05.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/9528/14-к
Провадження № 1-кп/205/50/15
В И Р О К
Іменем України
05 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000326 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелене Поле, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох неповнолітній дітей 2007 та 2013 років народження, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 28 квітня 2014 року, приблизно у 07 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпропетровську, по пр. Свободу, з боку вул. Сибірської, у напрямку вул. Панаса Мирного.

На шляху руху, в районі буд. № 188, ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , переходячи проїжджу частину справа наліво за напрямком його руху, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних саден, синців та забійних ран на обличчі; значних гематом лівого стегна, лівої гомілки та правої кісті, забійної рани правої гомілки, травматичної екстракції нігтьової пластини 5-го пальця правої стопи, саден 4-го та 5-го пальців правої стопи, які відносяться згідно судово-медичної експертизи № 2507е від 11.07.2014 року до середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день), на підставі пункту 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-484 від 18.07.2014 року, управляючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать, що "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека", - невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він 28 квітня 2014 року, приблизно у 07 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпропетровську, по пр. Свободу, з боку вул. Сибірської, у напрямку вул. Панаса Мирного., в районі буд. № 188, він порушуючи правила безпеки дорожнього руху, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинилась вантажівка та на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , через що ОСОБА_3 не встиг зменшити швидкість руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв пішоходу ОСОБА_5 тілесні ушкодження, після чого, за проханням потерпілої ОСОБА_5 відвіз її до Дніпропетровської міської клінічної лікарні №2. В судовому засіданні ОСОБА_3 погодився з висновками авто-технічної експертизи, а також визнав позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

Вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона 28 квітня 2014 року, близько 7-30 години вийшла із маршрутного таксі №58 на вул. Магазинній в м. Дніпропетровську, саме на пішохідному переході, для того, щоб перейти на інший бік вулиці. У цей час по пр. Свободи їхали три вантажівки, одна з яких зупинилася перед пішохідним переходом, в цей час ОСОБА_5 почала рух пішохідним переходом. Приблизно по середині пішохідного переходу відчула удар, після чого ОСОБА_3 за її проханням відвіз її до Дніпропетровської міської клінічної лікарні №2. Як зазначила потерпіла ОСОБА_5 лікування тривало більше трьох тижнів, приблизно двадцять п`ять днів, у неї було пошкоджено обличчя, наслідки травми ще на цей час мають місце, їй було проведено дві операції на обличчі, на теперішній час їй призначено профілактичне лікування.

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження №0000326 від 19.06.2014 року, відповідно до якого 28.04.2014 року близько 07.40 годин в м. Дніпропетровську по пр. Свободи з боку вул. Сибірської в напрямку вул. П.Мирного рухався автомобіль «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який під час руху в районі буд. №188 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.к.п.1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 28.04.2014 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке відбулося 28 квітня 2014 року (а.к.п.3-10);

- актом судово-медичного дослідження №2261 від 25.06.2014 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних саден, синців та забійних ран на обличчі; значних гематом лівого стегна, лівої гомілки та правої кісті, забійної рани правої гомілки, травматичної екстракції нігтьової пластини 5-го пальця правої стопи, саден 4-го та 5-го пальців правої стопи, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об таки (такі), можливо в термін, на який вказує обстежена, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 21 день) (а.к.п.31-33);

- висновком експерта №2507е від 11.07.2014 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних саден, синців та забійних ран на обличчі; значних гематом лівого стегна, лівої гомілки та правої кісті, забійної рани правої гомілки, травматичної екстракції нігтьової пластини 5-го пальця правої стопи, саден 4-го та 5-го пальців правої стопи, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об таки (такі), якими могли бути виступаючи частини рухаючогося авто засобу за умов дорожньо-транспортної пригоди, які могли утворитися незадовго до надходження на стаціонарне лікування у 2-гу МКЛ, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше як 21 день) (а.к.п.35-36);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2014 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 розповіла та показала всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєного відносно неї кримінального правопорушення, що мало місце 28 квітня 2014 року (а.к.п.42-50);

- висновком експерта №70/27-484 від 18.07.2014 року, відповідно до якого при заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ-2101» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.к.п.55-56);

Оцінюючи докази в їх сукупності та відповідності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового слідства, а його умисні дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України

Обставиною пом`якшуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його повне визнання своєї вини, надання потерпілій допомоги безпосередньо після вчинення злочину, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, обтяжуючою покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2013 років народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також його ставлення до вчиненого діяння та його наслідків, зокрема добровільного надання допомоги потерпілому під час його лікування тощо, а також з урахуванням думки потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні зазначила, що вважає недоцільним призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає, що справедливим покаранням для ОСОБА_3 , достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень слід призначити основне покарання у вигляді обмеження волі без його реального відбування, із застосуванням положень статей 75 та 76 КК України, а також без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілою ОСОБА_5 під час судового провадження було заявлений цивільний позов, в якій, відповідно до уточнень, остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в якості відшкодування моральної шкоди 70000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які перенесла потерпіла, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також беручи до уваги висновок судової психологічної експертизи №2447-14 від 22.08.2014 року, згідно якого особі ОСОБА_5 спричинені страждання (моральна шкода) за умов ситуації в результаті її травмування у дорожньо-транспортній пригоді, що досліджується у матеріалах кримінального провадження, розмір моральної шкоди завданої ОСОБА_5 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28 квітня 2014 року може становити 108 розмірів мінімальної заробітної плати, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятій на момент винесення рішення судом, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_5 моральних переживань з вини обвинуваченого, а тому сума у розмірі 70 000 грн. на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця мешкання; періодично являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-автотехнічної експертизи № 70/27-484 від 18.07.2014 року в розмірі 393 (триста дев`яноста три) гривні 12 копійок та витрати на проведення судово-психологічної експертизи № 2447-14 від 22.08.2014 року в розмірі 5920 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1