Справа № 11 »а»-141
у суді 1-ї інстанції Сєчко В.Л.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області
в складі: Головуючого: Паська Д.П. Суддів: Дудікова В.І., Кульбаки С.С. За
участю прокурора Альчука М.П.

Розглянула у відкритому засіданні в
м. Вінниці 28 лютого 2007 р. кримінальну справу за апеляцією прокурора,
державного обвинувача по справі, на вирок Козятинсько-го міськрайонного суду
Вінницької області від 21 грудня 2006 р., яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого, -засудженого по ст.
296 ч. 1 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України
звільненого від відбування призначеного покарання з однорічним іспитовим
строком. На підставі ст. 76 п. З КК України зобов'язано повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 180 грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

не судимого, -засудженого по ст.
186 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних міні­мумів доходів
громадян, що становить одну тисячу триста шістдесят гривень.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 солідарно
5000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_1 згідно з
вироком суду, 7 листопада 2005 року, біля 21 години, АДРЕСА_1, з мотивів явної
неповаги до суспільства, грубо по­рушив громадський порядок, безпричинно став
чіплятися до ОСОБА_2, вимагаючи
цигарку. Проявляючи особливу зухвалість, наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_2, після чого виліз на бетонний бордюр, наніс удар ногою в голову потерпілого,
причинивши легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_3, скориставшись
станом потерпілого, відкрито заволодів мобільним те­лефоном ОСОБА_2 «Нокіа-6020»,
вартістю 950 грн., стартовим пакетом, вартістю 50 грн.

У апеляції
прокурора, державного обвинувача по справі, ставиться питання про скасування
вироку місцевого суду в частині призначеного покарання, поскільки суд під­дав
ОСОБА_1 покаранню, яке, згідно з вимогами статті 61 ч. З КК України не може
застосовуватися до неповнолітніх осіб. ОСОБА_1 вчинив злочин у неповнолітньому

2

віці. Прокурор
просить постановити новий вирок, призначити покарання у вигляді 45 діб арешту.

Вирок відносно ОСОБА_3не оскаржено.

Вислухавши доповідача,
думку прокурора, який підтримав апеляцію, обговоривши доводи апеляції,
перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

При розгляді
даної кримінальної справи місцевим судом допущено ряд порушень норм кримінального закону, ці порушення можливо
виправити тільки скасувавши вирок в частині засудження ОСОБА_1,
направивши кримінальну справу відносно останнього на новий судовий розгляд.

Суд першої
інстанції при розгляді справи допустив однобічність і неповноту судо­вого
слідства, неправильно застосував кримінальний закон відносно неповнолітнього
ОСОБА_1, порушивши вимоги статті 61 ч. 3 КК України, статтей 367 ч. 1 п. п. 1,
4, 371 ч. 1 п. 2 КПК України, вимоги, викладені у Постанові Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року №5 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», де в п. 11
зазначено, що перелік видів покарань, ви­значений у статті 98 КК України, є
вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітнього не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи
судом вони дося-гли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким
особам, суд має виходити з відпові­дних положень статей 99-102 КК України. А в
п. 20 Постанови зазначено, що шкода за­вдана спільними діями відшкодовується у
частці. Стаття 1182 Цивільного Кодексу Украї­ни.

У даному випадку
ОСОБА_1 і ОСОБА_3вчинили
різні злочини, за які їх за­суджено.

Суд не мотивував
свого висновку і безпідставно стягнув з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь
потерпілого ОСОБА_2 від різних дій солідарно 5000 грн. моральної шкоди, по­рушивши
таким чином норми цивільного законодавства та вимоги статті 328 КПК Украї­ни.

Місцевий суд під
час судового слідства зобов'язаний був вияснити, який самостій­ний дохід має
ОСОБА_1, які власні кошти є у нього, або майно, на яке може бути зве­рнене стягнення, як цього вимагається у п. 12
вищезазначеної Постанови Пленуму Верхо­вного Суду України. Вияснення цих
обставин має важливе значення при обранні конкрет­ної міри покарання та вирішення питання відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Слід було
вияснити у судовому засіданні і інші питання стосовно обставин, що під­лягають
встановленню в справах про злочини неповнолітніх, як цього вимагає стаття 433
КПК України.

Цих вимог суд не
виконав, допустивши неповноту судового слідства, неправильно застосувавши
кримінальний закон, тому вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальну справу
слід направити на новий судовий розгляд відносно ОСОБА_1, де слід враху­вати
вищенаведені порушення, прийняти міри для їх усунення і вирішення кримінальної
справи у відповідності з вимогами Глав ХХУ-ХХУШ та статтей 432, 433 КПК
України.

3

Що стосується
вирішеного судом питання про відшкодування моральної шкоди, шляхом стягнення із
ОСОБА_3в
солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_2, то вирок в цій частині підлягає скасуванню, в порядку
статті 365 ч. 2 КПК України. Вирішення цього питання слід направити на новий
судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 367 ч. 1 п. п. 1, 4 КПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, державного обвинувача по справі, задоволити частково.

Вирок
Козятинського міськрайонного суду від 21 грудня 2006 року, відносно ОСОБА_1 -
скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у той же
місцевий суд у іншому складі.

Цей же вирок
місцевого суду, відносно засудженого ОСОБА_3 в
частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2
солідарно 5 тисяч грн. - скасувати і направити
справу в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинс­тва
в цей же місцевий суд в іншому складі.

В решті частині
вирок суду, відносно ОСОБА_3 -
залишити без зміни.