Іллінецький районний суд Вінницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-221

2010 рік

9 вересня 2010 року Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Папроцького В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, перебуває в фактичному шлюбі з гр. ОСОБА_2, не працюючого, раніше не судимого, 09.02.2010 року Іллінецький районним судом Вінницької області по ст.263 ч.2 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

по ст. 389ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.02.2010 року було засуджено Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.263ч.2 КК України до громадських робіт строком на 240 годин, визначених Жаданівською сільською радою Іллінецького району Вінницької області. Про те, ОСОБА_1., будучи офіційно попереджений, що в разі невиконання вказаних громадських робіт, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності по ст.389ч.2 КК України. В період з 12.03.2010 року по 12.04.2010 року ОСОБА_1, відпрацював лише 12 годин від призначених йому 240 годин громадських робіт, після чого змінив своє місце проживання та переїхав проживати з с. Жадани, Іллінецького району, в с. Жорнище Іллінецького району Вінницької області, в звязку з чим йому, в органах КВІ Іллінецького району, було надано направлення на відпрацювання громадських робіт, за новим місцем проживання, та визначених Жорницької сільською радою Іллінецького району Вінницької області. Однак, ОСОБА_1 будучи попередженим про кримінальну відповідальність, яка наступить в разі невиконання вказаних громадських робіт, до Жорницької сільської ради Іллінецького району, в період з 09.04.2010 року по 05.07.2010 року не зявився, свідомо ухилявся від їх відпрацювання і тим самим свідомо ухилявся від відбуття призначеного покарання, не повязаного з позбавленням волі.

Будучи допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив, що 09.02.2010 року його було засуджено Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.263 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт. Коли він зявився до інспектора КВІ то той йому пояснив, що дані роботи він обовязково повинен відпрацювати згідно табеля. Також, інспектор його попередив про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. До відпрацювання він мав приступити 16.03.2010 року. Однак, він вчасно до виконання громадських робіт не притупив і його було за це притягнуто до адміністративної відповідальності у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Потім він зявився до Жаданівської сільської ради для відпрацювання громадських робіт і відпрацював лише 12 годин, починаючи з 12.04.2010 року. Потім він переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_5 і він повідомив про це інспектор КВІ, і йому було видано направлення на подальше відпрацювання громадських робіт в Жорницькій сільській раді. Однак, до вказаної сільської ради ін не зявився, так як цей факт просто проігнорував. В скоєному чисто сердечно розкаюється, запевняє суд, що такого більше ніколи вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: поданням про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 інспектора Іллінецького РП КВІ (а.с.5-6), копією направлення для відбування призначеного покарання (а.с.8), копією розпорядження №09 Жаданівської сільської ради (а.с.11), копією табеля виходу на роботу (а.с.12), копією вироку Іллінецького районного суду Вінницької області (а.с.33).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена повністю. Дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.2ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, як помякшуючі обставини щире каяття, обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити міру покарання, в межах санкції статті ч.2ст. 389 КК України у виді обмеження волі. Враховуючи обставини справи, особу підсудного, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції статті 389 КК України з застосуванням ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, що буде необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів. При призначенні остаточної міри покарання підсудному ОСОБА_1 слід застосувати ст. 71 КК України, урахувавши покарання згідно вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 09.02.2009 року, тому призначити йому остаточну міру покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд-,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України і призначити йому покарання по ст.389ч.2 КК України у виді трьох років обмеження волі.

Відповідно до ст.71 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у виді трьох років і двадцяти днів обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення, через Іллінецький районний суд.

Головуючий: