Справа № 161/437/15-к Провадження №11-сс/773/13/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.01.2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременець Рожищенського району Волинської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

встановив:

Слідчий СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Посилається на те, що той підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі строком від від чотирьох до восьми років із конфіскацією майна або без такої, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 19.01.2015 року задоволено клопотання слідчого СУ УМВС України у Волинській області та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із даним запобіжним заходом, підозрюваний ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_8 подали на вищевказану ухвалу апеляційну скаргу.

Вважають її незаконною та необгрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а вказані судом ризики надуманими.

Посилаються на обрання підозрюваному надто суворого запобіжного заходу без врахування його репутації та позитивної характеристики з місця роботи і проживання, відсутності судимостей, дотримання умов застосування раніше застосованого запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Вважають, що домашній арешт позбавить ОСОБА_7 можливості працевлаштуватись.

Просять ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слудчого СУ УМВС України у Волинській області про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які її підтримали, міркування прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів клопотання та ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, переховувався, на виклики слідчого не з`являвся, і може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду. З метою уникнення відповідальності за вчинене, може впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Він ніде не працює. Тому твердження апелянтів про те, що домашній арешт з встановленими обмеженнями залишати домівку з 20 до 05 год. перешкодить йому працевлаштуватись та працювати, є голослівним.

Крім того, ОСОБА_12 перебуває під слідством за вчинене ним хуліганство, що свідчить про продовження ним злочинної діяльності і вперте небажання стати на шлях виправлення.

Оскільки існують вищевказані ризики передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя підставно прийшов до висновку про необхідність обрати данному підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Мотиви такого рішення у відповідності з ст. 177, 178, 181 КПК України вказані в ухвалі слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею правомірно застосовано до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Тому підстав для скасування ухвали з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.01.2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: