не придав цьому
значення. Коли їхали в автомобілі в
сторону м. Вінниця то ОСОБА_5 розповів,
що він після "перепою" і йому трохи зле.
Вони зупинялись в Вороновиці і він
бачив в руках у ОСОБА_5 шприца та ще
якусь речовину і зрозумів, що той
колить собі наркотики. Коли їхали по
автодорозі в сторону м. Хмільника у
нього з ОСОБА_5 виник конфлікт, ОСОБА_5
говорив, що він його обманув,
недоплативши йому гроші за раніше
придбане зерно і при цьому ображав його
нецензурними словами, погрожував
фізичною розправою та намагався
вдарити. Він попросив ОСОБА_3 зупинити
автомобіль, щоб справити природні
потреби, вважаючи, що за той час що
пройде ОСОБА_5 трохи заспокоїться. Коли
автомобіль зупинився, він одразу ж
побіг в глиб лісу, а через деякий час
почув постріл. Коли він повернувся до
автомобіля, то там його вже чекав
ОСОБА_3, який перебував в збудженому
стані, він його запитав, що сталось,
однак той нічого не відповів і вони
сіли в машину та поїхали в напрямку с.
Стрижавка. Через деякий час, коли вони
були вже майже біля с. Стрижавка ОСОБА_3
розповів йому, що був постріл і що з
ОСОБА_5 він не знає. ОСОБА_3 сказав, що
хоче викинути рушницю і зупинивши
автомобіль біля річки викинув її та
набої. Коли вони

4

їхали в сторону Первомайська то на
якісь автобусній зупинці ОСОБА_3
залишив речі ОСОБА_5 Вони між собою ні
про що не домовлялись і приїхавши
додому не зустрічались біля чотирьох
місяців. За ОСОБА_5 він також нічого не
чув і з ним не зустрічався, його друзі
говорили, що він міг по півроку не бути
вдома і що він вживав наркотики. Через
тривалий час після даної події до нього
приїхали працівники міліції і забрали
його в смт. Літин де до нього
застосовували фізичний і моральний
вплив, з метою щоб він дав потрібні їм
покази стосовно вбивства ОСОБА_5 В суд
його приводили через два чи три дні
після того як привезли в смт. Літин і
там його притягнули до
адміністративної відповідальності за
те, що він буцім-то випив пива, а вже
лише після відбуття покарання йому
обирали міру запобіжного заходу. Він
тоді вимушений був написати явку з
повинною та дати покази, які не
відповідають дійсності, зараз і на
попередніх судових розглядах справи
він дає правдиві покази.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не
з"явилась, надіслала заяву, якою
просить справу розглянути без її
участі, оскільки в зв"язку з важким
матеріальним та фізичним станом не
може бути присутньою при розгляді
справи.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання
не з"явився, як слідує з заяви
потерпілої ОСОБА_6, в зв"язку із смертю.

Оголошеними в судовому засіданні
показами потерпілого ОСОБА_7 доведено,
що ОСОБА_5 був його сином і товаришував
з підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які
часто приїжджали до нього і вони разом
займались посередницькою діяльністю
по купівлі-продажу зернопродуктів.
Помітивши, що його сина не має тривалий
час він хотів звернутись в ограни
міліції, однак від цього його відмовила
дружина сина ОСОБА_6 сказавши, що сина
розшукує міліція за скоєння злочину, а
він від них переховується. 20 січня 2009
року працівниками міліції йому було
надано на опізнання фотознімки трупа,
на якому він опізнав взуття свого сина,
а такж ланцюжок та каблучку з
зображеннями божої матері, що належали
його сину. Через смерть свого сина він
переніс сильні душевні страждання,
оскільки він є людиною похилого віку,
тому нервове потрясінні негативно
вплинуло на стан його здоров"я. Він
втратив спокій і щоразу, згадуючи свого
сина, що його залишили серед лісу
зогнивати, переносить сильні моральні
страждання. У його невістки залишилась
малолітня дитина, яка залишилась без
батька. Вона також постійно переживає,
хвилюється, перенесла сильні
страждання через втрату чоловіка, їй
важко самії утримувати та виховувати
дитину. Він просив стягнути на його та
невістки ОСОБА_6 користь по 100000 гривень
моральної шкоди та 21381 гривню 65 коп.
матеріальної шкоди.

Суд, заслухавши покази підсудних,
оголошені в судовому засіданні покази
потерпілого та дослідивши матеріали
справи вважає, що обвинувачення
підсудного ОСОБА_3 за ст. 115 ч. 1 КК
України і обвинувачення підсудного
ОСОБА_4 за ст. 396 ч. 1 КК України не
знайшли свого підтвердження в ході
судового слідства і недоведені
обвинуваченням.

Зокрема протоколом огляду місця подій
від 5 жовтня 2008 року (т. 1 а.с. 20-22)
доведено, що в лісі, поблизу с.
Майдан-Бобрик Літинського району
Вінницької області, на відстані 100
метрів на південь від автодороги
сполученням Хмільник-Калинівка між 22
та 23 кілометровими стовпчиками було
виявлено труп невстановленої особи з
вираженими гнілистними змінами. Голова
трупа у вигляді двох фрагментів
склепіння черепа знаходяться на
відстані біля двох метрів від трупа. На
трупі одяг: джинсова куртка та штани
світло-синього кольору, футболка,
труси, шкарпетки та шкіряні черевики.

Протоколом додаткового огляду місця
події від 6 жовтня 2008 року (т. 1 а.с. 31-34)
доведено, що з кишень одягу трупа
вилучено пачку з-під цигарок "Кемел",
запальничку, упаковку жувальних гумок
"Орбіт", ємкість з медичним препаратом
"Візин", картку поповнення рахунку
"Київстар" на 25 гривень, картку
таксофона на 15 гривень, дві картки
стартових пакетів "Київстар" без сім
карток, уривок аркушу паперу з номером
телефону, ланцюжок з кулоном у вигляді
Божої матері з дитиною, гроші в сумі 92
гривні.

Протоколами пред"явлення фотознімків
для впізнання від 20 січня 2009 року (т. 8
а.с. 105) та протоколу пред"явлення
фотознімків для впізнання від 28 січня
2009 року (т. 8 а.с. 111) доведено, що ОСОБА_7
та ОСОБА_6

5

було надано фотознімки з місця події
для впізнання. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на
фотознімках упізнали одяг та взуття на
тілі трупа, який належить ОСОБА_5, а
також упізнали на фотознімках ланцюжок
та каблучку з зображенням Божої матері,
які також належали ОСОБА_5.

Висновком судово-медичної експертизи
№ 986/1 від 4 січня 2009 року доведено, що
при дослідженні трупа ОСОБА_5 виявлено
відокремлення черепа з його
розділенням на декілька фрагментів та
відсутністю основи черепа і нижньої
щелепи, багатоуламковий перелом кісток
склепіння черепа в лобно-тімяній
ділянці зліва, фрагменти лінійних
переломів черепа, чисельні осколи на
різцях верхньої щелепи, а також
наскрізне поранення грудного кінця
праовї ключиці з наявністю в його
просвіті металевого круглого предмету.

Ушкодження грудинного кінця правої
ключиці, виявлена при дослідженні
трупа ОСОБА_5, могло виникнути
внаслідок вогнепального поранення, на
що вказує дефект "мінус тканини" кістки,
наявність ранового каналу з металевим
предметом в його просвіті.

Напрямок ранового каналу ушкодження
грудинного кінця правої ключиці ОСОБА_5
- знизу догори, зліва направо та спереду
назад під гострим кутом, що може
свідчити про відповідне направлення
дульного зрізу вогнепальної зброї.

Враховуючи відсутність морфологічних
ознак загоєння кісткової тканини
проникаючого поранення грудинного
кінця правої ключиці ОСОБА_5, можна
висловитись про те, що дане поранення
могло утворитись незадовго до настання
смерті чи безпосередньо перед нею.

Враховуючи наявність значного
розкладання тканини, виявлених при
дослідженні трупа ОСОБА_5, а також
враховуючи теплу пору року, не
виключається можливість настання його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок
вогнепального поранення.

Протоколом огляду місця події від 4
листопада 2008 року (т.1 а.с. 67-68) доведено
факт вилучення ключиці трупа ОСОБА_5 в
якій знаходився металевий предмет
круглої форми.

Висновком судово-балістичної
експертизи № 31-Б від 5 лютого 2009 року (т.
7 а.с.23-24) доведено, що предмет, який
вилучено з правої ключиці трупа ОСОБА_5
є частиною бойового припасу - стріляною
картечиною діаметром 7 міліметрів, яка
використовується для спорядження
мисливських патронів до
гладкоствольної мисливської зброї.
Дана картечина могла бути стріляна в
складі мисливського патрону з
гладкоствольної вогнепальної зброї.

Висновком судово-хімічної експертизи
№ 23 від 25 березня 2009 року (т.7 а.с. 151-154)
доведено, що на поверхні предметів
одягу ОСОБА_5 виявлено сліди речовини,
яка може бути віднесена до продуктів
пострілу бездимним порохом.

Протоколом відтворення обстановки та
обставин події за участю підсудного
ОСОБА_3 від 30 листопада 2008 року (т. 8
а.с.14-19) доведено, що підсудний ОСОБА_3
показував місце вчинення злочину,
водойму та місце у ній куди він викинув
рушницю з якої було позбавлено життя
ОСОБА_5, та показав автобусну зупинку де
він залишив сумку з речами та мобільні
телефони ОСОБА_5, а перед цим
проїжджаючи с. Вороновиця він зробив з
телефона ОСОБА_5 дзвінок його дружині.

Протоколом відтворення обстановки та
обставин події за участю підсудного
ОСОБА_4 від 30 листопада 2008 року (т. 8
а.с.38-41) доведено, що підсудний ОСОБА_4
показував місце вчинення злочину,
місце на річці Південний Буг в с.
Стрижавка куди підсудний ОСОБА_3
викинув рушницю з якої було позбавлено
життя ОСОБА_5, при цьому були залучені
працівники МНС, які дістали з дна річки
частини мисливської гладкоствольної
рушниці. Далі підсудний ОСОБА_4 показав
автобусну зупинку до повороту на с.
Чаульське Немирівського району де вони
з ОСОБА_3 залишили сумку з речами та
мобільні телефони ОСОБА_5

Протоколом огляду місця події від 24
жовтня 2009 року (т. 1 а.с. 58) та протоколом
(т. 1 а.с. 59) доведено, що у ОСОБА_8 було
вилучено два мобільні телефони "Нокіа"
та дві сімкарти "Лайф" та "Київстар",
номер однієї з карток співпадає з
номером стартового пакету виявленого
під час огляду трупа ОСОБА_5 Як пояснив
ОСОБА_8 дані речі він знайшов на зупинці
на трасі Намирів-Вінниця в серпні

6

2008 року і користується ними.

Висновком судово-балістичної
експертизи № 271-Б від 10 грудня 2008 року
(т. 7 а.с. 33-35) доведено, що стволи, колодка
із ударно-спусковим механізмом і ложем
та цівком, які надані на дослідження
(вилучені при проведенні відтворення
обстановки та обставин події за участю
підсудного ОСОБА_4) є деталями
мисливської гладкоствольної зброї -
рушниці 16 калібру, моделі "ИЖ-12" НОМЕР_2,
виробництва СРСР. Дана рушниця
придатна для стрільби. Довідкою ІБ УВС
(т. 8 а.с. 48) доведено, що дана рушниця не
зареєстрована.

Протоколом огляду предметів від 16
квітня 2009 року (т. 8 а.с. 132) доведено, що 9
серпня 2008 року абонентські номери
належні ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були
зафіксовані в зоні дії базових станцій
мобільного зв"язку в
Івано-Франківській області
Надвірнянському районі, м. Яремча, м.
Десятин, смт. Ворохта. 10 серпня 2008 року
абонентський номер ОСОБА_5 та ОСОБА_3
був зафіксований в зоні дії базових
станцій мобільного зв"язку у
Вінницькій області. ІНФОРМАЦІЯ_7
абонентський номер ОСОБА_5 був
зафіксований в зоні дії базових
станцій мобільного зв"язку у
Вінницькій області в смт. Вороновиця об
11 годині 32 хвилини. Цим підтверджується
те, що дійсноОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 9
по ІНФОРМАЦІЯ_7 були разом і те, що
ОСОБА_5 було позбавлено життя саме
ІНФОРМАЦІЯ_7.

Таким чином в судовому засіданні
достовірно встановлено місце, спосіб
та час позбавлення ОСОБА_5 життя.
Встановлено об"єкт злочину та
об"єктивна сторона.

Однак приймаючи до уваги те, що при
вирішенні питання про кваліфікацію
навмисного вбивства важливу роль
відіграє мотив і мета вбивства,
виходячи з доказів досліджених під час
судового слідства суд вважає, що мотиву
та мети у підсудного ОСОБА_3 на
позбавлення життя ОСОБА_5 не вбачається
і досудовим слідством таких доказів не
надано.

З суб"єктивної сторони навмисне
вбивство характеризується прямим чи
непрямим умислом коли винний
усвідомлює суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачає їх
суспільно-небезпечні наслідки у
вигляді смерті іншої людини і бажає її
настання, або хоч і не бажає її
настання, але свідомо припускає
настання смерті.

В данному випадку підсудний ОСОБА_3 у
своїх показах вказував на те, що він не
мав будь-якого наміру на позбавлення
життя ОСОБА_5, а все сталось лише тому,
що під час сварки з ОСОБА_5 той наніс
йому удар долонею руки по обличчю і при
цьому тримав в руках рушницю, яка на
думку підсудного ОСОБА_3 була
направлена на нього. І тому він обома
руками взяв рушницю, намагаючись її
вирвати у ОСОБА_5, щоб не допустити
пострілу в свою сторону, або в
послідуючому в сторону ОСОБА_4 з яким
ОСОБА_5 конфліктував в машині і
намагався його вдарити, та висловлював
погрози фізичної розправи. Відповідно
до показів підсудного ОСОБА_3 під час
того як він намагався вирвати рушницю з
рук ОСОБА_5, він сильно її рванув від
чого разом з рушницею впав на землю і
можливо в той час, при падінні
випадково натиснув на спуковий гачок
від чого пролунали постріли.
Враховуючи те, що під час боротьби з
ОСОБА_5 вони знаходились в положенні
обличчями один до одного, то після
пострілу ОСОБА_5 був в положені на землі
обличчям до гори, що повністю
відповідає положенню трупа ОСОБА_5
виявленого на місці пригоди, про що
зазначено в протоколі огляду місця
події від 5 жовтня 2008 року (т.1 а.с. 20-22).
Враховуючи висновок судово-медичної
експертизи № 986/1 від 4 січня 2009 року,
напрямок ранового каналу ушкодження
грудинного кінця правої ключиці ОСОБА_5
- знизу догори, зліва направо та спереду
назад під гострим кутом, що може
свідчити про відповідне направлення
дульного зрізу вогнепальної зброї і
збігається з показами підсудного
ОСОБА_3 в частині того, що постріл було
здійснено при його падінні і з
положення лежачи в сторону стоячого
ОСОБА_5

Висновком експертів № 141-к від 16 грудня
2011 року доведено, що в зв"язку з
відсутністю більшості уламків
лицевого та основи черепа трупа ОСОБА_5,
що складають анатомічну цілісність
черепа, судити про конкретний механізм
утворення багатоуламкового перелому
кісток черепа, в тому числі "в наслідок
його падіння і удару

7

об тверду поверхню (земля, камінь, пень,
тощо) з висоти власного зросту", "в
результаті дії диких звірів", "в
результаті ударів палицею, кулаком,
взутою ногою", а також "в результаті
пострілу з мисливської рушниці" не
надається можливим. В зв"язку із
значними пізніми трупними змінами
(розкладання з частковим
скелетуванням, жировоском та повним
гниттям внутрішніх органів),
встановити причину смерті а також
прижиттєвість ушкоджень у ОСОБА_5 та
відстань, з якої стався постріл, не
представляється можливим. Враховуючи
напрямок ранового каналу ушкодження
грудинного кінця правої ключиці ОСОБА_5
- знизу догори, зліва направо та спереду
назад під гострим кутом, можна
висловитися про те, що під час
спричинення цього поранення ОСОБА_5 міг
знаходитись в будь-якому положенні за
умови доступності передньої частини
грудей до напрямку дульного зрізу
вогнепальної зброї. В зв"язку з тим, що
при дослідженні трупа ОСОБА_5 було
виявлено ознаки лише одного ушкодження
ключиці з наявністю в просвіті
ранового каналу металевого предмету,
можливо заключити факт дробового
вогнепального поранення, однак судити
про його прижиттєвість по наявним
данним не надається можливим.
Судово-медичних данних про можливість
отримання ОСОБА_5 ушкоджень в наслідок
пострілу з двох стволів рушниці
одночасно (дуплетом), немає. Проведення
пострілу з досліджуванної рушниці
моделі "ИЖ-12", НОМЕР_2, без натискування
на спускові гачки неможливо.

Факт належності підсудному ОСОБА_3
мисливської рушниці моделі "ИЖ-12"
НОМЕР_2, а також те, що він її дістав з
багажного відділення автомобіля, коли
вони зупинились в лісі, досудовим
слідством встановлено лише з первинних
показань підсудного ОСОБА_4, який в
послідуючому та під час судових
слідств ці покази змінив, вказуючи на
те, що рушниця належала ОСОБА_5 і хто
брав рушницю з багажного відділення
він особисто не бачив. Такі покази
повністю співпадають з показами
підсудного ОСОБА_3, який стверджував, що
рушниця належала ОСОБА_5 і він особисто
разом зі своїми речами клав її в
багажне відділення автомобіля. Вказана
рушниця офіційно не зареєстрована і
поскільки іншого під час досудового та
судового слідства не встановлено,
відсутні убдь-які можливості
встановити належність рушниці,
трактуючи всі сумніви в обвинуваченні
на бік підсудного, суд вважає, що
рушниця належала ОСОБА_5, і що він її
брав із собою в поїздку і під час
зупинки сам діставав з багажного
відділення автомобіля.

Показами допитанного в судовому
засіданні експерта ОСОБА_10 доведено, що
він як експерт приймав участь в
проведенні судово-медичних експертиз
трупа ОСОБА_5 і повністю висновки
експертиз підтримує. Експерт також
вказав, що відсутність більшості
уламків лицевого та основи черепа
трупа ОСОБА_5 могла статись за різними
причинами, зокрема: внаслідок падіння
ОСОБА_5 і удару об тверду поверхню та
різні предмети з висоти власного
зросту, в результаті пострілу з
мисливської рушниці, в результаті дії
диких звірів, та інше. В даному випадку
встановити конкретну причину не є
можливим. Враховуючи напрямок ранового
каналу виявленого на трупі ОСОБА_5 не
виключена можливість здійснення
пострілу з рушниці в положенні про яке
вказує підсудний ОСОБА_3, а саме з
положення лежачи знизу догори. Свідок
також зазначив, що кількість пострілів
встановити не можливо, однак на одягу
трупа ОСОБА_5 слідів пострілів не
виявлено, що підтверджується
протоколом огляду предметів від 8
квітня 2009 року (т. 8 а.с. 236).

Показами допитанного в судовому
засіданні експерта ОСОБА_11 доведено, що
він приймав участь у проведенні
експертиз по данній справі і пояснив,
що уламки черепа які збереглись на
мометн виявлення трупа ОСОБА_5
знаходились на різній відстані від
самого трупа. Постріл відбувся спереду
назад і знизу догори, положення ОСОБА_5
та рушниці вони не змогли вказати
точно, однак особа, що тримала рушницю
могла стояти до потерпілого обличчям.
Положення могло бути різним, в тому
числі і не виключається положення
потерпілого лежачи.

Крім того висновками судово-медичних
експертиз, показами експертів ОСОБА_10
та ОСОБА_11 в частині того, що при
дослідженні трупа ОСОБА_5 було виявлено
лише одну картечину (дріб) доведено
відсутність прицільного пострілу
підсудним ОСОБА_3 у ОСОБА_5 за обставин,
що постріл було здійснено з

8

відстані близько трьох метрів. Що також
доведено під час огляду місця вчинення
злочину (протокол т. 1 а.с. 86-87), де було
проведено огляд з застосуванням
металошукача в місці виявлення трупа
ОСОБА_5 в радіусі 30 метрів і ніяких
металевих предметів виявлено не було.
Таким чином суд вважає доведеним факт
того, що підсудний ОСОБА_3 здійснював
постріл неприцільний, що за обставин
вказаних у показах самого підсудного
ОСОБА_3 є достовірним, та спростовує
попередні покази ОСОБА_3 дані ним на
досудовому слідстві в якості
підозрюваного та в якості
обвинуваченого, при очній ставці з
підсудним ОСОБА_4 Протоколом явки з
повинною та на досудовому слідстві
підсудний ОСОБА_3 давав покази про
обставини вбивства ОСОБА_5 де вказував,
що з рушницею стояв обличчям до ОСОБА_5,
а той справляючи природні потреби
стояв до нього спиною і в такому
положенні ОСОБА_3 здійснив в спину
ОСОБА_5 два постріли. Вказані покази
підсудного ОСОБА_3 не відповідають
дійсності, оскільки відповідно до
протоколу огляду місця події від 5
жовтня 2008 року (т. 1 а.с. 20-22) з
фототаблицями труп ОСОБА_5 був в
положені на землі обличчям до гори.
Враховуючи висновок судово-медичної
експертизи № 986/1 від 4 січня 2009 року,
напрямок ранового каналу ушкодження
грудинного кінця правої ключиці ОСОБА_5
- знизу догори, зліва направо та спереду
назад під гострим кутом, що може
свідчити про відповідне направлення
дульного зрізу вогнепальної зброї і
збігається з показами підсудного
ОСОБА_3 в частині того, що постріл було
здійснено в положенні ОСОБА_3 і ОСОБА_5
обличчями один до одного. По цій же
причині не відповідають дійсності і
покази підсудного ОСОБА_4 дані ним на
досудовому слідстві до 29 грудня 2008 року
та протоколу явки з повинною. Оскільки
підсудний ОСОБА_4 також зазначав, що при
пострілі підсудним ОСОБА_3 ОСОБА_5
знаходився до нього спиною, справляючи
свої природні потреби. З 29 грудня 2008
року підсудним ОСОБА_4 було змінено
свої покази про обставини позбавлення
життя ОСОБА_5 і зазначено, що він не
бачив як саме і при яких обставинах
ОСОБА_3 було здійснено постріли в
ОСОБА_5, а попередні покази ним було
надано під диктовку працівників
міліції, які застосовували до нього
психологічний та фізичний вплив, при
цьому пояснював слідчому, яким саме
чином це здійснювалось. Слідчим було
прийнято покази підсудного ОСОБА_4 до
уваги, в зв"язку з чим було винесено
постанову від 9 липня 2009 року про
закриття кримінальної справи відносно
ОСОБА_4 в частині пред"явленого
обвинувачення за ст. 115 ч. 2 п.п.9, 12 КК
України.

З 29 грудня 2008 року, з моменту проведення
очної ставки, підсудним ОСОБА_3 було
також змінено свої покази в частині
обставин та подій при позбавленні
життя ОСОБА_5, він також зазначав, що під
час попередніх допитів до нього
працівниками міліції застосовувались
психічний на фізичний вплив і слідчому
пояснював, яким саме чином це
здійснювалось.

Суд вважає, що покази підсудного ОСОБА_3
надані ним в судових засіданнях, під
час судового слідства, є достовірними,
оскільки проведеним аналізом доказів,
що перебувають в матеріалах справи,
доведено вірогідність саме цих
показів. Досудовим слідством та під час
судового слідства доказів, які б
спростували б покази підсудного ОСОБА_3
не добуто. Крім того покази підсудного
ОСОБА_3 повністю співпадають з показами
підсудного ОСОБА_4, які були були
частково визнані досудовим слідством.

Під час розгляду справи судом було
призначено комплексну судово-медичну
та судово-балістичну експертизу і
отримано висновок експертів № 141-к від
16 грудня 2011 року (т. 9 а.с. 286-288), в якому
експертами було надано відповіді на
поставлені їм запитання. Зокрема у
висновку зазначено: в зв"язку з
відсутністю більшості уламків
лицевого та основи черепа трупа ОСОБА_5,
що складають анатомічну цілісність
черепа, судити про конкретний механізм
утворення багатоуламкового перелому
кісток черепа, в тому числі "в наслідок
його падіння і удару об тверду поверхню
(земля, камінь, пень, тощо) з висоти
власного зросту", "в результаті дії
диких звірів", "в результаті ударів
палицею, кулаком, взутою ногою", а також
"в результаті пострілу з мисливської
рушниці" не надається можливим. В
зв"язку із значними пізніми трупними
змінами (розкладанняз частковим
скелетуванням, жировоском та повним
гниттям внутрішніх органів),

9

встановити причину смерті а також
прижиттєвість ушкоджень у ОСОБА_5 та
відстань, з якої стався постріл, не
представляється можливим. Враховуючи
напрямок ранового каналу ушкодження
грудинного кінця правої ключиці ОСОБА_5
- знизу догори, зліва направо та спереду
назад під гострим кутом, можна
висловитися про те, що під час
спричинення цього поранення ОСОБА_5 міг
знаходитись в будь-якому положенні за
умови доступності передньої частини
грудей до напрямку дульного зрізу
вогнепальної зброї. В зв"язку з тим, що
при дослідженні трупа ОСОБА_5 було
виявлено ознаки лише одного ушкодження
ключиці з наявністю в просвіті
ранового каналу металевого предмету,
можливо заключити факт дробового
вогнепального поранення, однак судити
про його прижиттєвість по наявним
данним не надається можливим.
Судово-медичних данних про можливість
отримання ОСОБА_5 ушкоджень в наслідок
пострілу з двох стволів рушниці
одночасно (дуплетом), немає. Проведення
пострілу з досліджуванної рушниці
моделі "ИЖ-12", НОМЕР_2, без натискування
на спускові гачки неможливо. Таким
чином проведеною комплексною
експертизою не було підтверджено
покази підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3
надані ними в протоколах явки з
повинною та на досудовому слідстві до
проведення між ними очної ставки 29
грудня 2008 року та покази надані ними до
початку судового слідства. Вказаним
висновком експертів також не доведено
в повному обсязі, а лише частково
покази підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3
надані ними під час судового слідства,
а тому враховуючи те, що інших
очевидців вчиненого злочину не має,
доказів крім тих яким судом було надано
відповідний аналіз також не має, покази
підсудних частково підтверджені
наявними доказами, тому суд вважає
можливим прийняти як достовірні саме
покази підсудних наданих ними в ході
судового слідства. Суд прийшов до
такого висновку на підставі Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
виконання судами України
законодавства і Постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань
судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку" де зазначено -
вказати судам на недопустимість
обвинувального ухилу при вирішенні
питання про винність чи невинність
підсудного. Всі сумніви щодо
доведенності обвинувачення, якщо їх не
можливо усунути, повинні тлумачитись
на користь підсудного.

Висновком стаціонарної комплексної
судово-психолого-психіатричної
експертизи № 43 від 23 лютого 2009 року (т. 7
а.с.117-120) доведено, шо образи зі сторони
ОСОБА_5 та психологічний тиск в бік
ОСОБА_3 могли послужити причиною
здійснення пострілів у ОСОБА_5 ОСОБА_3 в
період вчинення злочину та в
теперішній час не страждає на хронічне
психічне захворювання, перебував поза
будь-яким тимчасовим хворобливим
розладом психічної діяльності, міг
усвідомлювати свої дії та керувати
ними. ОСОБА_3 на час скоєння злочину в
стані фізіологічного афекту не
перебував, застосування примусових
заходів медичного характеру не
потребує. ОСОБА_3 схмльності до
підвищеного навіювання та
фантазування не виявляє, а також
схильності до паталогічної брехні не
виявляє, він міг та може вірно
сприймати обставини, що мають значення
по справі та давати про них відповідні
показання.

Висновком стаціонарної комплексної
судово-психолого-психіатричної
експертизи № 41 від 23 лютого 2009 року (т. 7
а.с.131-133) доведено, що ОСОБА_4 схильності
до паталогічної брехні не виявляє, він
міг та може вірно сприймати обставини,
що мають значення по справі та давати
про них відповідні показання.

Таким чином суд приходить до висновку,
що обвинувачення підсудного ОСОБА_3 в
скоєнні злочину передбаченого ст. 115 ч. 1
КК України не доведено і тому вважає, що
дії підсудного слід перекваліфікувати
на ст. 119 ч. 1 КК України, оскільки він
ІНФОРМАЦІЯ_7 біля 4 години в лісі, на
відстані біля ста метрів від
автодороги Хмільник-Калинівка, між 22 та
23 кілометровими стовпчиками, поблизу с.
Майдан-Бобрик Літинського району
Вінницької області, під час боротьби з
ОСОБА_5 в руках у якого була мисливська
рушниця, вирвавши її з його рук, та
падаючи на землю, не навмисно натиснув
на спускові гачки рушниці, здійснивши
два не прицільних постріли з
мисливської рушниці в його сторону, що
призвело до смерті ОСОБА_5, тобто вчинив
вбивство ОСОБА_5 через необережність.

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у
вчиненні злочину передбаченого ст. 396

10

ч. 1 КК України, однак враховуючи те, що
дії підсудного ОСОБА_3 судом
перекваліфіковано з ст. 115 ч. 1 КК
України в зв"язку з недоведенністю
обвинувачення на ст. 119 ч. 1 КК України і
у відповідності до ст. 12 КК України,
злочин передбачений ст. 119 ч. 1 КК
України є злочином середньої тяжкості,
а відповідно до ст. 396 ч. 1 КК України
кримінальна відповідальність настає
за заздалегідь необіцяне приховування
тяжкого чи особливо тяжкого злочину,
тому суд вважає, що в діях підсудного
ОСОБА_4 відсутній склад злочину
передбачений ст. 396 ч. 1 КК України і його
слід виправдати.

Літинським районним судом Вінницької
області 14 грудня 2009 року було
постановлено вирок по данній справі,
який 19 квітня 2011 року Ухвалою Колегії
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України було
скасовано в частині виправданя ОСОБА_4
за ст. 396 ч. 1 КК України, та в частині
засудження ОСОБА_3 за ст. 119 ч. 1 КК
України. Вирок Літинського районного
суду Вінницької області від 14 грудня 2009
року в частині засудження ОСОБА_4 за ст.
309 ч. 1 КК України залишено в законній
силі, він набрав чинності і був
звернутий до виконання, тому в цій
частині обвинучанення судом не
розглядається.

При обрані виду та міри кримінального
покарання підсудному ОСОБА_3 суд
враховує те, що обтяжуючих його вину
обставин не має, також враховує
пом"якшуючими його вину обставинами те,
що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності,
повністю визнав свою вину по ст. 119 ч. 1
КК України і розкаявся в скоєнному,
позитивно характеризується по місцю
проживання та колишньої роботи, разом з
тим суд враховує також те, що після
вчинення злочину він залишив
потерпілого ОСОБА_5 в лісі де той
знаходився тривалий час, що значно
підсилює суспільну небезпечність
вчиненого злочину і тому суд вважає
необхідним та достатнім покаранням для
виправлення підсудного ОСОБА_3 та
попередження вчинення ним нових
злочинів максимальний строк
позбавлення волі, передбачений
санкцією ст. 119 ч. 1 КК України.

Суд не досліджує питання про обрання
міри та виду кримінального покарання
підсудному ОСОБА_4, оскільки суд дійшов
до висновку, що його слід виправдати по
ст. 396 ч. 1 КК України.

Матеріальна шкода завдана цивільним
позивачам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягає
задоволенню. Враховуючи те, що крім
заяви потерпілої - цивільної позивачки
ОСОБА_6 відомостей про смерть іншого
потерпілого - цивільного позивача
ОСОБА_7 у суду не має, тому суд вважає
можливим при вирішенні цивільного
позову провести стягнення і на його
користь: матеріальної шкоди в розмірі
7000 гривень за надання юридичної
допомоги, 267 гривень за проїзд, 11014
гривень 65 коп. витрат на поховання сина
та 3100 гривень на встановлення
пам"ятника, а разом 21381 гривня 65 коп..
Завдана цивільним позивачам моральна
шкода повністю доведена тим, що ОСОБА_7
та ОСОБА_6 перенесли сильні моральні
страждання пов"язані із смертю сина,
чоловіка та батька мололітньої дитини.
В матеріалах справи є характеристика
на ОСОБА_5, яка свідчить про те, що він
був добрим сім"янином, сином та батьком
дитини. Заслуговує на увагу те, що рідні
ОСОБА_5 тривалий час не були обізнані
про його смерть і що він весь цей час
знаходився в лісі під відкритим небом.
Тому моральна шкода підлягає
задоволенню в повному обсязі в розмірі
100000 гривень на користь ОСОБА_7, та 100000
гривень на користь ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 323, 324, 328 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним та призначити
покарання по ст. 119 ч. 1 КК України п"ять
років позбавлення волі.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_3 визначити з моменту
його затримання, тобто з 29 листопада 2008
року, зарахувавши в строк відбуття
покарання строк попереднього
ув"язнення.

Міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком
чинності залишити взяття під варту.

ОСОБА_4 виправдати за ст. 396 ч. 1 КК
України.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_4 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 7000
гривень за надання юридичної допомоги,
267 гривень за проїзд, 11014 гривень 65 коп.
витрат на поховання сина та 3100 гривень
на встановлення пам"ятника, а разом 21381
(двадцять одну тисячу триста
вісімдесят одну) гривню 65 коп. завданої
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 100000
(сто тисяч) гривень завданої моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 100000
(сто тисяч) гривень завданої моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України у Вінницькій області
(код 24525055, банк УДК у Вінницькій області
МФО 802015, рахунок № 0019) 1840 (одну
тисячу вісімсот сорок) гривень 08 коп. за
проведені експертизи.

Речовий доказ мисливську
гладкоствольну рушницю 16 калібру
моделі "ИЖ-12" номер НОМЕР_2, що
знаходиться при матеріалах справи -
знищити.

Речові докази три мобільні телефони,
чотири коробки від стартових пакетів,
три сім карти, вилучені з
будинковолодіння ОСОБА_3 повернути
власнику ОСОБА_3

Речові докази два мобільних телефони,
дві сім карти, що були вилучені у
ОСОБА_8, дві сім карти, що були вилучені
з будинковолодіння ОСОБА_6 повернути
власнику - ОСОБА_6

Речові докази ватно-марлеві тампони
протяжки каналів стволів, дві гільзи,
пачку з-під цигарок "Кемел",
запальничку, упаковку жувальних гумок
"орбіт", ємність з медичним препаратом
"Візин", карту поповнення рахунку
"Київстар" на 25 гривень, карту таксофона
на 15 гривень, дві картки стартових
пакетів "Київстар" без сім карт, уривок
аркушу паперу із зазначенням номеру
телефона - знищити.

Речові докази ланцюжок з кулоном у
вигляді "Божої матері з дитиною" та
гроші в сумі 92 гривні повернути
власнику - ОСОБА_6

Арешт накладений на автомобіль
"Мітцубісі" 2004 року випуску державний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_12
скасувати.

Арешт накладений на майно ОСОБА_4
постановою слідчого від 27 січня 2009 року
скасувати.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той
же строк з моменту отримання його
копії.

Головуючий:
Клімик К. О.