Справа № 712/3490/26
Провадження № 1-кс/712/1508/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження №0000736 від 12.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, яке в ході проведення огляду 12.03.2026, добровільно видав ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000736 від 12.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 12.03.2026 до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, перебуваючи поблизу магазину «Делікат», розташованого поряд з будинком № 5 по вул. Канівській, в м. Черкаси, в умовах воєнного стану, викрала з кишені куртки, одягненої на ОСОБА_5 мобільний телефон Nubia.

В ході проведення огляду 12.03.2026 року в період часу з 23 год 27 хв до 23 год 48 хв за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104, в приміщенні Черкаського районного управління поліції, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nubia» моделі «Z2350» emei 1: НОМЕР_1 emei 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора: НОМЕР_3 який було поміщено до сейф-пакету №NPU6245493 та гаманець чорного кольору в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 та банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 який поміщено до сейф-пакету № NPU6245492.

Постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 13.03.2026 вищевказані речі визнано речовими доказами.

Прокурор у клопотанні зазначив, що з метою забезпечення збереження речових доказ ів, необхідно накласти арешт на мобільний телефон марки «Nubia» моделі «Z2350» emei 1: НОМЕР_1 emei 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора: НОМЕР_3 та гаманець чорного кольору, в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 та банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які на праві приватної власності належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, від останнього до суду надійшла заява, у якій він просить провести розгляд клопотання без його участі, щодо накладення арешту на його майно не запепечує.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000736 від 12.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення огляду 12.03.2026 ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nubia» моделі «Z2350» emei 1: НОМЕР_1 emei 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора: НОМЕР_3 , та гаманець чорного кольору в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 та банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які постановою слідчого від 13.03.2026 визнано речовими доказами.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження дають підстави стверджувати, що вилучене під час проведення огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є об`єктом кримінального правопорушення та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження мобільним телефоном марки «Nubia» моделі «Z2350» emei 1: НОМЕР_1 emei 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора: НОМЕР_3 , гаманцем чорного кольору в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 та банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які в ході проведення огляду видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1