Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/14753/25

Провадження № 11-сс/4815/42/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2026 року, якою обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, у кримінальному провадженні №0000028,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2026 року, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ в Рівненській області, ОСОБА_7 , погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обрано підозрюваному

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воронки Володимирецького району Рівненської області, громадянину України, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 березня 2026 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; здати на зберігання до органів Управління державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, із забороною залишати місце проживання з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби.

Так на обґрунтування цих вимог зазначив, що слідчим суддею при обранні запобіжного не було враховано тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, а тому, у разі застосування до підозрюваного найменш суворого запобіжного заходу, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, після ознайомлення із матеріалами справи за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 стали відомі дані свідків, протоколи про допит яких долучені до цього клопотання, а тому підозрюваний може чинити тиск на свідків, а також на не встановлених досудовим розслідуванням на цей час осіб, оскільки інкримінована ОСОБА_6 протиправна діяльність мала місце протягом тривалого проміжку часу та до неї було залучено значну кількість осіб. Також судом будуть братися до уваги показання свідків, даних ними саме під час судового розгляду справи, що свідчить на підтвердження існування ризику тиску на свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 , який просив залишити ухвалу без змін та відмовити в апеляційних вимогах, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як убачається з матеріалів цієї справи 21 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України - незаконному збуті та використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Також слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Статтею 178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, за приписами ч. 1, 2 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Матеріали цього провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не здатен повною мірою запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, адже відповідно до практику ЄСПЛ, серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що особа може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а також запобігти ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними показань на свою користь.

Також колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він має постійне місце проживання і є працездатним. тяжкими захворюваннями не страждає. Водночас апеляційному суду не надано даних про наявність у нього джерела отримання постійних стабільних доходів.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, належним чином не мотивував свого висновку щодо достатності застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвалу слідчого судді слід скасувати як постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального закону, задовольнити апеляційну скаргу прокурора та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, адже саме такий вид запобіжного заходу зможе гарантувати дотримання ним належної процесуальної поведінки та запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2026 року, якою обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , - скасувати.

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ в Рівненській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Воронки Володимирецького району Рівненської області, громадянину України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до органів Управління державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії цієї ухвали та визначених у ній обов`язків встановити до 21 березня 2026 року.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ в Рівненській області ОСОБА_7 .

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3