Справа № 744/249/15
Провадження № 1-кп/744/27/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
обвинуваченого ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Погорільці Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, обіймаючого посаду директора Погорільського сільського будинку культури, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
До Семенівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України. В ході підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з угодою між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Відповідно до обвинувального акта та вищевказаної угоди ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за обставинами вказаними нижче.
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в запасі першої категорії, маючи військову спеціальність старшина - музикант, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією, був визнаний придатним до військової служби висновком військово-лікарняної комісії від 07 серпня 2014 року.
17 лютого 2015 року ОСОБА_3 отримав повістку про прибуття 26.02.2015 року на 7.00 годину до збірного пункту відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з роз`ясненнями про наслідки у разі неявки, для відправки до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Про те ОСОБА_3 з метою ухилення від призову за мобілізацією, в порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-УІІІ від 15 січня 2015 року, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попереджений про наслідки не прибуття до збірного пункту відділення Новгород-Сіверського - Семенівського ОРВК в Семенівському районі, розташованого за адресою: м. Семенівка Чернігівської області, вулиця Шевченко, 3, умисно ухилився від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день та час до збірного пункту відділення Новгород-Сіверського - Семенівського ОРВК в Семенівському районі, для відправки до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
Окрім того, будучи повторно повідомлений в телефонному режимі про явку 01 березня 2015 року на 07:00 годину до збірного пункту відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: м. Семенівка, вул. Шевченко, 3, з роз`ясненнями про наслідки у разі неявки, для відправки до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. ОСОБА_3 , знову без поважних причин, в порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-УІІІ від 15 січня 2015 року, не з`явився до збірного пункту відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , для відправки до військової частини для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, та порушив порядок комплектування Збройних сил України.
Своїми умисними діями, які виразились у ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України.
Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 зобов`язується в судовому засіданні: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та підготовчого судового засідання повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України.
Сторони при узгодженні покарання врахували, що ОСОБА_3 щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України:
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.
Обвинувачений ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні пояснив, що він розуміє, що відповідно до ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України наслідками укладення та затвердження означеної угоди для сторін є: 1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України;
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено і є зрозумілими.
У разі не виконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для заміни йому іспитового строку на відбуття покарання пов`язаного з позбавленням волі згідно ч. 3 ст. 166 Кримінально - виконавчого кодексу та ч. 2 ст. 72 КК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти укладеної угоди та погодився з мірою покарання передбаченою в угоді, пояснення та думку обвинуваченого ОСОБА_3 який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню, а його ( ОСОБА_3 ) слід визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє частину 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та право на відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком погроз, обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того, судом береться до уваги, те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Майна, на яке накладено арешт, а також документів щодо яких можливо ухвалити процесуальні рішення при постановленні вироку за матеріалами кримінального провадження немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
Суд вважає за необхідне питання про речові докази вирішити відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2015 року, укладену у м. Семенівка Чернігівської області між прокурором Семенівського району Чернігівської області ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3 .
На підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків відповідно до п п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України:
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляції до Семенівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1