Справа №: 1-129/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року м.Андрушівка

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Чуб І.А.,

при секретарі Баскаковій Л.В.,

за участю прокурора Козлова Ю.О.,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уроженця с. Давидівка,

Володарсько-Волинського району, Житомирської області,

громадянина України, українця,

з неповною середньою освітою , не працюючого,

неодруженого, проживаючого:

с. Стара Котельня, вул. Леніна, 4/8,

Андрушівського району,

Житомирської області, раніше не судимого,-

за ст.115 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2010 близько 18 години у кімнаті квартири АДРЕСА_1 між мешканцями квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла у бійку, у ході якої у ОСОБА_2 виник умисел вбити ОСОБА_3. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 під час бійки зайшов на кухню вказаної квартири, де взяв кухонного ножа, після чого повернувся у кімнату, де стояв ОСОБА_3 та підійшовши до нього умисно наніс один удар вказаним ножем у місце розташування життєво-важливих органів - в область живота ОСОБА_3 та таким чином умисно вбив його.

Смерть ОСОБА_3 настала внаслідок гострої крововтрати в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної породжнини з пошкодженням шлунка, печінково- шлункової зв`язки та наскрізним пораненням черевної частини аорти.

В ході умисного вбивства потерпілому ОСОБА_3 було спричинено ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення черевної породжнини з пошкодженням шлунка, печінково- шлункової зв`язки та наскрізним пораненням черевної частини аорти, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Крім того, ОСОБА_2 умисно спричинив ОСОБА_3 садно лівої кисті, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження і не знаходиться в причинному зв`язку зі смертю.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою визнав повністю і пояснив, що 07 березня 2010 року близько 15 годин 30 хвилин він повернувся додому і коли зайшов у квартиру , то побачив там свого батька ОСОБА_3, який сидів на унітазі у туалеті і спав. Зрозумівши, що батько п`яний, він переодягнувся, вийшов із квартири та пішов у магазин, де випив бокал пива. Близько 18 години він із своєю матір`ю ОСОБА_4 зайшов у квартиру , у той час батько лежав на дивані та почав відразу чіплятися до нього та до ОСОБА_4, ображаючи нецензурними словами. Після цього ОСОБА_3 сказав, що зарубає його. Тоді він пішов у коридор і коли почав одягатися, то побачив, що у його бік біжить батько з сокирою у руках, замахуючись на нього. Тоді він підставив ліву руку і топорище вдарилося об неї. Після цього ОСОБА_3 опустив сокиру донизу і до них підійшла ОСОБА_4, яка схопила руками за топорище, щоб забрати у ОСОБА_3 сокиру. У цей же час він пішов на кухню і почав курити. Тоді він почув , що ОСОБА_3 погрожує побити ОСОБА_4. Для того, щоб залякати ОСОБА_3 та щоб той не бив матір та його, він взяв на столі кухонного ножа, зайшов в коридор, став на порозі між коридором та кімнатою, у якій були його мати та батько. ОСОБА_3 висловлював погрози йому та ОСОБА_4, які він сприймав реально. ОСОБА_3, побачивши у його руці ножа, кинувся до нього, схопив його обома руками за горло та почав здушувати горло. Він злякався. Забувши про те, що в його руці є ніж, він обома руками різко відштовхнув ОСОБА_3 від себе, для того щоб той не задушив його. Він поштовхнув ОСОБА_3 і той відпустив його шию, поточився назад, сів на диван і ліг на спину. Він побачив, що у животі батька стирчить ніж. Тоді він підійшов до ОСОБА_3 і витягнув ножа, якого викинув у кухню. Після цього він вийшов з квартири, у магазині купив горілку, яку сам і випив. Він хоч заподіяв смерть своєму батькові, але зробив це з метою свого захисту від посягання останнього.

Окрім визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєному злочині підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_4 від 24.03.2010 року (т.1 а.с. 218-220), даних нею на досудовому слідстві, згідно яких вона пояснила, що 07 березня 2010 року близько 17 години 15 хвилин вона прийшла додому і побачила, що її чоловік спить у кімнаті. Тоді вона почала поратися по господарству. Близько 18 години вона зустріла біля будинку сина ОСОБА_2 і разом з ним зайшла у квартиру. У той час ОСОБА_3 сидів на дивані у кімнаті. ОСОБА_2 хотів увімкнути телевізор і через це виникла сварка між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були у нетверезому стані. Потім між ними почалася штовханина та бійка. Під час бійки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 махали один до одного руками, при цьому сокири у руках ОСОБА_3 не було. Вона підійшла до них і стала між ними, відсторонивши їх один від одного, і таким чином бійка між ними припинилася. Після цього ОСОБА_2 вийшов з кімнати у коридор, ОСОБА_3І залишився стояти біля дивану, а вона пішла у бік спальні. Не зайшовши у спальню, вона почула неголосний звук зойк. Коли обернулася і побачила, що біля дивану стоїть ОСОБА_3, а навпроти нього стоїть ОСОБА_2 з ножем у руці. Ніж був у крові . Тоді ж ОСОБА_3 почав сідати на диван і вона підбігла до нього схопила його руками за тулуб. ОСОБА_3 почав хилитися на спину, поступово лігши на диван і у той час у нього закрилися очі. Вона почала кричати до ОСОБА_2 про те, навіщо він так зробив, на що той відповів їй, що батько більше не буде чіплятися до неї та до нього . Через деякий час у кухні вона побачила як ОСОБА_2 мив ніж в умивальнику. Вона викликала лікаря ОСОБА_5, який прибув та оглянувши ОСОБА_3, сказав, що він помер. Саме такі її покази суд вважає достовірними, а не її показання, дані в судовому засіданні з приводу яких виникла розбіжність, про те, що другий раз чоловік вчепився в горло ОСОБА_2 і замахувався до нього сокирою, а вона стала між ними і забрала сокиру з рук чоловіка та поставила її в куток у другу кімнату, але їй стидно було комусь казати, тому в показаннях слідчому про наявність сокири вона не розповідала. Дані покази суд оцінює як неправдиві та враховуючи родинні стосунки між потерпілою та підсудним, вважає, що вони направлені на зменшення відповідальності її сина.

Показаннями свідка ОСОБА_6, котра в судовому засіданні пояснила, що 7 березня 2010 року близько 18 години 20 хвилин, знаходячись у своїй квартирі, вона почула крик сусідки ОСОБА_4. Вона вийшла з квартири та підійшла до ОСОБА_4 На її запитання про те, що сталось, ОСОБА_4 відповіла, що у їх квартирі її син ОСОБА_2 вбив ножем її чоловіка ОСОБА_3 Перебуваючи у підїзді будинку, вона побачила ОСОБА_2, який спускався по східцям донизу. Коли проходив біля неї та ОСОБА_4, ОСОБА_2 сказав: «Що заробив те й получив». Тоді вона зателефонувала до дільничного інспектора міліції і повідомила про те, що сталось. Раніше вона неодноразово чула сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також чула від людей, що між ними раніше виникали бійки, свідком яких вона не була.

Показаннями свідка ОСОБА_7, котра в судовому засіданні пояснила, що ввечері 7 березня 2010 року до неї у квартиру зайшла ОСОБА_4, яка попросила прийти до неї, бо її син ОСОБА_2 підрізав ОСОБА_3. Перебуваючи у підїзді будинку, вона побачила ОСОБА_2, який спускався по східцям до низу. Проходячи біля неї, ОСОБА_2 сказав, що його батькові вже ніякий лікар не допоможе. Вона запитала у ОСОБА_2 про те, навіщо він таке зробив, на що той відповів, що батько його достав і він не витерпів. Раніше ОСОБА_4 їй розповідала, що ОСОБА_3 недолюблює та чіпляється до її сина ОСОБА_2, між ними виникають сварки та бійки.

Показаннями свідка ОСОБА_8, котра в судовому засіданні пояснила, що 7 березня 2010 року, знаходячись на дворі, вона почула крик ОСОБА_4, який лунав з підїзду будинку № 4 по вул. Леніна. Підійшовши до вказаного будинку, вона зустрілась із ОСОБА_2 та запитала його про те, що сталось. Той сказав, що вбив свого батька через те, що батько вже дістав його та його матір. Зайшовши у будинок, де знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_7, ОСОБА_4 сказала, що ОСОБА_2 вдарив ножем ОСОБА_3 Тоді вона пішла додому до місцевого лікаря ОСОБА_5 і його дружині розповіла про те, що сталось. Раніше ОСОБА_4 їй розповідала, що ОСОБА_3 неодноразово чіплявся до членів їх сімї .

Показаннями свідка ОСОБА_9, котрий в судовому засіданні пояснив, що він розслідував кримінальну справу та встановив, що смерть ОСОБА_3 настала від того, що , в ході сварки, син ОСОБА_10 взяв ножа і наніс ним удар батьку. ОСОБА_10 вийшов із кімнати у кухню, сварка продовжувалася, взяв ніж, батько встав і він наніс йому удар ножем. На місце пригоди виїхали наступного дня. З першого допиту підсудний дав показання про сокиру. Однак ніде ця сокира не була зафіксована, потерпіла нічого не казала про сокиру, тому дослідивши всі матеріали він прийшов до висновку, що ці показання недостовірні. Потерпілій ставив запитання про сокиру, оскільки виникли розбіжності в показаннях, то була проведена очна ставка. На досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_4 давала показання добровільно, будь-яких зауважень та заяв від неї не надходило, показання нею були прочитанні та підписані. На його думку показання потерпілої не співпадають з показаннями підсудного, тому що родинні стосунки зіграли свою роль. ОСОБА_2 казав, що брав ножа, щоб заспокоїти батька, він звичайно не міг сказати, що брав ножа, щоб вбити батька. ОСОБА_11 визнав частково, пояснюючи тим, що він захищався. Підсудний з першого дня казав про сокиру, однак ніхто не підтвердив цих обставин.

Протоколом огляду місця події від 7 березня 2010 року, в ході якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_2. Під час огляду було виявлено труп ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями. З місця події вилучено: нашарування речовини бурого кольору, три ножі, на одному з яких виявлено нашарування речовини бурого кольору (т.1 а.с.8-23).

Протоколом огляду місця події від 8 березня 2010 року, в ході якого в приміщенні моргу Андрушівської ЦРЛ оглянуто труп ОСОБА_3 Під час огляду було зафіксовано тілесні ушкодження, які виявлено на трупі, а також вилучено штани та сорочку (т.1 а.с.49).

Висновком судово-медичної експертизи №1 від 20.04.2010 року, згідно якого: смерть ОСОБА_3 настала внаслідок гострої крововтрати в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунка, печінково-шлункової звязки та наскрізним пораненням черевної частини аорти; при дослідженні трупу ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунка, печінково-шлункової звязки та наскрізним пораненням черевної частини аорти, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному звязку зі смертю, дане тілесне ушкодження утворилось від дії колюче-ріжучого предмету, можливо внаслідок нанесення одного удару клинком ножа; садно лівої кисті, що утворилось від одного контакту з твердим тупим предметом, незадовго до смерті, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження і не знаходиться у причинному звязку зі смертю; з урахуванням ступеню розвитку трупних явищ та причини смерті, можливо, що смерть потерпілого настала в термін 4-6 годин до часу дослідження трупа в морзі; після отримання тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, потерпілий міг здійснювати цілеспрямовані дії впродовж кількох хвилин, не більше 30 хвилин, до втрати свідомості; малоймовірно, що при надані ОСОБА_3 своєчасної медичної допомоги його життя було б врятовано; при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,55 %, що при житті відповідало б тяжкому отруєнню алкоголем; з урахуванням ступеню алкогольного спяніння, потерпілий в момент отримання тілесних ушкоджень міг не відчувати сильну фізичну біль та особливі страждання (т.1 а.с.140-146).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю підозрюваного ОСОБА_2, він розповів та показав яким чином він штовхав під час бійки ОСОБА_3, яким чином ОСОБА_3 замахувався на нього сокирою, де на столі у кухні він взяв ножа, яким чином тримав ніж у руці у той час коли відштовхував від себе батька, де у животі ОСОБА_3 був застромлений ніж. Також, у кладовій на третій поличці стелажу виявлено сокиру ( т.1 а.с.164-176).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_4, в ході якого ОСОБА_4 розповіла та показала, у якому місці у кімнаті біля дивану стояли навпроти один до одного ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким чином ОСОБА_2 тримав у руці ніж. Також свідок ОСОБА_4 вказала на умивальник, де ОСОБА_2 мив ніж. Із даного протоколу видно, що ОСОБА_4 нічого не вказувала про наявність сокири в руках ОСОБА_3. Її пояснення в ході відтворення відповідають тим її поясненням, які вона давала дізнавачу як свідок та слідчому як потерпіла (т.1 а.с.177-180).

Протоколом особистого обшуку затриманого і огляду речей, які знаходяться при ньому від 8 березня 2010 року в ході якого, під час обшуку ОСОБА_2 було вилучено його одяг куртку, светр і штани ( т.1 а.с.64).

Протоколом огляду предметів від 9 березня 2010 року про те, що в приміщенні УМВС України в Житомирській області оглянуто куртку, светр, двоє штанів, сорочку, змиви речовини бурого кольору у двох паперових пакетах, три ножі, які були вилучені у ході розслідування кримінальної справи за місцем проживання підсудного ( т.1 а.с. 70-76).

Протоколом огляду предметів від 20 квітня 2010 року про те, що в приміщенні УМВС України в Житомирській області з участю потерпілої ОСОБА_4 оглянуто три ножі, які були вилучені під час огляду місця події. Під час огляду ОСОБА_4 вказала на ніж, який був у руці ОСОБА_2 і на якому була кров (т.1 а.с. 245-247).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2 від 20.04.2010 року у момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 знаходився в такому положенні, у якому передня черевна стінка була доступна травмуючому впливу; розташування потерпілого та особи, яка наносила тілесні ушкодження можливе при обставинах, на які вказав під час відтворення обстановки та обставин події підозрюваний ОСОБА_2; тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_3, могли виникнути при обставинах, на які вказав підозрюваний ОСОБА_2 під час відтворення обстановки та обставин події, проте судити про відповідність показань ОСОБА_2 щодо механізму нанесення ушкоджень ОСОБА_3 неможливо, оскільки ОСОБА_2 стверджує, що відштовхнув потерпілого, а механізм утворення проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини ОСОБА_3 найбільш вірогідно є ударна дія колюче-ріжучого предмету, що підтверджується характером даного ушкодження (т.1 а.с.204-206). Вказана обставина про ударну дію колюче-ріжучого предмету спростовує показання підсудного про попадання ножа в живіт батька в результаті відштовхування.

Висновком судово-цитологічної експертизи №64 від 30.03.2010 року, згідно якого при дослідженні ножа (вилучений під час огляду місця події 07.03.2010 року, на якому було виявлено нашарування речовини бурого кольору) виявлено кров людини, статева та групова належність, яких не встановлена (т.1 а.с.91-93).

Висновком судово-імунологічної експертизи №124 від 10.04.2010 року, згідно якого у вирізці светру (вилучений під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_2 08.03.2010 року) знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_3 ( т.1 а.с.127-129).

Висновком медико-криміналістичної експертизи № 37-МК від 19.04.2010 року, згідно якого наскрізні ушкодження на тілі та пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_3, які є колото-різаними, утворились від одноразової дії колюче-ріжучого предмету, який має лезо та обух. Пошкодження на одязі співпадають по розташуванню з ушкодженням виявленим під час дослідження трупа ОСОБА_3 Утворення пошкодження на одязі та ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_3 не виключається від дії ножа №1 (вилучений під час огляду місця події 07.03.2010 року, на якому було виявлено нашарування речовини бурого кольору пакет №1). Можливість утворення пошкодження на одязі та ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_3 від дії ножів №2 та №3 малоймовірно (т.1 а.с.151-154).

Висновком судово-наркологічної експертизи №Д-194 від 16.03.2010 року, згідно якого у ОСОБА_2 психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом активної залежності. ОСОБА_2 страждає алкоголізмом, потребує примусового лікування, протипоказань для лікування не має (т.1 а.с.192).

Висновком судово-психіатричної експертизи №116-2010 від 16.03.2010 року, згідно якого ОСОБА_2 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає в даний час. ОСОБА_2 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, в тому числі у стані алкогольного психозу, патологічного афекту, патологічного спяніння, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_2 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час скоєння інкримінованого йому вчинку, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_2 під час вчинення інкримінованих йому діянь у стані фізіологічного афекту не перебував, перебував у стані звичайного алкогольного спяніння (т.1 а.с.197-198).

Показання потерпілої дані на досудовому слідстві та оголошені в судовому засіданні узгоджуються з наступними доказами: протоколом огляду місця події та протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_4, котра на місці показала та розказала про обставини вчинення злочину підсудним, однак про сокиру нічого не вказувала, показаннями слідчого Гуменюка С.П. про те, що будь-якого тиску на потерпілу при відібранні показань не чинилось, потерпіла повідомила, що сокири в руках ОСОБА_3 не було, все записано з її слів нею підписано, зауважень від неї надходило.

Суд також критично ставиться до показань ОСОБА_2, які були дані ним в судовому засіданні щодо того, що він не хотів вчиняти умисного вбивства свого батька, що не памятає яким чином було нанесено удар ножем ОСОБА_3, що він спричинив смерть батька лише з метою самозахисту та захисту матері від посягань ОСОБА_3, як до таких, що дані ним з метою ввести суд в оману для того, щоб помякшити або уникнути відповідальності за вчинене ним умисне вбивство. Ці показання підсудного ОСОБА_2 повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 даними на досудовому слідстві та іншими матеріалами кримінальної справи.

Так, показання ОСОБА_2 про те, що ножа він брав для того, щоб злякати батька, тому що батько кинувся на нього, коли він стояв у проході між коридором та кімнатою, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка вказує, що після того як вона припинила бійку між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то ОСОБА_2 вийшов з кімнати, а через незначний проміжок часу вона почула зойк. Повернувшись, вона побачила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стоять один напроти одного у кімнаті біля дивану і при цьому у руці ОСОБА_2 був ніж у крові. Що під час конфлікту у руках ОСОБА_3 ніякої сокири не було. А також показаннями самого підсудного про те, що він пішов на кухню і курив, а потім взяв ніж та повернувся до кімнати. Ці показання вказують на те, що ОСОБА_2 вийшов з кімнати для того щоб взяти ніж, а взявши його у кухні він відразу повернувся у кімнату, сам підійшов до батька, а не батько до нього, і відразу ж з метою вбивства умисно наніс удар ножем у живіт останнього.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 42 від 29.03.2010 року, у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не виявлено, що спростовує його показання про те, що його батько душив та наніс удар сокирою.

За таких обставин у ОСОБА_2 не було ніяких причин та підстав для самозахисту, оскільки ОСОБА_3 не вчиняв відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ніяких суспільно-небезпечних посягань, які б загрожували життю чи здоровю останніх.

Особисті стосунки між сторонами, пояснення щодо яких дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які передували подіям 07.03.2010 року, до даного випадку прямого відношення не мають, а лише вказують на стійкість неприязні з боку підсудного до своєї жертви та тривалість таких його почуттів. Реалізуючи свій умисел на вбивство ОСОБА_3, в ситуації, що склалася в 07.03.2010 року підсудний, згідно висновків психіатричної експертизи №116-2010 від 16.03.10 року (т. 1 а. с. 197-198), діяв цілеспрямовано і послідовно, усвідомлював свої дії і керував ними, правильно сприймав обставини. Шоку чи афекту у ОСОБА_2 не було, він перебував у звичайному стані алкогольного сп'яніння і своїми злочинними діями досяг бажаного для себе результату - смерті ОСОБА_3.

Наведені обставини свідчать, що умисел позбавити життя батька виник у підсудного безпосередньо під час сварки. В цей момент підсудний ОСОБА_2 не перебував в стані необхідної оборони, оскільки напад з боку потерпілого ОСОБА_3 був припинений попередніми діями потерпілої та підсудного, внаслідок чого потерпілий, перебуваючи у сильному алкогольному сп'янінні, знаходився в кімнаті на дивані та не робив спроб подальшого нападу на підсудного.

Факт нанесення підсудним удару ножем в область розташування життєво-важливих органів - в область живота, з врахуванням всіх інших обставин справи, свідчить про умисел на позбавлення життя потерпілого.

Тому суд не погоджується з версією сторони захисту про вчинення вбивства при перевищенні меж необхідної оборони і важає, що підстав для перекваліфікації дій підсудного ОСОБА_2 на ст. 118 КК України немає.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст.115 ч.1 КК України і вважає його винність у вчиненому повністю доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного суд визнає добровільне відшкодування шкоди потерпілій, оскільки збитки їй повністю відшкодовані і претензій до підсудного вона немає. Разом з тим, суд вважає, що підстав для визнання обставинами, які помякшують покарання, обставин передбачених п.1, п.5, п.7 ст. 66 КК України немає, при цьому суд виходить із наступних міркувань:

підсудний на досудовому слідстві визнавав вину частково, а в судовому засіданні хоч і визнав вину повністю, однак із показів можна зробити висновок про часткове визнання ним вини та намагання перекласти вину на батька, що не можна розцінювати як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;

судом не встановлено збігу тяжких сімейних обставин, які виникли обєктивно та були справді тяжкими, за які підсудний намагається видати вживання алкоголю та неприязні стосунки, які були звичними для цієї сім`ї;

щодо вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого не може бути визнана помякшуючою обставиною, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи №116-2010 від 16.03.2010 року ОСОБА_2 під час вчинення інкримінованих йому діянь у стані фізіологічного афекту не перебував, перебував у стані звичайного алкогольного спяніння.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння і підстав для не визнання її такою суд немає, оскільки висновком відповідної експертизи підтверджується перебування підсудного у стані алкогольного спяніння. А тому показання свідків, на які посилається захисник не спростовують висновку експерта.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину і особистість підсудного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посередньо характеризується за місцем проживання, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, шкоду потерпілій відшкодував повністю, тому вона просила суворо його не карати, однак ОСОБА_2 скоїв особливо тяжкий злочин, позбавив життя людини, тому суд обирає йому міру покарання в виді позбавлення волі та з врахуванням всіх обставин справи призначає покарання ближче до найнижчої межі санкції статті, підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить.

Судові витрати підлягають стягненню із підсудного ОСОБА_2.

Щодо речових доказів: куртки, светра, двоє штанів, сорочки, змиви речовини бурого кольору у двох паперових пакетах, ножа, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС в Житомирській області, то суд вважає за необхідне їх знищити, два ножі, які повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_4 та сокиру, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС в Житомирській області - повернути потерпілій.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді семи років та шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 08.03.2010 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 залишити попередньою - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 187 грн. 68 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи та 300 грн. 48 коп. за проведення експертизи холодної зброї.

Речові докази: куртку, светр, двоє штанів, сорочка, змиви речовини бурого кольору у двох паперових пакетах, ніж, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС в Житомирській області знищити; два ножі, які повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_4 та сокиру, яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів СУ УМВС в Житомирській області - повернути потерпілій ОСОБА_4.

На вирок може бути внесена апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя:ОСОБА_14