Справа № 515/464/15-к
Провадження № 1-кп/515/698/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

18 червня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000065 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Воронеж Росія, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, невійськовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.06.2010 року Татарбунарським районним судом за ст.ст.185 ч.2,ч.3,70 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75 КК України з випробувальним терміном 1 рік;

29.03.2011 року Татарбунарським районним судом за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

звільненого 03.07.2014 року Південною ВК Одеської області (№51) за ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси, у відповідності до ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , раніше судимий Татарбунарським районним судом Одеської області 24.06.2010 року за ст.ст.185 ч.2, ч.3, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.75,76 КК Укра-їни від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік; 29.03.2011 року Татарбунарським районним судом за ст.ст.185 ч.2,71 КК України до 4 років позбавлення волі. 26.06.2014 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_4 , відповідно ст.7 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнено від відбування частини не відбутого покарання.

При непогашеній судимості ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

09.02.2015 року, приблизно в 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна, крізь незаперті вхідні двері, проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи в якому, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, намагався таємно, повторно викрасти фотоапарат марки «Sony Cyber-shot DSC-T5», вартість якого складає 699,30грн.; карту пам`яті SONY Mark 2 Memory Stick Pro Duo об`ємом на 1 GB, вартість якої складає 95,20грн., адаптер Sony MSAC-M2NO з картою пам`яті об`ємом на 128 МГБ, вартість якої складає 157,50 грн. Всього ОСОБА_4 намагався викрасти майно, належне ОСОБА_5 , на загальну суму 952 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заснув на місці вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення і детально розповів про обставини заподіяного. Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у зв`язку з цим, згідно ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України за ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло, який не був закінчений з причин, які не залежали від його волі.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, дані про його особу та всі обставини справи.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем проживання, відшкодував шкоду потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що позбавляти його свободи немає необхідності, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до ст.76 п.п.2,3,4 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100,369,370,371,373,374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців.

У відповідності ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Речові докази, видані потерпілому ОСОБА_5 під розписку, вважати повернутими.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Сивоконь