Провадження № 11-кп/792/253/15
Справа № 683/215/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
її представника - захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000633 за апеляційною скаргою представника - захисника ОСОБА_8 в інтереасх потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 03 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 ,
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а провадження у справі закрито.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31 серпня 2006 року ОСОБА_9 , з метою підробки документа та його подальшого використання, будучи обізнаним, що його батько ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомивши про це працівників Старокостянтинівського БТІ, діючи по дорученню №56 від 21 квітня 2006 року посвідченого Пашковецькою сільською радою, яке втратило чинність у зв`язку із смертю довірителя, перебуваючи в приміщенні Старокостянтинівського БТІ, що по вул. К.Острозького, 43 м. Старокостянтинів, підробив заяву про реєстрацію права власності ОСОБА_10 на ? частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме від імені померлого написав її.
В результаті цього, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11841893 від 14 вересня 2006 року, за ОСОБА_10 , який на момент вчинення зазначених дій був покійним, було зареєстровано право власності на нерухоме майно.
На підставі умисно поданих підроблених документів, ОСОБА_9 використовуючи Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11841893 від 14 вересня 2006 року, який був отриманий ним шляхом підроблення та використання підробленого документа, звернувся із письмовою заявою до Старокостянтинівського БТІ 19 серпня 2007 року де отримав Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15634691, тобто набув права власності на майно свого покійного батька.
Вказані протиправні дії ОСОБА_9 були кваліфіковані за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України.
Дане кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР за № 0000633 від 04.07.2013 року.
28.01.2015 року старший прокурор прокуратури м. Старокостянтинів ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, вказуючи, що злочин, який інкримінується ОСОБА_9 вчинений у 2006 - 2007 роках і на 20.01.2015 року (час складання клопотання), відповідно до вимог ст. 49 КК України щодо нього закінчився перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ч.4 ст. 358 КК України.
Задовольняючи клопотання прокурора, своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до ст. 12 КК України злочин у якому підозрюється ОСОБА_9 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, тому він має бути звільнений від кримінальної відповідальності за збігом передбачених у ст. 49 КК України строків, які настали на момент подачі клопотання прокурора.
Не погоджуючись з цим рішенням захисник ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання прокурора для здійснення провадження в загальному порядку.
Вказує, що місцевий суд проігнорував ту обставину, що в матеріалах кримінального провадження є докази вчинення ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину шахрайства, відповідальність за який передбачена ч.4 ст. 190 КК України. Про протиправні дії ОСОБА_9 свідчать підроблені документи та інші незаконні дії, спр`ямовані на протиправне заволодіння чужим майном, тому відповідно до ч.3 ст. 49 КК України закриття справи щодо підозрюваного ОСОБА_9 не грунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_7 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку прокурора про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилялася від досудового слідства або суду.
Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурор обгрунтовано звернувся до місцевого суду із клопотанням про звільнення підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності із дотриманням вимог ст. 288 КПК України, місцевий суд на законних підставах звільнив підозрюваного від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження обгрунтовано закрив. Висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не містять суперечностей.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Обгрунтовано встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення і до постановлення місцевим судом ухвали про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України минуло більше як три роки. За цей час підозрюваний ОСОБА_9 не вчинив іншого кримінального правопорушення, не ухилявся від слідства та суду, надав згоду на закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин, місцевий суд із дотриманням процедури розгляду визначеного КПК України, вислухавши думку потерпілої ОСОБА_7 та її представника, обґрунтовано закрив кримінальне провадження і звільнив підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Доводи представника ОСОБА_8 в інтересах потерпілої про необхідність додаткової кваліфікації дій ОСОБА_9 ще й за ч.4 ст. 190 КК України, а звідси скасування ухвали суду, безпідставні.

Слід мати на увазі, що особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно.

Між тим, матеріали провадження свідчать про те, що майно потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 підозрюваному ОСОБА_9 у трактуванні диспозиції ч.4 ст. 190 КК України не передавалось, окремої юридичної кваліфікації зазначений факт не мав і встановлений не був.

Згідно із даними свідоцтва про право власності від 09.06.2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2005 року (Т.2 а.с. 36, 37), батько ОСОБА_9 ОСОБА_10 після смерті своєї дружини ОСОБА_13 (матері ОСОБА_9 ) у 2003 році мав право на ? частку сумісного майна подружжя придбаного за час шлюбу, однак при житті не зареєстрованого у визначений законом спосіб.

Очевидно, що за законом, після смерті свого батька ОСОБА_10 , що мала місце 08.07.2006 року, ОСОБА_9 отримавши відмову від нотаріальної конторт, мав би реалізувати своє право на спадкове майно шляхом звернення до суду із позовом про визнання права власності на спадщину.

Між тим, своє право на спадщину він реалізував у незаконний спосіб за, що обгрунтовано був притягнутий до відповідальності за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися із доводами ОСОБА_7 та її представника про наявність в діях ОСОБА_9 ознак злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, врахувавши при винесені свого рішення, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 у місцевому суді розглядалось в межах клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, із дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 283, ст. ст. 285-288 КПК України, за відсутності обвинувального акту.

За таких обставин, доводи апеляції представника ОСОБА_7 про те, що судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 проведено не повно і не об`єктивно, є безпідставними.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 03 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі залишити без зміни, апеляцію захисника ОСОБА_8 в інтереасх потерпілої ОСОБА_7 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2