Справа № 11 "а"- 466-2007 р. Категорія:
суді 1-ї інстанції Сільченко О.В. Доповідач Пасько Д.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Паська
Д.П.

Суддів:
Аліфанова Ю.Б., Пікановського Б.В.

За участю
прокурора: Альчука М. П.

Розглянула
20 червня 2007 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну
справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок
Літинського районного суду від 19 квітня 2007 р. яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше судимий за вироком Літинського районного суду Вінницької області
від 09.12.2004 року за ст. 185 ч.3 КК України на чотири роки позбавлення
волі і звільнений на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком два роки засуджений за ст.
185 ч.3 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно
покарання ОСОБА_1. призначено шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, частини невідбутого покарання за вироком
літинського районного суду від 09.12.2004 року і визначено у виді позбавлення
волі строком на чотири роки і шість місяців.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що 16.10.2006 року, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, в смт. Літин Літинського району Вінницької області
біля шести годин ранку з проникненням до приміщення кафе "Літа"
вчинив крадіжку чужого майна, а саме:
викрав 940 грн. виручки, три пачки
цигарок "Мальборо" вартістю 12 грн.75 коп. та продукти харчування на
суму 12 грн.25 коп., які переніс до
свого домоволодіння, звідки вони були
вилучені працівниками міліції.

В
апеляції адвоката ОСОБА_2. ставиться питання про зміну вироку і застосування до
ОСОБА_1 ст. 75 КК України зі звільненням від відбування
покарання з випробуванням та мінімальним іспитовим строком.

Свої
доводи адвокат аргументує тим, що, на його думку, призначене ОСОБА_1. покарання не відповідає
ступеню тяжкості злочину та особі засудженого і за своїм розміром є явно
несправедливим внаслідок суворості,
оскільки вважає, що необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_1 буде покарання з застосуванням ст. 75
КК України.

Апелянт
вважає, що суд не в повній мірі врахував
всі обставини, які пом'якшують
покарання, зокрема, що ОСОБА_1. походить з багатодітної сім'ї і
його заробіток є джерелом доходу сім'ї,
що він має постійне місце роботи і проживання, що позитивно характеризується, щиро розкаюється у скоєному, відшкодував потерпілим всю заподіяну
матеріальну шкоду і ті не мають до нього матеріальних претензій.

Заслухавши
доповідача, виступ засудженого
ОСОБА_3., який підтримав доводи, викладені в апеляціях, виступ прокурора, який вважає,
що апеляція задоволенню не підлягає,
перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Колегія
суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_1.
покарання, суд дотримався положень ст.
ст. 50, 65 КК України про мету покарання і загальні
засади його призначення.

На думку колегії суддів
апелянт не взяв до уваги, що покарання
має на меті перш за все кару за вчинений злочин, а тому щодо ОСОБА_1, який має судимість за корисливий злочин і
новий злочин вчинив під час іспитового строку за попередній, обгрунтовано застосовано реальне позбавлення
волі як до особи схильної до скоєння злочинів. Районний суд врахував і
наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Ті
фактори, на які посилається апелянт щодо
особи ОСОБА_1, а саме: наявність
постійного місця проживання та роботи,
позитивні характеристики,
розкаяння у вчиненні злочину самі по собі у відриві від його злочинної
поведінки не дають колегії суддів підстав для застосування до нього ст. 75
КК України, враховуючи тяжкість
вчиненого ОСОБА_1. злочину та його високу ступінь суспільної небезпечності.

За таких
обставин колегія суддів не знаходить підстав повторного звільнення ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням і вважає,
що він повинен реально відбувати покарання, оскільки не виправдав виявлену йому раніше
судом довіру.

З огляду на
наведене, керуючись ст.
ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_2. залишити без задоволення,
а вирок Літинського районного суду від 19 квітня 2007 р стосовно ОСОБА_1
без змін.

На
ухвалу можуть бути подані касаційні скарги (принесено подання прокурора)
безпосередньо до касаційного суду - Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України протягом шести місяців з моменту набрання нею законної
сили.