АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/285/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/325/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Оскарженою ухвалою суду першої інстанції від 30.04.2015р. вищезазначений обвинувальний акт повернуто прокурору для приведення його у відповідність з діючим кримінальним процесуальним законодавством України в строк 1 місяць.
Свої доводи суд мотивував тим, що з аналізу викладених в обвинувальному акті фактичних обставин не вбачається зв`язок між відсутністю на місці травмування, обвинуваченого ОСОБА_6 та безпосереднім виконанням ОСОБА_8 об`єктивної сторони злочину (без засобів захисту, без зняття напруги почав замінювати запобіжник та отримав опіки спричинив шкоду своєму здоров`ю). Згідно висновку судової інженерно - технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності № 1205-14 від 24.12.2014 року встановлені відступи від вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці обома працівниками: ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , але в обвинувальному акті ОСОБА_8 визнаний потерпілим, а ОСОБА_6 обвинуваченим
Суд прийшов до переконання, що пред`явлене обвинувачення не конкретизоване, а вказана обставина унеможливлює розуміння, які саме дії ОСОБА_6 кваліфіковано органом досудового розслідування за певними положеннями закону України про кримінальну відповідальність (частини статті, статті), оскільки не зазначено, норми якого нормативного акту було порушено ОСОБА_6 . Так, в обвинувальному акті не зазначено, які конкретні положення посадової інструкції порушив ОСОБА_6 , а тому обвинувачення, викладене у обвинувальному акті, є незрозумілим та неконкретним.
Крім того, в порушення вимог ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказані всі процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування, а також не зазначені всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування.
Так, реєстр не містить даних про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початок досудового розслідування. Відсутня в ньому і інформація про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків як підозрюваному, так і потерпілому, що ставить під сумнів дотримання прав обвинуваченого та потерпілого під час досудового розслідування.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції істотно порушив норми Кримінального процесуального кодексу України, оскільки зробив висновки про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання, чим вийшов за межі вимог ст.ст.314, 315 КПК України.
Крім того, суд зазначаючи в оскарженій ухвалі, що в обвинувальному акті відсутнє чітке формування допущених ОСОБА_6 порушень з посиланням на пункти посадової інструкції, не взяв до уваги, що обвинувальний акт містить такі посилання, а також на висновок експерта, в якому, крім іншого, зазначено і причинний зв`язок між допущеними відступами від вимог посадової інструкції та настанням події, внаслідок яких потерпілому завдано тілесні ушкодження. Тому вважає, що висновки суду про відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання, допущених ОСОБА_6 порушень, є не обґрунтованими та суперечать фактичним обставинам.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та потерпілий ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу прокурора , прохали колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 повернути прокурору для приведення його у відповідність діючому кримінальному процесуальному законодавству.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні у мотивувальній частині, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України ухвала суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Положеннями ст.291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту (а.с.1-4), хоча він і містить посиланням на пункти посадової інструкції, а також висновок експерта, в ньому відсутнє зазначення допущених обвинуваченим ОСОБА_6 відступів від вимог посадової інструкції та настанням події, внаслідок яких потерпілому завдано тілесні ушкодження саме протиправними діями обвинуваченого, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону вчиненого кримінального злочину.
Отже, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що з аналізу викладених в обвинувальному акті фактичних обставин не вбачається зв`язок між відсутністю на місці травмування обвинуваченого ОСОБА_6 та безпосереднім виконанням ОСОБА_8 об`єктивної сторони злочину (без засобів захисту, без зняття напруги почав замінювати запобіжник та отримав опіки спричинив шкоду своєму здоров`ю), про суд першої інстанції правильно зазначив в оскарженій ухвалі.
Крім іншого, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що обвинувальний акт підлягає поверненню і з підстав того, що в порушення вимог ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказані всі процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування, а також не зазначені всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування.
Так, реєстр не містить даних про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початок досудового розслідування. Відсутня в ньому і інформація про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків як підозрюваному, так і потерпілому, що ставить під сумнів дотримання прав обвинуваченого та потерпілого під час досудового розслідування.
При цьому, відповідно до вимог ст.22 ч.ч.1, 2, 6, ст.23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що судом зроблено передчасний висновок аналізу зібраних доказів у кримінальному провадженні у підготовчому судовому засідання, а тому вважає, що суд вийшов за межі вимог ст.ст.314, 315 КПК України, у зв`язку з чим такі підстави підлягають виключенню з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України 2012р., колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, задовольнити частково.
В іншій частині ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.
Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4