Справа №
Провадження №11-307/12
Головуючий у І інстанціїСтепаненко
Категорія43Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

«1 »березня 2012 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Миколюка О.В.

суддів - Ященко І.Ю., Гайдай Р.М.

з участю прокурора - Стаховської Н.О.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією пом. Васильківського міжрайпрокурора на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2011року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

27.12.2010 р. Васильківським міськрайонний судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. У відповідності до ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком і остаточно засуджено ОСОБА_2 до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна;

ОСОБА_1, 9.07.1986р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, зобовязано періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 910грн. 44коп. за проведення експертизи.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані винними та засуджені за вчинення злочину за наступних обставин.

2.

9.07.2011р. близько 22год. 30хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, керуючи без відповідних документів на право керування транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ - 1102»д/н «АІ 82 92АЕ»в салоні якого перебував ОСОБА_2, який також був в стані алкогольного сп»яніння, рухаючись по вул. Миру в с. Тростинка, Васильківського р-ну, ОСОБА_1, не впоравшись з керуванням автомобіля, здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Днепр-11»з коляскою д/н «7603 КХЕ», що рухався попереду в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_3, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Після зупинки транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом мотоциклом «Днепр- 11», реалізуючи свій злочинний намір, підійшли до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наніс йому удар рукою в голову від чого той впав на землю. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 нанесли потерпілому ще два удари по різним частинам тіла, після чого ОСОБА_2 сів за кермо мотоцикла і разом з ОСОБА_4 зникли з місця вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_4 продали мотоцикл марки «Днепр-11»з коляскою д/н «7603 КХЕ»ОСОБА_5 за 750грн., а отримані кошти витратили на власний розсуд. В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 завдано фізичну та матеріальну шкоду.

В апеляції прокурор, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок в частині призначеного ОСОБА_4 покарання скасувати як незаконний, в звязку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості; постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Обґрунтовуючи апеляцію, апелянт посилався на те, що суд при призначенні ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.75 КК України не врахував суспільну небезпеку даного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів; злочинний умисел засуджених, який посягав не тільки на майно потерпілого, а й на його здоровя; вчинення злочину в стані алкогольного спяніння; вчинення засудженими крім вказаного злочину також ДТП, а також те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не розкаявся, вину визнав лише частково, не визнавши кількість нанесених потерпілому ударів.

В змінах до апеляції прокурор просить вирок скасувати у звязку з неповнотою судового слідства, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_1, внаслідок мякості, а справу направити на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи зміни до апеляції апелянт послався на те, що суд в порушення встановленого загального порядку розгляду справи відповідно до ч. 1 ст.299 КПК України не допитав жодного свідка, зазначеного в обвинувальному висновку та не зясував причини їх неявки, чим допустив неповноту судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Стаховської Н.О., яка підтримала зміни до апеляції прокурора, просила вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, пояснення засудженого ОСОБА_1, який просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, разом з тим вирок в порядку ст. 365 КПК України підлягає зміні в частині стягнення із засуджених судових витрат.

Висновок суду про доведеність винності засуджених у вчиненні злочину, за обставин, вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

3.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого.

Доводи прокурора, викладені в змінах до апеляції про неповноту судового слідства у зв»язку з тим, що по справі не були допитані свідки є безпідставними.

З обвинувального висновку вбачається, що свідками по справі визнані ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно протоколу судового засідання вбачається, що порядок дослідження доказів був погоджений з усіма учасниками судового розгляду, в тому числі і з прокурором.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом постановлено допитати підсудних, потерпілого, дослідити письмові докази. Про необхідність виклику в судове засідання свідків ніхто з учасників не заявляв.

Крім того, в апеляції прокурор не оспорює фактичні обставини справи, не ставить під сумнів висновок суду про доведеність винності засуджених у вчиненні злочину та не вказує на те, яким чином показання вказаних свідків, які не були очевидцями події, може вплинути на правильність прийнятого судом рішення.

Доводи прокурора про м»якість призначеного ОСОБА_6 покарання у зв»язку із застосуванням ст. 75 КК України є необгрунтованими.

При призначенні покарання Горбатенку судом враховані ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_6, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, щире розкаявся у вчиненому, його молодий вік, думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_6 волі, інші обставини, які впливають на покарання, в тому числі і ті на які послався прокурор у апеляції, і обгрунтовано призначивши покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, звільнив його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Враховуючи сукупність наведених обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному.Підстав для скасування вироку у зв»язку з м»якістю призначеного ОСОБА_6 покарання колегія суддів не знаходить.

Перевіряючи вирок в порядку ст. 365 КПК України колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині стягнення із засуджених судових витрат за проведення експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України при визнанні підсудного винним суд постановляє стягти з нього судові витрати. В тому разі, якщо винними буде визнано декількох осіб, суд постановляє, в якому розмірі повинні бути стягнені витрати з кожного з них, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.

Як вбачається з матеріалів справи під час проведення досудового слідства була проведена судова автотоварознавча експертиза вартість проведення якої склала 910 грн.44 коп.

4.

З вироку суду вбачається, що дана сума стягнута з засуджених солідарно, що не відповідає вимогам ст. 93 КПК України. Тому колегія суддів вважає за можливе уточнити розмір стягнення судових витрат відповідно до вимог вказаного закону, а саме стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з кожного за проведення експертизи по 455 грн.22 коп.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365,366 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляцію пом. Васильківського міжрайпрокурора залишити без задоволення.

В порядку ст. 365 КПК України вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в частині стягнення із засуджених судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з кожного за проведення автотоварознавчої експертизи по 455 грн.22 коп.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді підписи