АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/273/15 Справа № 173/1454/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2015 м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

03 лютого 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0001889 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, що мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків,

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_8 .

В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати та обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд у іншому складі суддів. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на те, що суд в порушення ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні вирішив питання щодо доведеності обставин, викладених в обвинувальному акті, в тому числі щодо того, чи містить відповідне діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений. При цьому апелянт зазначає, що такі питання суд повинен здійснювати тільки при ухвалені вироку. Крім того, прокурор зазначає, що не є підставою, у відповідності до ст. 314 КПК України, для повернення обвинувального акту те, що при проведенні досудового розслідування не було виконано вимоги ст. 293 КПК України в частині не вручення захиснику обвинуваченого копій реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту.

В запереченнях на вищезазначену апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В суді апеляційної інстанції прокурор, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції та просив скасувати ухвалу суду, а кримінальне провадження призначити до судового розгляду у суді першої інстанції.

Представник потерпілого ОСОБА_8 не підтримала апеляцію прокурора та просила її залишити без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, як таку що постановлена у відповідності до норм КПК.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення обвинуваченого та представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 02 липня 2014 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000070 відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 К України, внесеного в ЄРДР 08 січня 2014 року та був призначений судом у підготовче судове засідання на 24 липня 2014 року, але підготовче судове засідання декілька раз відкладалось. 08 жовтня 2014 року до того ж суду надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0001889 відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 К України, внесеного в ЄРДР 03 жовтня 2014 року. 09 жовтня 2014 року зазначені кримінальні провадження були об`єднанні в одне провадження та присвоєно єдиний номер.

19 грудня 2014 року ухвалою суду, постановленою в підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт було повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків. Суд прийшов до висновку про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме зазначає, що в пред`явленому обвинуваченні не зазначено мотив та мету заволодіння ОСОБА_6 чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем та обвинувачення складено розпливчато і не відповідає обставинам та юридичній кваліфікації даного злочину. На думку суду першої інстанції відсутність вказаних даних безумовно перешкоджає розгляду даного кримінального провадження по суті. Також суд прийшов до висновку, що при проведенні органом досудового розслідування не виконані вимоги ст. 293 КПК України, оскільки копія реєстру матеріалів та обвинувального акту не вручені захиснику обвинуваченого. Крім того, суд зазначає, що питання матеріального характеру зі сторони потерпілих, як в реєстрі, так і в матеріалах кримінального провадження не відображені.

Разом з тим, повернення обвинувального акту з наведених підстав суперечить вимогам кримінального процесуального закону. Так, ст. ст. 314,315 КПК України, містять виключний перелік питань, які суд вирішує в підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з чим, слушними, на думку колегії суддів, є доводи апеляції прокурора щодо того, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наділених йому під час підготовчого судового засідання та в порушення норм кримінального процесуального закону, прийшов до висновку що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не відповідає обставинам і юридичній кваліфікації інкримінованих йому злочинів. Виходячи з вимог кримінального процесуального закону, зазначені питання суд, вирішує після розгляду висунутого обвинувачення по суті в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, передбаченого ст. 373 КПК України.

Крім того, зважаючи на те, що кримінальне провадження перебуває в провадженні суду першої інстанції з 02 липня 2014 року, а рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд ухвалив лише 19 грудня 2014 року, є, на думку колегії суддів, недоцільним повернення обвинувального акту прокурору лише із зазначених підстав, які, при цьому, не є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які можуть перешкодити суду першої інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення при розгляді обвинувального акту по суті.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а тому судове рішення підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Апеляцію прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4