справа № 361/5508/25
провадження № 1-кс/361/306/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за

№ 0000749 від 14.04.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2026 року слідчий слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені статтею п.п. 1, 2 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме загроза переховування підозрюваного від слідства та суду, знищення, приховання та спотворення речі та документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, зазначила про достатність даних для обґрунтованої підозри причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважив, про можливість підозрюваного переховуватись від слідства та суду, знищити, приховати і спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого і свідків для зміни ними показань. Відтак, прокурор просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник зазначив, що ризики заявлені прокурором є необґрунтованими, а розмір застави надмірним для підозрюваного. вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи і є раніше не судимим.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які перелічені в цій статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На стадії проведення досудового слідства слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Суд вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такий висновок суду підтверджується:

протоколами прийняття заяв та заявами про вчинені кримінальні правопорушення від: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , які повідомили, що упродовж 2017-2018 років укладали Договори про сплату пайових внесків до ЖБК «Гетьманський Бровари» з метою купівлі квартир, та на виконання умов вказаних договорів перераховували на рахунки ЖБК грошові кошти в сумі від 350 тис грн. до 780 тис. грн., під час укладення договорів представники ЖБК «Гетьманський Бровари» повідомляли, що наявні всі дозвільні документи на будівництво будинку та будинок буде побудований у встановлені в договорах строки. Проте, в подальшому їм стало відомо, що дозвільні документи відсутні, в зв`язку з цим, ЖБК не будується, а грошові кошти з рахунків ЖБК виведені на рахунки інших юридичних осіб;

протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , які повідомили, що упродовж 2017-2018 років укладали Договори про сплату пайових внесків до ЖБК «Гетьманський Бровари» з метою купівлі квартир, та на виконання умов вказаних договорів перераховували на рахунки ЖБК грошові кошти в сумі від 350 тис грн. до 780 тис. грн., під час укладення договорів представники ЖБК «Гетьманський Бровари» повідомляли, що наявні всі дозвільні документи на будівництво будинку та будинок буде побудований у встановлені в договорах строки. Проте, в подальшому їм стало відомо, що дозвільні документи відсутні, в зв`язку з цим, ЖБК не будується, а грошові кошти з рахунків ЖБК виведені на рахунки інших юридичних осіб;

договорами про сплату пайових внесків до ЖБК «Гетьманський Бровари», укладені між ЖБК «Гетьманський Бровари» та ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 ;

квитанціями про сплати ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , коштів за купівлю квартир в ЖБК «Гетьманський Бровари» на рахунки вказаного ЖБК;

інформацією Державної архітектурно-будівельної інспекції України, згідно якої дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівництво житлового будинку по вул. Аркадія Голуба, 1 в м. Бровари» не видавався, а також іншими матеріалами;

протоколом огляду руху грошових коштів ЖБК «Гетьманський Бровари»;

протоколом огляду руху грошових коштів ТОВ «ДБК-АН»;

протоколом огляду руху грошових коштів ТОВ «Юристконсалт»;

протоколом огляду руху грошових коштів ТОВ «Атена-М»;

висновком будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/67900-БТ від 12.12.2024, згідно якого підтверджується вартість фактично виконаних будівельних робіт на загальну суму 3 644 552 гривні 45 копійок;

протоколами допитів свідків: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ;

іншими матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання.

Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Стосовно наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вказує таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. Санкція цієї норми КК України встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто цей злочин є особливо тяжким згідно з ч. 6 ст. 12 КК України. З наведеного судом може бути призначене покарання за вчинення такого злочину у виді реального позбавлення волі. Відтак, суд вважає тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення є одним із вагомих факторів, який свідчить про потенційний ризик його переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак, ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в обранні запобіжного заходу відсутня. Слідчий суддя вважає, що наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та позитивної характеристики з місця роботи зменшує, однак не нівелює ризик переховування підозрюваного від слідства та суду. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Підозрюваний обізнаний з даними осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні. Відтак, існує ризик, що у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу з покладенням певних обов`язків він зможе безперешкодно незаконно економічно чи психологічно впливати на цих осіб з метою зміни показань наданих на стадії досудового розслідування.

Стосовно існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що його наявність не доведена прокурором, оскільки прокурором не конкретизовано, які саме речі та документи, які ще не отримані слідством може знищити, спотворити або приховати підозрюваний.

Разом з тим, прокурором також не аргументовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, зокрема, особистого зобов`язання.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи і є раніше не судимим. За таких обставин суд вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід аніж заставу.

З наведеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність можливості не обирати жодного запобіжного заходу слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого частково та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а не у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відтак, слідчий суддя покладає ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, раніше не судимому, такому, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання умов особистого зобов`язання, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 17 годині 02 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1