Справа № 573/454/15-к
Номер провадження 1-кп/573/40/15
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження №1-кп/573/40/15, що зареєстроване в ЄРДР 16 січня 2015 року за №0000031 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту є протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, у точно невстановлений досудовим слідством день у середині серпня 2014 року близько 07 години ранку в чагарниках, що на території непрацюючої ферми у с. Павлівка, Білопільського району, зірвав одну гілку дикоростучої рослини коноплі, яка там росла, для подальшого особистого вживання без мети збуту, чим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 того ж дня близько 07 год. 30 хв., з метою незаконного зберігання наркотичного засобу без мети його подальшого збуту, приніс придбану ним гілку коноплі до себе додому: АДРЕСА_1 , і поклав її сушитися на даху гаражу. У подальшому у точно невстановлений досудовим розслідуванням день у кінці серпня 2014 року близько 11 години ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого домогосподарства, розташованого за вказаною вище адресою, дістав з даху гаражу висохшу рослину коноплі, яку раніше там поклав. Після цього зайшов до літньої кухні, де подрібнив її, перетерши руками, чим виготовив готовий до вживання наркотичний засіб для власних потреб без мети збуту. Взявши частину подрібненої коноплі, ОСОБА_4 вживав її шляхом паління. Іншу частину коноплі останній помістив до чорного поліетиленового пакету і поклав її до нижньої камери холодильника, який стоїть у літній кухні, чим продовжував незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

10 лютого 2015 року працівниками Білопільського РВ було проведено санкціонований обшук домогосподарства АДРЕСА_1 , під час якого виявлено і вилучено з нижньої камери холодильника, що стоїть у приміщенні літньої кухні, чорний поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 22,23 г.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій і бажав їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування 23 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

27 лютого 2015 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт із зазначеною угодою про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні під час досудового розслідування, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 850 грн. штрафу. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність прийняти рішення про відмову в затвердженні угод про визнання винуватості, виходячи з наступного.

У відповідності з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

З огляду на положення п. п. 1, 5 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема, умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

З огляду на положення ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості, поряд з іншим, зазначаються беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Суд вважає, що умови угоди суперечать вказаним вище вимогам закону, оскільки в ній відсутні дані про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його обов`язки щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою. У той же час, в угоді зазначено, що свою винуватість у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнала зовсім інша особа ОСОБА_5 , який взагалі не є стороною кримінального провадження.

Крім того, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження або позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що протягом останнього року він не працює, проживає з дружиною, яка перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, на утриманні має двох малолітніх дітей, одному з яких 3 роки, іншому 1 місяць, у зв`язку з чим вбачається очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Таким чином угода про визнання винуватості суперечить положенням ст. ст. 53, 65 КК України.

За таких обставин суд вважає, що відсутні умови для затвердження угоди, оскільки вона не відповідає вимогам закону.

Оскільки угода про визнання винуватості була укладена між прокурором та підозрюваним на стадії досудового розслідування, то, виходячи з положень п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 7 ст. 474 КПК України, кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-372, 472, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №1-кп/573/40/15, що зареєстроване в ЄРДР 16 січня 2015 року за №0000031 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, укладеної 23 лютого 2015 року між старшим прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: