Провадження 1кп-200/813/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

за участю:

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001525 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , в процесі сварки з раніше незнайомою ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не передбачивши настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які він повинен був і міг передбачити, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область голови, від якого остання втратила рівновагу та впала на асфальтне покриття. В результаті чого потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого трьохлодижечного перелому правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням та підвивихом стопи назовні та до заду, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 08.04.2014 року приблизно о 21.30 годині він підійшов до свого будинку АДРЕСА_2 . Раніше незнайома ОСОБА_6 з трьома підлітками сиділа на лавочці. Він підійшовши до них, став палити, на що ОСОБА_6 сказала, щоб він відійшов від них та не слухав їх розмову. Після чого він відійшов на присів на іншу лавочку, на якій вже сиділи його знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та став з ними розмовляти. У процесі розмови він побачив, як син ОСОБА_6 викинув пляшку з-під пива на клумбу. Він з цього приводу зробив зауваження і син ОСОБА_6 підняв пляшку та кинув її у смітник, але не попав у бак і вона розбилася об асфальтне покриття. Через деякий час коли ОСОБА_6 стала уходити, вона підійшла до нього та стала чіплятися з приводу того, що він командує та почала лізти до нього з кулаками. Він встав з лавочки та схвативши її за руки, відштовхнув від себе, при цьому потерпіла залишилася стояти. Після цього підбігли син ОСОБА_6 і ще один хлопець та почали його бити ногами по ногам. Він став захищатися, намагався відмахнутися. У процесі бійки він ще пару разів відштовхував ОСОБА_6 , яка намагалася його вдарити, але ударів їй не наносив. Потім вони у процесі штовханини разом з ОСОБА_6 впали на землю, а після цього вона стала кричати, що вона зламала ногу.

Незважаючи на показання обвинуваченого, провина обвинуваченого повністю підтверджується зібраними доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в суді пояснила, що 08.04.2014 року близько 21.30 годин вона разом зі своїм сином та його друзями сиділа на лавочці біля буд. АДРЕСА_2 , де вона пила пиво. Через деякий час до них підійшов раніше незнайомий ОСОБА_7 , який став слухати їх розмову та посміхатися, на що вона зробила зауваження та попросила його відійти. ОСОБА_7 відійшов від них та присів на іншу лавочку. Випивши пиво, вона попросила сина викинути пусту пляшку у смітник, але син кидаючи пляшку, промахнувся і пляшка впала на дорогу. ОСОБА_7 зробив зауваження її сину, при цьому нецензурно висловився. Після цього вона підійшла до ОСОБА_7 та спитала його чому він висловлюється нецензурною лайкою на адресу її сина та його друзів. Після цього ОСОБА_7 відштовхнув її у грудну клітину, від чого вона впала на дорогу на сідниці. Побачивши це, її син підбіг до ОСОБА_7 . Що відбувалося далі вона не бачила, але біля неї лежав туфель ОСОБА_7 . Коли вона піднялася, то побачила, як ОСОБА_7 трясе її сина утримуючи його за одяг в області грудної клітини. Вона підбігла до ОСОБА_7 , а останній кулаком правої руки вдарив її в обличчя, від чого вона впала на асфальт. Коли вона впала, то відчула сильний біль у нозі і потім зрозуміла, що зламала ногу. Після чого була викликана швидка допомога і вона була госпіталізована у лікарню. Внаслідок скоєного ОСОБА_7 злочину їй були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 7722,81 грн., яка складається з витрат на проведення операції та придбання медикаментів. Також просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 30000 грн., яка виразилася у фізичних та моральних стражданнях внаслідок скоєного у відношенні неї злочину, втрати працездатності та порушення звичайного способу життя.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що потерпіла ОСОБА_6 його мати. 08.04.2014 року приблизно о 21.45 годин він зустрів маму з поминального обіду з приводу поховання її знайомої, по дорозі мати купила пляшку пива і вони присіли на лавочку біля під`їзда буд. АДРЕСА_2 . Разом з ними також були його друзі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Коли вони сіли на лавочку, до них підійшов раніше незнайомий ОСОБА_7 та став слухати їх розмову і усміхатися. Мати попросила його відійти і він відійшовши, присів на лавочку, яка знаходиться нижче входу до під`їзда. Коли вони стали збиратися, то мати попросила його викинути пусту пляшку з-під пива. Він кинув пляшку у смітник, але не попав і пляшка впала поруч зі смітником на дорогу. На це йому зробив зауваження ОСОБА_7 та висловився на його адресу нецензурною лайкою. Він підійшов, підняв пляшку та кинув її у смітник. Після цього він побачив, як ОСОБА_7 штовхнув маму, яка до нього підійшла, від чого вона впала. Після цього він підбіг до ОСОБА_7 і вони почали один одного штовхати. В якийсь момент ОСОБА_7 , відштовхнувши його, вдарив маму кулаком в обличчя. Від удару вона впала на лівий бік на відстані витягнутої руки він них, та стала кричати, що вона зламала ногу.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в суді показала, що 08.04.2014 року приблизно о 22.00 годині вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_9 сиділи на лавочці біля буд. АДРЕСА_2 . До них підійшов їх знайомий ОСОБА_7 , який пив пиво. Через деякий час син потерпілої кинув пляшку в палісадник біля смітника, на що ОСОБА_7 зробив йому зауваження. Після чого підійшла потерпіла та стала погрожувати ОСОБА_7 , що вдарить його пляшкою. Потім до них підійшли підлітки, які були разом з потерпілою та стали бити ОСОБА_7 . Під час бійки ОСОБА_7 ударів не наносив, а тільки відштовхувався. Під час конфлікту потерпіла взяла туфлю ОСОБА_7 , яка з нього злетіла, та намагалася вдарити нею його. Потім потерпіла впала та стала кричати, що в неї зламана нога. Вона не бачила в результаті чиїх дій потерпіла впала, але бачила «штовханину» між цими особами.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який в суді показав, що 08.04.2014 року близько 22.00 години він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_13 сиділи на лавочці біля буд. АДРЕСА_2 . Неподалік від них на лавочці сиділа жінка з підлітками. Через деякий час до них підійшов раніше знайомий ОСОБА_7 та присів з ними. Потім ОСОБА_7 попросив сина жінки прибрати пусту пляшку з- під пива, яку він кинув на клумбу, при цьому ОСОБА_7 не висловлювався нецензурною лайкою. Після цього до них підійшла потерпіла та стала лаятися на ОСОБА_7 за те, що він зробив зауваження її сину. Разом з потерпілою були підлітки, які стали наносити удари ОСОБА_7 . Під час бійки він не бачив, щоб ОСОБА_7 наносив удари, він тільки відштовхувався. Але дії всіх під час бійки він не бачив, оскільки в тому місці де вона відбувалася не дуже гарне освітлення. Все це закінчилося тим, що потерпіла сказала, що в неї щось з ногою, але із-за чого вона впала він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в суді пояснила, що 08.04.2014 року близько 22.00 години вона разом з ОСОБА_10 , його другом та мамою ОСОБА_10 ОСОБА_6 сиділи на лавочці біля буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 пила пиво. До них підійшов раніше незнайомий ОСОБА_7 , який став на них дивитися і посміхатися. ОСОБА_6 попросила його відійти і останній відійшовши від них, присів на лавочку, розташовану нижче під`їзду, де вже сиділи чоловік та жінка. Коли ОСОБА_6 допила пиво, вона попросила ОСОБА_10 викинути її пляшку у сміттєвий бак. Оскільки сміттєве відро, яке стояло поруч з ними, було вже заповнено, він кинув пляшку до сміттєвого баку, але пляшка впала поряд з баком та розкололося. ОСОБА_7 зробив ОСОБА_10 зауваження у нецензурній формі стосовно того, що він кинув пляшку, на що ОСОБА_10 підійшов та викинув пляшку у сміттєвий бак. Потім, коли вони вже почали збиратися щоб уходити, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_7 і щось сказала йому. Після чого ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_6 в область грудної клітини і вона впала. Після цього ОСОБА_10 підбіг до них, щоб захистити свою матір і вони з ОСОБА_7 почали друг друга штовхати. Коли ОСОБА_6 піднялася, вона підбігла до них і в цей час ОСОБА_7 наніс їй один удар в область обличчя від чого вона впала на асфальт. Потім ОСОБА_6 стала кричати, що зламала ногу.

А також письмовими доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні:

-епікризом та листом непрацездатності КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 15», згідно яких гр. ОСОБА_6 з 08.04.2014 року по 05.05.2014 року знаходилася на лікуванні з діагнозом: закритий трьохлодижечний перелом правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням та підвивихом стопи. ( а.с. 9-10).

-висновком судово-медичної експертизи № 4492-е від 18.11.2014 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого трьохлодижечного перелому правого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням та підвивихом стопи назовні та до заду, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день). Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що їй було спричинено не менш як однієї механічної дії тупого твердого предмету, або при ударі об такий. ( а.с. 34-36).

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 01.12.2014 року, в ході якого ОСОБА_16 розповіла та показала яким чином ОСОБА_7 наніс їй удар в обличчя і як вона впала та підвернула праву ногу. ( а.с. 40-45).

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 4694-е від 03.12.2014 року, згідно якого локалізація та характер тілесного ушкодження в області правого гомілково-ступневого суглобу не суперечить механізму його утворення, на який вказала потерпіла ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при підвертанні правої стопи. (а.с. 48-50).

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Дії ОСОБА_7 , які виразилися в необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, правильно кваліфіковані за ст. 128 КК України.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого стосовно того, що він не бив потерпілу ОСОБА_6 і не спричиняв їй будь-яких тілесних пошкоджень, та вважає, що вони дані з метою ухилення від відповідальності за скоєне, оскільки провина обвинуваченого у необережному спричиненні потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження повністю підтверджується послідовними показами потерпілої ОСОБА_6 , яка як в ході досудового розслідування у тому числі при проведенні слідчого експерименту, так і в суді стверджувала, про те, що саме в результаті удару обвинуваченого в область голови вона впала та зламала ногу. Покази потерпілої об`єктивно підтверджуються послідовними показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 щодо обставин події 8.04.2014, а також висновком додаткової судово-медичної експертизи № 4694-е від 03.12.2014 року, згідно якого локалізація та характер тілесного ушкодження виявленого у потерпілої не суперечить механізму його утворення, на який вказала потерпіла ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту. Таким чином, саме від недбалих дій обвинуваченого, який вдарив потерпілу в область голови під час конфлікту, а вона впала від цього удару на асфальтне покриття потерпілій були спричинені виявлені у неї тілесні пошкодження середньої тяжкості. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений з потерпілою та зазначеними свідками раніше не були знайомі, між ними не має неприязних стосунків, а тому у потерпілої та свідків не має приводів оговорювати обвинуваченого.

Суд також не може прийняти покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в частині того, що обвинувачений не бив потерпілу, оскільки вони спростовуються послідовними показами потерпілої та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які розташовувалися ближче до місця конфлікту, крім того свідки надавали інші покази в ході досудового слідства, наполягаючи на тому, що не бачили від яких дій отримала потерпіла тілесні пошкодження, а при допиті в суді самі свідки вказали, що бачили бійку штовханину між обвинуваченим та підлітками, які були з потерпілою в яку втручалася потерпіла, а місце де відбувалися події було не дуже добре освітлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що версія обвинуваченого, яку він висловив у судовому засіданні є надуманою і його показам суд не довіряє та вважає їх заходом захисту обвинуваченого, оскільки його провина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховуючи тяжкість та обставини скоєного; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні батька інваліда по зору, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 може бути призначене покарання у вигляді обмеження волі в межах статті Кримінального Кодексу України зі звільненням його від відбуття покарання з визначенням іспитового строку з застосуванням ст.ст.75,76 КК України,що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7722,81 грн., яка складається з витрат на проведення операції та придбання медикаментів і необхідної для пересування медичної техніки та судових витрат в сумі 243 гривні суд приходить до висновку, що він обґрунтований наданими суду документами та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., заподіяної їй в результаті скоєння злочину і що виразився в фізичних і моральних стражданнях, які виникли внаслідок спричинення тілесного пошкодження середнього ступеня, безпорадного становища після проведеної операції, в порушенні звичного устрою життя суд, враховуючи обставини вчинення злочину і його наслідки, виходячи з обставин вчинення злочину, поведінки сторін, принципів розумності, зваженості і справедливості, вважає необхідним позов про стягнення морального збитку задовольнити частково в сумі 7 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 3, 4 ст.76 КК України повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) гривні 81 копійки та судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровськ ОСОБА_1