Дата документу Справа № 226/997/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/507/15 Головуючий в 1-й інстанції:
ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 10 листопада 2014 року,

встановила:
06.02.2015р. на підставі Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014р. до Апеляційного суду Запорізької області надійшла та була передана судді-доповідачу 09.02.2015р. апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 , подана 10.12.2014р. на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 10 листопада 2014 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених: ст.185 ч.2 КК України відносно ОСОБА_5 , ст.185 ч.3 КК України відносно ОСОБА_6 , ст.186 ч.2 КК України відносно ОСОБА_7 та виправданий у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначених злочинів. Крім того, цим же вироком ОСОБА_4 засуджено ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст.190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком за ст.185 ч.2 КК України, та невідбутої частини покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 25.12.2013р., призначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.ч.1, 2 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за кожний злочин за ст.185 ч.3, ст.190 ч.2, ст.186 ч.2 КК України по даному вироку призначено 6 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 2 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за даним вироком в порядку ст.70 ч.4 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком в порядку ст.70 ч.ч.1, 2 КК України, остаточно призначено 7 років 10 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Однак з тексту апеляційної скарги захисника вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, в апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати як необґрунтований.

Виходячи з положень ст.370 КПК України необґрунтованим є рішення, ухвалене за результатами судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення, та без оцінки досліджених доказів згідно з положеннями ст.94 КПК України.

Разом з тим, захисник не зазначив в апеляційній скарзі які обставини не були досліджені під час судового розгляду та з якої причини, а також не зазначено як це могло вплинути на ухвалене рішення, а також не навів будь-які дані, які б згідно з положеннями ст.ст.85-89 КПК України свідчили про неналежність, недопустимість або недостовірність доказів, покладених судом в обґрунтування своїх висновків.

Крім того, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, повинні відповідати положенням кримінального процесуального закону та повноваженням суду апеляційної інстанції.

Однак, захисник, ставлячи питання про скасування вироку в певній частині, не зазначає, яке рішення слід прийняти суду апеляційної інстанції стосовно кримінального провадження в оскаржуваній частині.

Крім того, з тексту апеляційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з рішенням суду в частині цивільного позову. Однак незважаючи на це, в резолютивній частині скарги він не зазначив апеляційні вимоги щодо рішення суду в частині цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.6 ст.396 КПК України до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що учасниками судового провадження, крім захисника ОСОБА_3 , є прокурор, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_12 , обвинувачений.

Однак в порушення вимог ч.6 ст.396 КПК України захисником до апеляційної скарги долучено лише 8 її копій, що позбавляє апеляційний суд можливості надіслати копію апеляційної скарги всім сторонам кримінального провадження для ознайомлення та подачі заперечень.

Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст.396 КПК України, тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 10 листопада 2014 року залишити без руху.

Надати захиснику ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2