БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/40/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2011 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Страшного О.М.

при секретарі Граб С.О.

з участю прокурора Серика О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, непрацюючої, раніше судимої 13.05.2010 р. Борзнянським райсудом по ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02 березня 2011 року близько 23-00 год., з метою крадіжки чужого майна прибула в господарство мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2, де шляхом відкриття вхідних дверей проникла в приміщення господарського сараю останньої, звідки таємно повторно викрала двох курей та півня загальною вартістю 145 грн., спричинивши ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Підсудна ОСОБА_1 винною себе в предявленому обвинуваченні визнала повністю і суду пояснила, що ввечері 02 березня 2011 року, знаючи про те, що в господарстві ОСОБА_2 є кури, вона вирішила скоїти їх крадіжку, тому близько 23-ї години вона прибула в дане господарство і через вхідні двері, які на замок зачинені не були, проникли в сарай, звідки викрала двох курей та півня, яких принесла до себе додому. Півня вона зарізала і зварила юшку, а курей заховала в погребі. Наступного дня до неї в господарство прибули працівники міліції, які і вилучили у неї викрадених курей. Розкаюється в скоєному.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_1 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй діянні, не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудної, а тому відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудної та матеріалами справи, які характеризують особу підсудної.

Заслухавши підсудну, вивчивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_1 в предявленому їй обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достатніми, достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознак повторності та проникнення у приміщення, скоїла злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, і її дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудній, суд приймає до ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів, помякшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної.

Як особа, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судима за скоєння аналогічних злочинів і даний злочин скоїла в період не відбутого покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Борзнянської ЦРЛ з приводу хронічного алкоголізму.

Разом з тим, ОСОБА_1 щиро розкаялася в скоєному, що слід визнати обставиною, яка помякшує покарання підсудної.

Обставиною, яка обтяжує їй покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Що стосується того, що органом досудового слідства в обставини, які обтяжують покарання підсудної, включається рецидив злочинів, то її необхідно виключити, так як повторність є ознакою злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що підсудна ОСОБА_1 даний злочину скоїла в період іспитового строку при відбуванні покарання за скоєння аналогічного злочину, не відшкодувала потерпілій нанесені матеріальні збитки, суд вважає за можливе її виправлення те перевиховання тільки в умовах ізоляції від суспільства, застосувавши до неї таку міру покарання, передбачену санкцією ч.3 ст.185 КК України, як позбавлення волі, при цьому до даного покарання необхідно частково приєднати не відбуте покарання по вироку Борзнянського районного суду від 13 травня 2010 року.

Заявлений потерпілою ОСОБА_2 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також підлягає задоволенню заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування моральних збитків, але його суму необхідно зменшити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання по вироку Борзнянського районного суду від 13 травня 2010 року і остаточним покаранням засудженій ОСОБА_1 вважати 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Заявлений потерпілою ОСОБА_2 цивільний позов про відшкодування збитків задовольнити частково, стягнувши з засудженої ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 55 гривень в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 250 гривень в рахунок відшкодування моральних збитків.

Речові докази по справі: 2 курки повернути потерпілій ОСОБА_2, жительці м. Борзна Чернігівської області, вул. П.Забіли, 36-а.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Борзнянського районного суду О.М.Страшний