Єдиний унікальний номер 725/2029/15-к
Номер провадження 1-кп/725/85/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001775 від 20 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, за наступних обставин.

Так, 19 грудня 2014 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, обвинувачений, перебуваючи в громадському місці, а саме біля магазину «Продукти», що за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 22, де ігноруючи факт перебування в громадському місці, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, у присутності сторонніх осіб, виражаючи при цьому явну неповагу до загальноприйнятих норм поведінки та діючи умисно з особливою зухвалістю, тримаючи в руці ніж (подарунковий, у вигляді брилка на ключі), направивши в бік ОСОБА_4 , завдав останньому п`ять ударів по різним частинам тіла, у результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді непроникаючих ножових поранень грудної клітки, лобкової частини ділянки, лівого стегна, а саме на передній стінці грудної клітини по середньо - ключичній лінії зліва на рівні 5-го міжребіря, по середньо-ключовій лінії, по передньо - підпаховій лінії на рівні 8-9 ребра, в лобковій ділянці живота по середині, по зовнішньо-передній поверхні лівого стегна в середній третині, які згідно висновку судово-медичного експерта № 73 від 22 січня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, визнав у повному обсязі, підтвердивши усі фактичні обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, суду показав, що дійсно 19 грудня 2014 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, перебуваючи біля магазину «Продукти», що за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 22, у нього із потерпілим, якого він раніше ніколи не бачив та не був з ним знайомим, виник конфлікт, унаслідок якого він наніс йому кілька ударів рукою, а в подальшому наніс приблизно п`ять ударів ножем подарунковим, довжиною леза приблизно 5 см. При цьому вказав, що даний ніж ним використовувався як брилок на ключі, він його заздалегідь не виготовляв, знаходився він у нього у курточці. Також вказав на те, що після вчиненого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а ніж викинув у сміттєвий бак на вул. Українській у м. Чернівці. Просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 , будучи допитаний в ході судового розгляду, суду показав, що дійсно 19 грудня 2014 року приблизно о 23 годині 40 хвилин, він зайшов із друзями в магазин «Продукти», що за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 22. У даному магазині вже перебував обвинувачений, якому щось несподобалось, та він підійшов до нього і запропонував вийти на вулицю. Після того, як вони вийшли на вулицю, обвинувачений наніс йому кілька ударів рукою та між ними розпочалась бійка. В подальшому його друзі їх розборонили та через кілька хвилин обвинувачений підбіг до нього та наніс йому близько п`яти ударів ножем по різних частинах тіла та зник з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому його друзі викликали швидку допомогу та його відвезли до лікарні, де надали медичну допомогу. На лікуванні він перебував приблизно п`ять днів, а потім знаходився на денному стаціонарному лікуванні. Крім того, вказав на те, що разом із ним до лікарні поїхала дружина обвинуваченого, яка оплатила усе медичне обстеження. Крім того, обвинуваченим в подальшому йому була також відшкодована завдана моральна шкода й відповідно будь-яких претензій до нього він не має, просив суворо його не карати.

За згодою обвинуваченого, прокурора та потерпілого, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й відповідно суд обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючи особу обвинуваченого даних. При цьому, судом роз`яснено обвинуваченому і обвинувачений у категоричній формі підтвердив добровільність такої позиції щодо визнання своєї вини і недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються. Також судом роз`яснено обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом доведеною у повному обсязі і кваліфікує його дії як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, й відповідно вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відповідно до положень ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є таким, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, за місцем проживання характеризуються позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

Враховується судом й те, що на утриманні обвинуваченого перебуває малолітній син та він є єдиним годувальником в сім`ї, а також суд враховує й думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та просив суворо його не карати.

При цьому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, суд ураховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, визнання вини, а також щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, що суд визнає як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, а також ураховуючи думку потерпілого щодо міри покарання, приходить до висновку про можливість виправлення його без ізоляції від суспільства, і вважає за доцільне призначити йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, в межах санкції статті у виді обмеження волі.

При цьому, враховуючи загальні засади призначення покарання, визначені у ст.65 КК України, згідно з якими, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання й відповідно особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд приймаючи до уваги конктетні осбавини справи, а також дотримуючись принципу індивівідуалізації покарання, не знаходить підстав для застосування у відношенні обвинуваченого положення ст. 69 КК України й відповідно не знаходить підстав для признчення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на призначенні якого наголошував захисних обвинуваченого.
Крім того, призначення обвинуваченому більш м`якого або іншого покарання ніж передбачено санкцією інкримінованої йому статті особливої частини КК України не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, відношенню обвинуваченого до скоєного та його особі.

При цьому, вирішуючи питання щодо недоцільності призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, суд також приймає до уваги тяжке матеріальне становище обвинуваченого та те, що він є єдиним годувальником у родині.
Разом з тим, ураховуючи всі обставини справи та особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість звільнення його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, оскільки призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обрану ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1