Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №1 -5 /12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2012 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: - судді Закаблук О.В.

При секретарі: Галабурда В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу про обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, раніше не судимого, в обвинуваченні його в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, відданий до суду по обвинуваченню в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я, що передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.

Дії, що інкримінуються ОСОБА_2 зі слів потерпілого ОСОБА_3, вчинені при наступних обставинах.

Згідно обвинувачення ОСОБА_2 обвинувачується потерпілим ОСОБА_3 в тому, що 10 січня 2009 року собака ОСОБА_2, забігши до подвір»я ОСОБА_3 по вул..3еленського,40 в ОСОБА_1, підбіг до кліток та подушив кролів, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду.

Оскільки собака був агресивний, на вигуки ОСОБА_3 не реагував, то єдиним способом припинити його агресивність до належного потерпілому ОСОБА_3 майна, було заподіяння йому фізичної шкоди, а тому з мисливської зброї, яка належить ОСОБА_3, останній застрелив собаку ОСОБА_2.

Далі, 10 січня 2009 року близько 9 год. ранку власник собаки ОСОБА_2, зустрівши ОСОБА_3 на вул..Папаніна в ОСОБА_1, ображаючи нецензурними словами, з метою помсти за вбитого собаку, двічі наніс останньому удари кулаком в голову.

Згідно акту судово-медичного обстеження №36 від 18.03.2009 року спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження виникли в результаті дій тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Згідно висновку експерта № 14/12 від 21.02.2012 року за даними наданої медичної документації у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, мало місце тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним перебігом. Ушкодження виникло з результаті дії тупого предмета (тупих предметів), який діяв (діяли) в ділянку голови потерпілого.

За наявними в наданій медичній документації записами неможливо достовірно встановити кількість та розташування місць прикладення травмуючої сили тупим предметом (тупими предметами) на тілі потерпілого ОСОБА_3 В будь-якому випадку, враховуючи характер ушкодження (струс головного мозку) та механізм його виникнення (дія тупого предмета (предметів) в ділянку голови), можна говорити про не менш ніж одне місце прикладення травмуючої сили тупим предметом, яке було розташоване в ділянці голови потерпілого.

Наявне у ОСОБА_3 тілесне ушкодження утворилося в результаті дії тупого предмета (тупих предметів), особливості травмуючої поверхні якого (яких) за характером наявного ушкодження неможливо. В наданій медичній документації відсутні будь-які об'єктивні дані, за якими можна було б визначити які-небудь характеристики травмуючого предмета (травмуючих предметів).

Для визначення положення, в якому перебував потерпілий у момент заподіяння йому тілесного ушкодження, об'єктивних судово-медичних даних немає. В цілому, в зазначений момент часу він міг перебувати у будь-якому положенні.

В наданій медичній документації відсутні будь-які об'єктивні дані, за якими можна було б визначити взаємне розташування потерпілого і сторонньої особи, яка наносила йому удар (удари) в момент заподіяння тілесного ушкодження.

За давністю заподіяння наявне у ОСОБА_3 тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку відповідає зазначеному в постанові строку 10.01.2009 року.

Наявний у потерпілого струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджено, які призводять до короткочасного розладу здоров'я.

Заподіяне ОСОБА_3 тілесне ушкодження призвело до виникнення в нього короткочасного розладу здоров'я - тобто, розладу здоров'я тривалістю понад сім, але менше 21-єї доби від часу виникнення даного ушкодження.

Тілесне ушкодження, заподіяне потерпілому ОСОБА_4С, могло утворитись у строк та за обставин, вказаних у постанові (по поясненню потерпілого) - а саме в результаті нанесення потерпілому сторонньою особою двох ударів кулаком у голову близько 9 год. 10.01.2009 року.

В обгрунтування обвинувачення ОСОБА_3 послався на слідуючі докази: постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, акт судово-медичного дослідження, покази свідка ОСОБА_5

Суд, вислухавши підсудного ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, вислухавши свідків, зазначених нижче, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, та, відповідно, виправдання підсудного ОСОБА_2, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Надалі суд буде вказувати на матеріали справи та давати їм юридичну оцінку з точки зору суду, наприкінці суд надасть оцінку доказам, які були отримані судом в судовому засіданні в їх сукупності з метою винесення неупередженого, обґрунтованого, законного та справедливого вироку.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину не визнав і пояснив суду, що дійсно вранці 10 січня 2009 року йому зателефонувала схвильована неповнолітня дочка і пояснила, що ОСОБА_3 біля подвір»я застрелив їх собаку.

Він поїхав додому і на вул..Папаніна зустрів ОСОБА_4С, в якого запитав, навіщо той убив собаку, а також попередив, що приїдуть працівники міліції. Після чого він викликав працівників міліції, а сам поїхав додому. ОСОБА_4 не бив, на вулиці нікого із свідків не було. Про те, потерпілий ОСОБА_3 проігнорував його прохання, та на автомобілі, який належить свідку ОСОБА_5, поїхав в не відомому йому напрямку.

На запитання суду підсудний ОСОБА_2 відповів, що собака вже був досить старий, дуже часто хворів, внаслідок чого був дуже кволий, зовсім не агресивний, скарг від сусідів на собаку не надходило, а тому в силу свого фізичного стану він просто не міг повідкривати клітки з кролями та роздерти їх.

Свідчення підсудного ОСОБА_2 в ході судового слідства в повній мірі знайшли підтвердження в показах свідків та в матеріалах справи.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що він виявив у себе у подвір»ї собаку ОСОБА_2, в цю ж ніч в нього в господарстві були роздерті кролі, а тому він застрелив собаку ОСОБА_2, яку потяг відтягнув на сміттєзвалище.. Коли цього ж дня близько 9 год. він чекав автомобіль їхати на рибалку, то під»їхав ОСОБА_2, і, висловлюючись нецензурними словами, декілька разів вдарив його по голові кулаком, після чого він поїхав на рибалку, а 13.01 звернувся в лікарню.

Даний факт бачив на його думку свідок ОСОБА_5, який перебував за кермом автомобіля, на якому він після бійки поїхав на рибалку.

На запитання суду, чому він, потерпілий ОСОБА_3 звернувся за медичною допомогою лише через три дні до лікарні, потерпілий ОСОБА_3 не надав суду ствердної відповіді.

Суд, оцінивши покази потерпілого ОСОБА_3, відноситься до них критично, так як вони не знайшли підтвердження ні в поясненнях свідків, не відповідаючть матеріалам справи, тобто, фактично не відповідають тим обставинам, які були встановлені судом під час судового слідства.

Так, суд критично відноситься до тієї обставини, що, як стверджує потерпілий ОСОБА_3, він застрелив собаку в своєму дворі, так як встановлено судом в судовому засіданні, з показів свідків, зокрема, свідка ОСОБА_6, та з огляду, з якого видно, що кров собаки була лише біля двору підсудного ОСОБА_2, крові собаки в подвір»ї потерпілого ОСОБА_3 не було, що просто було встановити, так як на момент події земля була вкрита сніговим покривом.

Даний факт на думку суду доводить лише ту обставину, що собачка підсудного була застрелена не в дворі потерпілого, а на проїжджій частині вулиці, що підтверджується показами інших свідків та матеріалами справи.

На запитання суду потерпілий ОСОБА_3 відповів суду, що не може чітко зазначити, яка кількість кролів була знищена собакою підсудного, як зміг собака повідкривати клітки, в яких знаходилися кролі, та в чому виражалися агресивні дії собаки підсудного.

Стверджує, що собаку застрелив у себе в дворі.

Що ж стосується самого факту нанесення йому тілесних ушкоджень саме ОСОБА_2, то потерпілий ОСОБА_3 також не зміг чітко та ясно вказати при яких обставинах ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження, механізм їх спричинення.

Також потерпілий ОСОБА_3 посилався на покази свідка ОСОБА_5, який, ніби то бачив сам факт нанесення тілесних ушкоджень.

Не зважаючи на ту обставину, що свідок ОСОБА_5 двічі був двічі допитаний в якості свідка за клопотанням самого ж потерпілого ОСОБА_3, свідок прямо вказав, що ОСОБА_2 в той час, на який вказує потерпілий ОСОБА_3, ніяких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 не наносив.

Покази свідка ОСОБА_5 судом приведені нижче.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_5, він в січні місяці 2009 року близько 9 10 годин ранку рухався на своєму автомобілі по вул. Зеленського м. Кагарлик Київської області на зустріч з потерпілим ОСОБА_3, з яким домовився поїхати на зимову рибалку.

На перехресті доріг він побачив якийсь автомобіль, біля якого знаходився потерпілий ОСОБА_3 та підсудний ОСОБА_2, які між собою про щось розмовляли.

Він під»їхав трохи ближче та зупинився, так як автомобіль, про який він вказував вище, не давав змоги йому проїхати далі.

Підсудний ОСОБА_2 сів в інший автомобіль і поїхав, а потерпілий ОСОБА_3 сів до нього в автомобіль і вони поїхали на рибалку.

На запитання суду, свідок ОСОБА_5 відповів, що не бачив, щоб підсудний ОСОБА_2 наносив удари по тілу потерпілого ОСОБА_3, останній під час поїздки до ставу, під час рибалки нічого не розповідав, що його побив підсудний ОСОБА_2, не розповідав про свій стан здоров»я, тобто, чи були спричинені йому тілесні ушкодження, чи болить у нього голова, чи є в нього на тілі синці, та й взагалі нічого не розповідав, про що він розмовляв з підсудним ОСОБА_2

Отже, суд хоче звернути увагу на покази свідка ОСОБА_5 який був двічі за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні, з яких видно, що підсудний ОСОБА_2 не наносив будь яких ударів по тілу потерпілого ОСОБА_3

Свідчення свідка ОСОБА_5 протирічать свідченням потерпілого ОСОБА_3, який стверджував, що саме свідок ОСОБА_5 бачив, що підсудний ОСОБА_2 наносив йому удари, що і не підтвердилося в судовому засіданні.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що фактично потерпілий ОСОБА_3 переніс вирішення даного конфліктного питання в площину цивільно правових відносин, тобто вимагає відшкодування шкоди за кролів, які загинули та відшкодування шкоди за лікування.

З приводу виду та міри покарання, яке необхідно застосувати до підсудного ОСОБА_2, потерпілий ОСОБА_4СЧ. нічого не зазначає.

З показів свідка ОСОБА_7, вбачається, що 10 січня вона йшла до своєї бабусі і трохи спереду бігла їх собака.

ОСОБА_3 вийшов із свого подвір»я і застрелив собаку біля воріт господарства її бабусі, про що також підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що собака був старий і хворий, сам на вулицю не виходив.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що 10 січня 2009 року він підвозив ОСОБА_2 додому, коли йому зателефонувала дочка, та повідомила, що вбили домашнього собаку.

На перехресті вул.. Папаніна в м. Кагарлику вони зустріли ОСОБА_3

ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та сказав ОСОБА_3, щоб останній нікуди не йшов, так як зараз приїде міліція.

В цей же час під»їхав автомобіль, і, ОСОБА_3, не зважаючи на слова ОСОБА_2, що приїде міліція сів в автомобіль та поїхав.

На вулиці із свідків нікого, на його думку, не було.

Кров від убитого собаки була біля воріт ОСОБА_8, біля подвір»я ОСОБА_3 крові не було.

Свідок ОСОБА_3 - двоюрідний брат потерпілого, пояснив суду, що він на відстані близько 20 метрів, знаходячись у себе в подвір»ї за тином, бачив як ОСОБА_2 наносив удари кулаком ОСОБА_3 по голові, але не гукав щоб зупинили свої дії та не вийшов обороняти, так як був після операції.

Суд критично відноситься до показів свідка , оскільки під час проведення дізнання він не був допитаний, невірно вказав, що автомобіля, на якому приїхав підсудний, він не бачив, що суперечить показам самого потерпілого, що підсудний ОСОБА_2 зупинився поруч з ним.

Також ні підсудний ОСОБА_2, ні потерпілий ОСОБА_12, ні свідок ОСОБА_11. свідка ОСОБА_3 не бачили.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що бійка відбувалась зимою, але не було снігу. Вказані свідчення спростовуються фотографіями убитої собаки, поясненнями підсудного ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3

Свідчення свідка ОСОБА_3 суд оцінює як намагання свідка допомогти своєму брату, - потерпілому ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили суду, що вони виїздили як працівники міліції на виклик ОСОБА_2 про те, що потерпілий ОСОБА_3 з мисливської рушниці на вулиці застрелив собаку.

Коли приїхали на виклик, то ОСОБА_3 вдома не було, так як було встановлено, що останній перебував на рибалці.

Рушницю у ОСОБА_3 конфіскували. З заявою про неналежне утримання ОСОБА_2 собаки потерпілий ОСОБА_3 не звертався.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що підсудний ОСОБА_2 є її зятем.

Потерпілого ОСОБА_3 знає також, так як він є її сусідом, будинки розташовані один навпроти одного.

!0 січня 2009 року вона перебувала в себе в будинку, близько 8 години, точніше вона вже не пам»ятає, вона почула постріл на вулиці.

Коли вона вийшла з будинку, то побачила, що собачка лежав навпроти її воріт на вулиці. Собаку звали вулкан. Потерпілий ОСОБА_3 підійшов, взяв собаку, та потягнув її на сміттєзвалище, яке розташовано неподалік. В цей час на вулиці були малолітні діти, які йшли по вулиці.

Хоче зазначити, що потерпілий ОСОБА_3 вже перестріляв всіх собак на вулиці, на нього часто скаржаться між собою сусіди.

На запитання суду свідок ОСОБА_8 відповіла, що при потерпілому ОСОБА_3, коли він тягнув собаку по вулиці, була мисливська рушниця.

Відповідно, як видно з показів даного свідка, собака була застрелена потерпілим ОСОБА_3 вже біля воріт домогосподарства свідка ОСОБА_8, а не на подвір»ї потерпілого ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що є дружиною підсудного ОСОБА_2

10 січня 2009 року до неї на мобільний телефон зателефонувала її неповнолітня дочка ОСОБА_7, яка повідомила їй, що йшла до бабусі ОСОБА_8 поснідати, та побачила, як їхній сусід ОСОБА_3 застрелив їхню собаку, яка на момент пострілу перебувала на вулиці.

Хоче зазначити, що така ситуація складається на вулиці не вперше, потерпілий ОСОБА_3 стріляє на вулиці у собак, а потім відтаскує на сміттєзвалище, яке розташовано в кінці вулиці.

Вона після повідомлення своєї дочки визвала працівників міліції, щоб вони зафіксували даний факт.

З акту судово-медичного обстеження №36 від 18.03.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 поступив в неврологічне відділення Кагарлицької ЦРЛ за перебігом 3 днів, а саме - 13.01.2009 зі скаргами на головний біль.

Виписаний 21.01.2009 року на амбулаторне лікування з заключним діагнозом - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Спричинені ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним перебігом відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров"я.

Згідно висновку експерта № 14/12 від 21.02.2012 року за даними наданої медичної документації у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, мало місце тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним перебігом. Ушкодження виникло з результаті дії тупого предмета (тупих предметів), який діяв (діяли) в ділянку голови потерпілого.

За наявними в наданій медичній документації записами неможливо достовірно встановити кількість та розташування місць прикладення травмуючої сили тупим предметом (тупими предметами) на тілі потерпілого ОСОБА_3 В будь-якому випадку, враховуючи характер ушкодження (струс головного мозку) та механізм його виникнення (дія тупого предмета (предметів) в ділянку голови), можна говорити про не менш ніж одне місце прикладення травмуючої сили тупим предметом, яке було розташоване в ділянці голови потерпілого.

Наявне у ОСОБА_3 тілесне ушкодження утворилося в результаті дії тупого предмета (тупих предметів), особливості травмуючої поверхні якого (яких) за характером наявного ушкодження неможливо. В наданій медичній документації відсутні будь-які об'єктивні дані, за якими можна було б визначити які-небудь характеристики травмуючого предмета (травмуючих предметів).

Для визначення положення, в якому перебував потерпілий у момент заподіяння йому тілесного ушкодження, об'єктивних судово-медичних даних немає. В цілому, в зазначений момент часу він міг перебувати у будь-якому положенні.

В наданій медичній документації відсутні будь-які об'єктивні дані, за якими можна було б визначити взаємне розташування потерпілого і сторонньої особи, яка наносила йому удар (удари) в момент заподіяння тілесного ушкодження.

За давністю заподіяння наявне у ОСОБА_3 тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку відповідає зазначеному в постанові строку 10.01.2009 року.

Наявний у потерпілого струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджено, які призводять до короткочасного розладу здоров'я.

Заподіяне ОСОБА_3 тілесне ушкодження призвело до виникнення в нього короткочасного розладу здоров'я - тобто, розладу здоров'я тривалістю понад сім, але менше 21-єї доби від часу виникнення даного ушкодження.

Тілесне ушкодження, заподіяне потерпілому ОСОБА_4С, могло утворитись у строк та за обставин, вказаних у постанові (по поясненню потерпілого) - а саме в результаті нанесення потерпілому сторонньою особою двох ударів кулаком у голову близько 9 год. 10.01.2009 року.

З матеріалів № 49 про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що 12.01.2009 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до Кагарлицького РВ про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності .

Згідно пояснень від 16.01.2009 року, відібраних ДІМ в Кагарлицькому РВ, ОСОБА_3 стверджував, що вранці в його двір зайшла собака ОСОБА_2, кинулась на нього, намагаючись покусати. Він взяв рушницю, вийшов на вулицю, куди побігла собака, та вистрелив в останню.

З пояснень, які містяться в матеріалах адміністративної справи Кагарлицького райсуду від 10.01.2009 року вбачається, що ОСОБА_3 біля 9 год. ранку вийшов у двір і побачив собаку, яка знаходилась біля подавлених кролів.

Він взяв рушницю, яку виніс з свого будинку і вистрілив у дворі. Згідно постанови Кагарлицького райсуду від 13 січня 2009 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповіадльності за ст.. 174 КУпАП.

Отже, оцінюючи покази потерпілого ОСОБА_3 суд вважає їх неправдивими, оскільки вони суперечать показам свідків, які були допитані в судовому засіданні та матеріалам справи.

Відповідно, аналіз зібраних по справі доказів дає суду право зробити висновок про відсутність в діяннях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст.. 125 ч.2 КК України, за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

А тому суд вважає, що ОСОБА_2 слід виправдати на підставі ст..6 п.2 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.. 125 ч.2 КК України.

В задоволенні цивільного позову слід відмовити, оскільки згідно ст.. 1166 ЦК України відшкодовується шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, а судом вина підсудного ОСОБА_2 в скоєнні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України не доведена, а, відповідно, не встановлено причинного зв»язку між діями ОСОБА_2 та заподіянням шкоди ( матеріальної чи моральної) потерпілому ОСОБА_3.

Що ж стосується застосування норм процесуального права в даному випадку, то суд керувався наступним.

Так, згідно п. 2 ст. 6 КПК України кримінальну справу не може бути порушено, а порушена кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину.

Згідно ч. 2 ст. 6 КПК України якщо обставини, зазначені в п. 2 ст. 6 КПК України виявляються в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і у випадку, який передбачено п. 2 ст. 6 КПК України, постановляє виправдовувальний вирок.

Згідно ч. 1 ст.. 327 КПК України вирок суду може бути обвинувальний або виправдовувальний. Обвинувальний вирок і виправдовувальний повинні бути судом вмотивовані.

Згідно ч. 4 ст. 327 КПК України виправдовувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Згідно ст.. 328 КПК України постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При виправданні підсудного через недоведення його участі у вчиненні злочину або за відсутності події злочину суд відмовляє в цивільному позові.

При виправданні підсудного за відсутності в його діях складу злочину суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.323,324 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_2 виправдати за ст.125 ч.2 КК України за відсутністю в його діяннях складу злочину.

В задоволенні цивільного позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб через Кагарлицький райсуд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд.

Суддя: Закаблук О.В.