Провадження № 1-кп/714/54/26
У Х В А Л А

"12" лютого 2026 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000166 від 24 листопада 2025 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07 січня 2026 року до суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч. 1 ст. 201 КК України відносно ОСОБА_5 .

Згідно з обвинувальним актом, затвердженого прокурором 23 грудня 2025 року, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на вчинення контрабанди боєприпасів, у листоподі 2025 року (більш точної дати та часу органом досудвого розслдівання не встанолено), у телефонному режимі, досягнув згоди з невстановленим особою на ім`я ОСОБА_6 , який перебував на території Румунії щодо придбання набоїв до вогнепальної зброї та переміщення їх через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю.

В подальшому, ОСОБА_5 , у період з 01.11.2025 року по 20.11.2025 року (більш точної дати та часу органом досудвого розслдівання не встанолено), використовуючи глобальну телекомунікаційну мережу «Інтернет», придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи 50 набоїв до вогнепальнохї зброї 6,35 пистолетних патронів «Браунінг» та один магазин для набоїв, після чого, 20 листопада 2025 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, упакував у речовій сумці , яка була призначена для обвинуваченого, набої до вогнепальної зброї серед предметів одягу та взуття, що унеможливлює огляд та виявлення при проведенні митного контролю.

Вказану сумку (пакунок), невстановлена досудовим розслідуванням особа передала водію мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 якій слідував з Румунії в Україну, у якій знаходились 50 набоїв до вогнепальної зброї 6,35 пістолетних патронів «Браунінг» та один магазин для набоїв, про що було повідомлено обвинуваченого.

23 листопада 2025 року, о 15 год. 34 хв., ОСОБА_7 як водій автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 прибув в зону митного контролю пропускного пункту «Дяківці-Раковець» митного поста «Дяківці» Чернівецької митниці Державної митної служби України, де під час проведення митного огляду, було виявлено та вилучено пакунок, в якому знаходились вищевказані боєприпаси.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 201 КК України, як контрабанда боєприпасів, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю боєприпасів

Під час підготовчого судового розгляду 12 лютого 2026 року, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним підрозділу органу безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої, останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 201 КК України та кримінального покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, зазначив про її добровільність, а також повідомив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного тяжкого злочину. Проте, наявні більше двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, допомога ЗСУ, що у сукупності дають підстави для призначення обумовленого покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у в розмірі 3529 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59993 гривень.

Прокурор наголосив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено.

ОСОБА_5 суду вказав, що розуміє характер обвинувачення, проте на його думку обставини не повністю відповідають дійсності. Також повідомив, що усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою у разі її затвердження, а також наслідки укладення та затвердження угоди. Водночас зазначив, що розмір штрафу в розмірі зазначеному в угоді для нього може стати тягарем, оскільки наразі ніде не працює.

Захисник ОСОБА_4 повідомив, що здійснював захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди та повністю підтвердив зазначені його підзахисним дані.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши угоду про визнання винуватості, слід зазначити про наступне.

Перелік рішень, які можуть бути прийняті судом у підготовчому судовому засіданні, наведений у ч. 3 ст. 314 КПК України і є вичерпним.

Відповідно до частини сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно пункту 2 частини сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Так угодою визначено покарання яке має бити призначено обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Призначення такого узгодження сторонами покарання обумовлене тим, що обвинувачений щиро каявся та активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, що є обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого та дають підстави для призначення йому більш м`якого покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пунктом 1 частини 1 статті 66 КК України встановлено обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Водночас, кримінальний закон передбачає у виключних випадках можливість застосування положень ст. 69 КК України лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного. Підставами призначення більш м`якого покарання є дві групи чинників, які характеризують як вчинене кримінальне правопорушення так і особу винного: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; 2) дані, які певним чином характеризують особу винного.

При цьому, суд повинен встановити наявність не однієї, а кількох таких обставин та ці обставини повинні істотно знижувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Одночасно їх наявність впливає і на рівень небезпечності особи винного.

При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер і залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв`язку з системним тлумаченням положень статей 65, 66, 69 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку кримінального правопорушення та особу винного. Суд, застосовуючи положення ст. 69 КК України при призначенні покарання, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що його пом`якшують, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знизили чи мали б знизити ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

На вказане звернув увагу Верховний Суд у свої постанові від 06 червня 2023 року у справі № 161/8834/22 (провадження № 51-179км23).

Також Верховний Суд у свої постановах від 30 жовтня 2018 року за №559/1037/16-к та від 07 листопада 2018 року (№ 297/562/17) зауважив, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 , попри визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення у своєму виступі обмежився лише тим, що «винен», водночас обставини за обвинувальним актом визнав не повністю, про обставини вчинення кримінального правопорушення розповісти не зміг.

З огляду на зміст угоди та обвинувального акту, суд доходить висновку що сторони узгоджуючи покарання ОСОБА_5 у виді штрафу, не в повній мірі врахували положення ст. 69 КК України, щодо не тільки встановлення обставин, що пом`якшують покарання, а необхідності також встановлення що вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

За наведених вище обставин, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, то її умови не відповідають інтересам суспільства, а відтак, суд приходить до висновку про необхідність відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Ураховуючи думку прокурора щодо відсутності необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, то кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 201 КК України слід призначити до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 314, 372, 472-474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 12 лютого 2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним підрозділу органу безпеки Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 24 листопада 2025 року.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на «23» лютого 2026 року на «15» годину «30» хв. у залі судових засідань Герцаївського районного суду Чернівецької області: м. Герца, вул. Центральна, 20.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Участь прокурора та захисника є обов`язковою.

Доручити представнику органу з питань пробації Чернівецького районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області до часу судового розгляду скласти досудову доповідь в порядку передбаченому ст. 314-1 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено «16» лютого 2026 року.

Суддя :