Справа № 201/2294/26
Провадження № 1-кс/201/614/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000828 від 19.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, представником іноземної організації співробітником ФСБ РФ ОСОБА_5 , залучено до співробітництва громадянин України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної організації.

Так, збір вищевказаної інформації ОСОБА_5 налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram», з використанням акаунту із назвою « ОСОБА_6 », авторизованого в месенджері «Telegram», під номером телефону НОМЕР_1 .

Одним з таких користувачів є громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , авторизований у месенджері під наступними обліковими даними: ім`я користувача « ОСОБА_7 », id469383611, котрий, перебуваючи у м. Дніпро Дніпропетровської області, який у період з 15.04.2024 по 21.07.2025 умисно здійснював збір інформації про СОУ та надавав її ОСОБА_5 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності.

На виконання доручення слідчого в ході оперативно-розшукових заходів оперативними співробітниками встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовує у своїй протиправній діяльності акаунт у месенджері «Telegram» з нікнеймом ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (Undo) з унікальним #id469383611, та на даний час мешкає в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що вилучений предмет містить ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і буде використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Зокрема, виявлені та вилучені предмети є знаряддям вчинення злочину, оскільки вони використовувались для виходу в мережу Інтернет та передачі ОСОБА_4 представникам іноземної організації інформації з метою проведення підривної діяльності проти України.

Таким чином, прокурор вказує, що вилучені предмети відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

У поданому клопотанні прокурор просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого прокурором клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що 1 відділом СУ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000828 від 19.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

19.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 17.02.2026 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, у ході якого вилучено мобільний термінал зв`язку РОСО Х3 Pro, ІМЕІ 1 НОМЕР_2 та ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картки з номерами оператора мобільного зв`язку 3МОВ НОМЕР_4 та Ukrtelecom НОМЕР_5 та ноутбук марки «Lenovo» моделі «20150» з серійним номером СВ20087961.

19.02.2026 о 21 год. 48 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол.

20.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою слідчого від 20.02.2026 вилучені під час обшуку предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000828 від 19.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000828 від 19.08.2025 на вилучені 19.02.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 19.02.2026 року речі, а саме: мобільний термінал зв`язку РОСО Х3 Pro, ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , в якому містяться сім-картки з номерами оператора мобільного зв`язку 3МОВ НОМЕР_4 та Ukrtelecom НОМЕР_5 ; ноутбук марки «Lenovo» моделі «20150» з серійним номером СВ20087961.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1