Справа № 646/5541/14-к
№ провадження 1-в/646/433/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі головуючого
судді Міндарьової М.Ю., за участю
секретаря судових засідань Губатюк
Х.В., прокурора Семехи Д.С., розглянув у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду подання начальника
установи - начальника арештного дому
Диканівської ВК Харківської області №
12 про застосування Закону України "Про
амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року щодо
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Києва, громадянина України, з середньою
освітою, відбуваючого покарання за
вироком Деснянського районного суду
міста Києва від 29.11.2010 року за ч.3 ст. 185
КК України до 5 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду
міста Харкова звернувся начальник
установи - начальник арештного дому
Диканівської ВК Харківської області №
12 з поданням погодженим з головою
спостережної комісії про застосування
Закону України "Про амністію у 2014 році"
щодо ОСОБА_2, засудженого вироком
Деснянського районного суду міста
Києва від 29.11.2010 року за ч.3 ст. 185 КК
України до 5 років позбавлення волі, у
зв'язку із набранням чинності Законом
України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII
від 08.04.2014 року.

В обґрунтування подання зазначили, що
засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання з
18.06.2010 року, з 24.01.2011 року - в
Диканівській виправній колонії №12, де
характеризується задовільно. Злочин,
за який засуджено ОСОБА_2 є тяжким
злочином. На час набрання Закону
України "Про амністію у 2014 році" ОСОБА_2
відбув 03 роки 10 місяців01 день,
залишилось 01 рік 01 місяць 29 днів. Таким
чином підпадає під дію п. а ст. 4 ЗУ «Про
амністію у 2014 році»

Суд, вислухавши думку прокурора, який
підтримав подання, вивчивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що подання
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Із наданих до суду матеріалів
вбачається, що вироком Деснянського
районного суду міста Києва від 29.11.2010
року ОСОБА_2 засуджено зач.3 ст. 185 КК
України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.12 КК України,
злочин за ч.3 ст.185 КК України є тяжким
злочином.

Вимогами ст.85 КК України визначено, що
на підставі закону про амністію
засуджений може бути повністю або
частково звільнений від основного і
додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.86 КК України,
законом про амністію особи, визнані
винними у вчиненні злочину
обвинувальним вироком суду, або
кримінальні справи стосовно яких
розглянуті судами, але вироки стосовно
цих осіб не набрали законної сили,
можуть бути повністю або частково
звільнені від відбування покарання.

Згідно ст.2 Закону України «Про
амністію у 2014 році», звільняються від
відбування покарання у виді
позбавлення волі на певний строк та від
інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі, особи, крім тих, які
підлягають звільненню від відбування
покарання на підставі статті 1 цього
Закону, засуджені за будь-які злочини,
які не поєднані з насильством,
небезпечним для життя і здоров'я, якщо
вони на день набрання чинності цим
Законом відбули не менше однієї чверті
призначеного строку основного
покарання.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
амністію у 2014 році» суд має право
вирішувати питання про звільнення від
покарання засуджених, які перебувають
в установах виконання покарання, - за
поданням начальника установи,
погодженим з відповідною спостережною
комісією.

Частиною 3 статті 9 ЗУ «Про амністію у 2014
році» встановлено, що у разі якщо до
особи може бути застосовано кілька
підстав, передбачених цим Законом,
застосовується підстава, яка
найбільшим чином поліпшує становище
особи.

З матеріалів справи вбачається, що
засуджений ОСОБА_2 засуджений за
злочин, який не поєднаний з
насильством, не є небезпечним для життя
і здоров'я; на день набрання чинності
Законом України "Про амністію у 2014 році"
від 08.04.2014 р., тобто станом на 19.04.2014 р.,
відбув не менше 1/4 призначеного строку
покарання - 03 роки 10 місяців 01 день, не
відбута частина покарання складає 01
рік 01 місяць 29 днів.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що підстав, які б
унеможливлювали застосування положень
Закону "Про амністію у 2014 році" у
відношенні ОСОБА_2 визначених статтею 4
Закону України "Про застосування
амністії в Україні" №392/96-ВР від 1 жовтня
1996 року, судом під час розгляду
зазначеної справи не встановлено, а
тому вказана особа підлягає звільненню
від відбування покарання з підстав
передбачених ст.2 ЗУ «Про амністію у 2014
році».

Керуючись вимогами Закону України «Про
застосування амністії в Україні»,
положеннями ст.ст.2, 9 Закону України
«Про амністію у 2014 році», ст.85, 86 КК
України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,
-

УХВАЛИВ:

Подання адміністрації Диканівської
виправної колонії (№12) від 30 травня 2014
року задовольнити частково.

На підставі ст.2 Закону України «Про
амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від
подальшого відбування покарання у виді
5 років позбавлення волі за ч.3 ст. 185 КК
України, призначеного вироком
Деснянського районного суду міста
Києва від 29.11.2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
міста Харкова протягом семи днів з дня
її проголошення.

Суддя
М.Ю. Міндарьова