Справа № 355/1988/25
Провадження № 1-кп/355/85/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 15.09.2025 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка, Броварського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 15.09.2025 року за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор надала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і які на даний час продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і надав клопотання про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, оскільки не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що є підставою для зміни запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Частина 1 ст. 331 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 утримується під вартою, строк утримання його закінчується 09 березня 2026 року.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Крім того, як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (рішенні ЄСПЛ в справі «Тодоров проти України»).

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вважає недоцільним продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, суд вважає, що прокурором не було надано переконливих доказів на підтвердження ризиків ухилення обвинуваченого від суду та можливості впливу на потерпілу, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 порядку ст. 201 КПК України звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання за місцем реєстрації у с. Морозівка Броварського району Київської області, раніше не судимий, потерпіла є матір`ю обвинуваченого, жодних претензій матеріального та морального характеру не має, відсутність у потерпілої проникаючих поранень ставить під сумнів кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 115 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого не можна погодитись з тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 не зможе запобігти зазначеним прокурором ризикам.

Також слід зазначити, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд погоджується з думкою захисника, що в даному конкретному випадку можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справі «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року визначив, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне замінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Пункт 2 частина 3 ст. 202 КПК України передбачає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з- під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло у певний час.

Керуючись ст. ст. 177,183,331,372,532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів до 19 квітня 2026 року, звільнивши його з- під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду.

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальникові Державної установи «Київський слідчий ізолятор», начальникові відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1