Справа № 591/2996/15-к
Провадження № 1-кс/591/738/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання Старшого слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно та транспорті засоби підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за вчинення якого передбачена конфіскація майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, враховуючи, майно, на яке слідчий просить накласти арешт не вилучалося, судом задоволено заяву слідчого про розгляд клопотання за відсутності підозрюваного, оскільки питання стосується накладення арешту на майно ОСОБА_4 , тому з метою уникнення покарання може бути відчужене або знищене.

Вивчивши клопотання та надані слідчим докази, вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.04.2015 близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою особою, на автомобілі ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_1 сріблястого кольору, приїхали до домогосподарства АДРЕСА_1 , де згідно попередньої домовленості зустрілися з мешканцями міста Харків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та мешканцем міста Суми ОСОБА_9 , щоб продати останнім металеві вироби з міді. Під час зустрічі ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою особою, погрожуючи застосуванням травматичної зброї, скоїли напад на ОСОБА_7 та незаконно заволоділи грошовим коштами останнього в сумі близько 500 тис. грн., які викрали з автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_7 , при цьому шляхом пострілу заподіяли ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення лівої носо-губної складки. Крім цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою особою, нанесли декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_10 та зв`язавши його, з кишені куртки заволоділи грошовими коштами в сумі 4 200 грн. Після скоєння нападу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та невстановленою особою, на автомобілі марки ВАЗ 21101 покинули місце злочину та зникли у невідомому напрямку, заволодівши таким чином майном в особливо великих розмірах.

24.04.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Обґрунтованість підозри перевірено слідчим суддею в ході вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

З положень ч.3 ст.170 КПК України випливає, що підставами для накладення арешту можуть бути забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Клопотання порушено, зокрема, з підстави забезпечення можливої конфіскації майна.

Судом встановлено, що санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає без альтернативну конфіскацію майна, яку при винесенні вироку суд зобов`язаний застосувати.

Згідно даних з АІПС НАІС транспортний засіб ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_1 зареєстрований за гр. ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 .

На підставі ч.2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оскільки, право власності на автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_1 за ОСОБА_4 не зареєстровано, ОСОБА_12 не підозрюваною або особою відносно якої проводиться досудове розслідування.

Не є належним доказом переходу права власності надана слідчим розписка про сплату грошових коштів, оскільки договір купівлі продажу автомобіля має укладатися в письмовій формі та підлягає державній реєстрації згідно Постанови Кабінету Міністрів України 07 вересня 1998 року № 1388 Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Тому, клопотання слідчого про арешт транспортного засобу з метою забезпечення конфіскації майна не підлягає задоволенню.

Однак, слідчий не позбавлений можливості звернутися до суду з клопотання про накладення арешту з інших визначених КПК України підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 170 173 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Старшого слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000127 про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21101 р.н. НОМЕР_1 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1