Кримінальне провадження
№1-кп/311/31/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

за участю прокурора
Борисенко О.О.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в
селищі Райгородок Слов'янського району
Донецької області, українця,
громадянина України, має повну середню
освіту, не одруженого, не працюючого,
малолітніх та неповнолітніх дітей не
має, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, проживає без реєстрації за
адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:
15.01.2006 року Слов'янським міськрайонним
судом Донецької області за ч.2 ст.121 КК
України до 7 років позбавлення волі,
звільнився 15.01.2013 року по відбуттю
строку покарання, - обвинуваченого за
ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року, приблизно о 18 годині 00
хвилин, в с. Мала Білозерка
Василівського району Запорізької
області, ОСОБА_1, знаходячись в гостях у
ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_3, маючи умисел
на відкрите заволодіння чужим майном, з
корисливих мотивів, із застосуванням
фізичного насильства, що не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, наніс ОСОБА_3 один удар
кулаком правої руки в область грудної
клітини, від чого потерпілий впав на
підлогу, а ОСОБА_1 в цей час з правої
кишені його штанів відкрито заволодів
грошима у сумі 200 гривень, чим спричинив
останньому матеріальний збиток на суму
200 гривень.

Потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов не
заявлено, шкоду відшкодовано.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою провину
визнав повністю та суду пояснив, що
дійсно, 11 жовтня 2013 року, приблизно о 18
годині 00 хвилин, в с. Мала Білозерка
Василівського району Запорізької
області, він, знаходячись в гостях у
ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_3, наніс один
удар кулаком правої руки в область
грудної клітини ОСОБА_3 від чого той
впав на підлогу, а він в цей час з правої
кишені його штанів викрав гроші в сумі
200 гривень, якими розпорядився на
власний розсуд.

Шкоду потерпілому відшкодовано
повністю шляхом повернення
викраденого.

У обвинувальному акті правильно
викладені всі обставини справи. У
скоєному кається, просить суд суворо
його не карати.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ст.349
КПК України. При цьому, судом з'ясовано,
що учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, їх позиції є добровільними, а
також роз'яснено, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини в
апеляційному суді.

Відповідно до ст.41 Конституції
України, ст.ст.317, 321 ЦК України, власник
майна має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Його право приватної
власності є непорушним та захищається
державою.

Таким чином, право власності
потерпілого ОСОБА_3 було порушено
незаконними діями обвинуваченого
ОСОБА_1

Із роз'яснень, викладених в п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», вбачається, що
визнання особи винуватою у вчиненні
злочину може мати місце лише за умови
доведеності її вини.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, відповідно до вимог ст.ст.84-86, 91, 94
КПК України, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
досліджені всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом, оцінивши всі докази з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів-з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні та кваліфікує дії
обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України,
кваліфікуючими ознаками якого є -
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднане з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані, які характеризують особу
обвинуваченого, стан його здоров'я,
матеріальний та сімейний стан, його
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, те, що заподіяна
шкода відшкодована потерпілому у
повному обсязі, - та вважає можливим
призначити йому покарання, не
пов'язане з позбавленням волі, із
застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно
ОСОБА_1 до набрання вироком суду
законної сили суд вважає необхідним
залишити без змін у вигляді особистого
зобов'язання.

Речові докази у провадженні,
відповідно до вимог ст..100 КПК України,
суд вважає необхідним: гроші в сумі 72
грн., які належить потерпілому ОСОБА_3
та які в ході досудового розслідування
були передані йому під розписку -
залишити у розпорядженні ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.100, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395,
532, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 4 -х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки.

Зобов'язати ОСОБА_1, у відповідності до
ст.76 п.3,4 КК України, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до
набрання вироком суду законної сили -
залишити без змін у вигляді особистого
зобов'язання.

Речові докази у провадженні: гроші в
сумі 72 грн., які належить потерпілому
ОСОБА_3 та які в ході досудового
розслідування були передані йому під
розписку - залишити у розпорядженні
ОСОБА_3

Апеляційна скарга може бути подана
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А. Степаненко