Справа № 11-334/2008 року
в І-ій інстанції: Салоїд Н.М.
категорія: ст. 296 ч. 2 КК
доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27»
травня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді: Шершуна В.В.,

суддів: Ващенка С.Є.,
Майданюк К.І.,

з
участю прокурора: Трача І.В.,

та захисника: ОСОБА_3.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від «12» березня 2008 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., гр-на України, уродженця та жителя с. Станіславівна,
Віньковецького р-ну, Хмельницької обл., з середньою освітою, не працюючого,
одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК
України до 2 років обмеження волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, уродженця с. Буховецьке, Бобринецького р-ну,
Кіровоградської обл., з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше
судимого:

- 29.06.2005 р. Бобринецьким райсудом, Кіровоградської обл. за ст.ст. 185
ч. 3, 186 ч. 2, 70, ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
звільненого умовно-достроково 31.10.2006 р. на 9 місяців, -

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обох
засуджених в солідарному порядку на користь ОСОБА_4. 2 000 грн. моральної
шкоди.

Міру запобіжного заходу засудженим до
вступу вироку в закону силу залишено попередню - підписку про невиїзд.

Згідно вироку суду ОСОБА_1. за
попередньою змовою з ОСОБА_2. 13.11.2007 р., близько 18 год. 25 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в громадському туалеті на пероні
залізничного вокзалу у м. Хмельницькому, грубо порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю,
безпричинно нанесли ОСОБА_4. удари в область голови, в наслідок чого потерпілий
отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді
саден спинки носа, лобної та потиличної ділянки та струсу головного мозку.

В апеляції
ОСОБА_1., не заперечуючи правильності кваліфікації своїх дій, вважає, що
призначена йому міра покарання не відповідає тяжкості злочину та його особі.

Він вказує, що суд першої
інстанції, обираючи міру покарання не врахував визнання ним своєї вини,
щиросердечне розкаяння, те, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина,
дружина, яка на даний час вагітна та непрацездатний дід, те, що він відшкодував
потерпілому матеріальні збитки, раніше не судимий та позитивно
характеризується.

В зв'язку з цим, засуджений
просить вирок змінити і звільнити його від відбування призначеного покарання,
застосувавши до нього ст. 75 КК України.

В запереченнях на апеляцію
державний обвинувач по справі просить залишити вирок без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, оскільки вважає її доводи надуманими та безпідставними,
обрану міру покарання засудженим справедливою, а вирок суду законним,
обґрунтованим, та таким, що постановлений на підставі усіх зібраних доказів і з
врахуванням всіх важливих обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
засудженого ОСОБА_1. та його захисника на підтримку поданої апеляції, думку
прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали
справи та доводи апеляційної карги, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про
винність ОСОБА_1. і ОСОБА_2 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб при зазначених у
вироку обставинах, відповідає матеріалам справи і ґрунтується на досліджених в
судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції врахував
відмову ОСОБА_1. та ОСОБА_2 від дачі показів в судовому засіданні і поклав в
основу вироку їх покази, дані ними на стадії досудового слідства, оскільки в
судовому засіданні вони повністю визнали свою вину і підтвердили свої покази на
слідстві.

Так, і ОСОБА_1., і ОСОБА_2. визнали, що 13.11.2007 р. були в стані
алкогольного сп'яніння і, зайшовши в туалет на залізничній
станції»Хмельницький», безпричинно пристали до потерпілого ОСОБА_4., стали бити
його руками та ногами по тілу і припинили свої дії тільки після того, як
потерпілий вирвався від них і викликав міліцію, співробітники якої, їх і
затримали.

Ці покази повністю узгоджуються з
показами потерпілого ОСОБА_4., який пояснив, що після того, як він зайшов в
кабінку туалету, підсудній ОСОБА_1. став вимагати відкрити кабінку,
представився співробітником міліції, а потім перелізши через двері, став бити
його, до нього приєднався ОСОБА_2. Він зміг вирватися від них і вибігти з
туалету, де зустрів працівників міліції, яких він викликав по телефону перед
початком нападу. Міліціонери затримали засуджених.

Ці покази повністю підтвердили
засуджені і в ході відтворення обстановки та обставин події.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які були
понятими при відтворенні обстановки та обставин події підтвердили, що засуджені
давали покази добровільно і послідовно.

Підтвердив покази потерпілого і
свідок ОСОБА_7. - співробітник міліції, який затримав засуджених.

Згідно висновків судово-медичної
експертизи у ОСОБА_4. маються легкі тілесні ушкодженні, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я у вигляді саден спинки носа, лобної ділянки,
потиличної ділянки, струсу головного мозку.

Всім цим доказам суд першої
інстанції дав правильну оцінку з точки зору їх достатності, допустимості,
достовірності та відносності і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1. і ОСОБА_2 за
ст. 296 ч. 2 КК України, оскільки вони групою осіб вчинили хуліганство, тобто
грубе порушення громадського порядку з причин явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю.

Міра покарання засудженим призначена
у відповідності до вимог ст. 65 КК України - з врахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

При цьому суд першої інстанції
повністю врахував всі обставини, які пом'якшують покарання ОСОБА_1., а саме:
визнання ним своєї вини, щиросердечне розкаяння у вчиненому, те, що раніше він
не судимий, має на утриманні дружину і дитину, відшкодував матеріальні та
моральні збитки, має позитивні характеристики.

Разом з тим, ці обставини, а також
те, що дружина засудженого вагітна, дають підстави судовій колегії вважати, що
виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання, а тому
колегія суддів знаходить можливість вирок щодо ОСОБА_1. змінити і застосувати
до нього ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного
покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі вирішений
з дотриманням вимог закону - ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Розмір відшкодування збитків
відповідає ступеню тяжкості злочину, моральних страждань від негативних
обставин, яких зазнав потерпілий, даним про матеріальний стан засуджених, та
ґрунтується на засадах розумності і справедливості.

За таких обставин, враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

у х в а
л и л а :

Апеляцію ОСОБА_1. задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від «12» березня 2008 року в частині призначення
покарання ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст.
296 ч. 2 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

Керуючись ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2
(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1. не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про
зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:

судді: