пр. № 1-кс/759/2051/26
ун. № 759/5996/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 30.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 30.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України до 6 місяців.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено наступне.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 14 Основного Закону визначено, що земля основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з п. «г» ст. 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельне законодавство базується на принципі забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Частиною 2 ст. 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про землеустрій» (далі - ЗУ «Про землеустрій») суб`єктами землеустрою є, зокрема, юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про землеустрій» об`єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно-територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Пунктом а) ст. 6 ЗУ «Про землеустрій» визначено, що землеустрій базується на принципі дотримання законності.

Відповідно до п. ґ) ст. 25 ЗУ «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

Як унормовано ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Крім того, як унормовано ст. 28 ЗУ «Про землеустрій», розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про землеустрій», документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Документація із землеустрою у складі текстових матеріалів обов`язково містить пояснювальну записку, в якій зазначаються:

- підстава проведення землеустрою (у тому числі рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, на підставі якого здійснюється розроблення документації із землеустрою);

- основні відомості про об`єкт (об`єкти) землеустрою;

- використані розробником нормативно-правові акти з питань здійснення землеустрою;

- використані розробником норми і правила у сфері землеустрою;

- використані розробником документи Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель;

- використані розробником відомості Державного земельного кадастру, а також Державного реєстру земель у разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, сформовані до 2013 року;

- використані розробником відомості Державного картографо-геодезичного фонду;

- використана розробником затверджена містобудівна документація, а також викопіювання із такої документації;

- опис процедури виконання топографо-геодезичних робіт (у разі їх виконання);

- опис та обґрунтування проектного рішення;

- інформація про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (у разі їх проведення);

- інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою будівлі, споруди та речові права на них (у разі формування земельних ділянок, внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру);

- інформація про наявні в межах об`єкта землеустрою обмеження у використанні земель (у разі формування земельних ділянок, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовану земельну ділянку, обмеження у використанні земель) із зазначенням підстави встановлення таких обмежень;

- виконавець робіт із землеустрою, його технічне і технологічне забезпечення;

- умови щодо зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок (у разі порушення ґрунтового покриву земельних ділянок у результаті реалізації проектного рішення);

- інформація про виконання передбачених законом вимог щодо погодження документації із землеустрою;

- інформація про дотримання вимог закону щодо погодження поділу, об`єднання, вилучення земельних ділянок;

- заява виконавця робіт із землеустрою про дотримання ним обмежень, встановлених статтею 28 цього Закону.

До пояснювальної записки за рішенням розробника можуть бути додані документи, що підтверджують відомості (інформацію), наведені в ній.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Відповідно до пункту 116 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженої постановою Кабінету міністрів України № 1051 від 17.10.2012, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

Згідно з пунктом 117 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 № 1051, Порядку ведення Державного земельного кадастру, відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення:

1) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

2) нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

3) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку.

Відповідно до пункту 118 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 № 1051, Внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Згідно з пунктом 119 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 № 1051, до Поземельної книги без подання заяви вносяться відомості (зміни до них) про:

1) віднесення земельної ділянки до земель іншої адміністративно-територіальної одиниці;

2) зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки в результаті проведення нормативної грошової оцінки земель адміністративно-територіальних одиниць;

3) обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами;

4) власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

5) затвердження документації із землеустрою та оцінки земель, на підставі якої внесено зміни до відомостей про земельну ділянку та/або нові (додаткові) відомості про земельну ділянку;

6) зареєстровані земельні ділянки, отримані в результаті інформаційної взаємодії між кадастрами та іншими інформаційними системами;

7) координати поворотних точок меж земельних ділянок, приведені адміністратором Державного земельного кадастру згідно з пунктами 156-3, 156-4 цього Порядку у відповідність з фактичним місцем розташування земельних ділянок.

Відповідно до пункту 120 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 № 1051, внесення до Поземельної книги змін до відомостей про зареєстровану земельну ділянку здійснюється Державним кадастровим реєстратором шляхом:

1) внесення до відповідного розділу Поземельної книги в електронній (цифровій) формі записів про внесення змін до відповідних відомостей за власним кваліфікованим електронним підписом;

2) проставлення на аркуші Поземельної книги в паперовій формі, до відомостей якої вносяться зміни, позначки про внесення змін до відомостей за формою згідно з додатком 24;

3) виготовлення нового аркуша Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі із зміненими відомостями та долучення такого аркуша до відповідної Поземельної книги для його зберігання разом з нею.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 11 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.

Пунктом 143 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 № 1051, передбачено, що державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації

Згідно ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується власником (розпорядником) земельної ділянки.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньо змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заздалегідь до початку злочину домовилися про його спільне вчинення та вчинили кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, незважаючи на вищевказані вимоги чинного законодавства України, у ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 під час огляду території земельної ділянки, яка розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області, точної дата проведення якого не встановлена, але не пізніше вересня 2024 року, виник умисел на заволодіння шляхом обману вільною від забудови земельною ділянкою для власних комерційних інтересів.

Зокрема, за задумами вказану земельну ділянку можливо продати зацікавленим особам за вигідною ціною.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на шахрайське заволодіння земельною ділянкою у невстановлений час та місці, але не пізніше вересня 2024 року за невстановлених обставин отримав 3 (три) договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок від 18.11.2008, зареєстровані за №1283, №1286, №1289, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , які відповідно до листа Київського обласного державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України не посвідчувалися.

Після чого, у невстановлений час та місці, але не пізніше 28.09.2024 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 підписав 3 (три) заяви на ім`я директора ПП «НОРД ІНВЕСТ ПЛЮС» ОСОБА_10 , а саме:

- щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, площею 0,1200 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КВ №070099 від 03.02.2009 року;

- щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, площею 0,1200 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КВ №070094 від 03.02.2009 року;

- щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, площею 0,1200 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КВ №070031 від 03.02.2009 року, та передав ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 .

Однак, встановлено, що згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Київській області від 05.06.2025 № 10-10-0.331-5458/2-25, відсутні записи про реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_9 та відсутні записи про реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю серії КВ № 070094 від 03.02.2009, серії КВ № 070031 від 03.02.2009, серії КВ № 070099 від 03.02.2009. Разом з цим повідомляють, що за інформацією Сектору № 1 Відділу № 6 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області (далі - Сектор № 1), в архіві Сектору № 1:

- наявний другий (архівний) примірник державного акту серії КВ № 070094 від 12.12.2003 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0009 площею 0,0843 га для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Ходорів», виданого ОСОБА_11 ; акт зереєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 243;

- наявний другий (архівний) примірник державного акту серії КВ № 070099 від 12.12.2003 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0014 площею 0,1201 га для ведення садівництва, що розташована на території СТ «Ходорів», виданого ОСОБА_12 ; акт зереєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 238.

На підставі цих підроблених документів ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , розробив відповідну технічну документацію та використовуючи свій електронний кабінет сертифікованого інженера-землевпорядника (кваліфікаційний сертифікат №014880 від 22.06.2022, виданий Львівським національним університетом природокористування), вніс відомості до програмно-апаратного комплексу Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру.

У результаті цих дій державними кадастровими реєстраторами різних територіальних підрозділів Держгеокадастру було створено та відкрито Поземельні книги на вказані земельні ділянки, а саме:

08.10.2024 - кадастровий номер :04:026:0002 (реєстратор ОСОБА_13 , Івано-Франківська область);

04.11.2024 - кадастровий номер :04:026:0003 (реєстратор ОСОБА_14 , Закарпатська область);

05.11.2024 - кадастровий номер :04:026:0147 (реєстратор ОСОБА_15 , Чернігівська область).

Після чого, у невстановлений час та місці, але не пізніше 14.03.2025 року ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 підписав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 75, щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0002 площею 0,1200 га, :04:026:0003 площею 0,1200 га та :04:026:0147 площею 0,1200 га, належних ОСОБА_9 на праві приватної власності та передав ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 реалізувати свій корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном, надали ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , заяву посвідчену приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області, зареєстровано в реєстрі за № 75, щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0002 площею 0,1200 га, :04:026:0003 площею 0,1200 га та :04:026:0147 площею 0,1200 га, місце розташування: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада, в одну земельну ділянку, з виділом в натурі, формування нової земельної ділянки, отримання окремого кадастрового номеру та правовстановлюючих документів, згідно чинного законодавства.

На підставі цієї заяви ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 , у березні 2025 року розробив технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:026:0002, :04:026:0003 та :04:026:0147, утворивши нову земельну ділянку з кадастровим номером :04:026:0004 площею 0,3600 га.

Надалі зазначені відомості були внесені до Державного земельного кадастру.

Внаслідок чого, Державним кадастровим реєстратором ОСОБА_16 (ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) 26.03.2025 створено та відкрито Поземельну книгу за кадастровим номером :04:026:0004, власником якої зазначено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що станом на 26.03.2025 ринкова вартість земельної ділянки :04:026:0004 становить 5 835 960,00 гривень (п`ять мільйонів вісемсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) гривень, що у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та відповідно до п. 4 Примітки 1 до статті 185 КК України є особливо великим розміром.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом обману заволодів майном, а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером: :04:026:0004, що розташована на території Української міської ради, Обухівського району, Київської області, вартістю 5 835 960,00 грн., яка належить Українській міській раді Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 заволоділи чужим майном шляхом обману, вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого у особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

16.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинення злочину від 25.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.06.2025; листом Київського обласного Державного нотаріального архіву Міністерства юстиції України № 1147/01-17 від 16.07.2025; листом ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київської області № від 27.05.2025; висновком експерта № СЕ-19/111-25/50966-ОЗ від 26.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2025; протоколом огляду від 15.09.2025; протоколом огляду від 15.09.2025; протоколом огляду від 29.09.2025; рапортами старшого о/у ДСР НП України ОСОБА_17 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.03.2026.

Тримісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 17.03.2026, але закінчити досудове розслідування до зазначеної дати неможливо, у зв`язку із складністю провадження, крім цього потрібно виконати процесуальні дії, які потребують додаткового часу, а саме:

- отримати висновок призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи, виконання яких проводиться судовими експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, проаналізувати отримані у результаті експертиз фактичні дані на підставі яких спланувати подальший хід досудового розслідування;

- слідчим шляхом перевірити ймовірну причетність невстановлених наразі осіб до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування;

- провести ряд слідчих дій спрямованих на встановлення та надання подальшої правової оцінки фактичним даним щодо діяльності фігурантів кримінального провадження;

- слідчим шляхом перевірити причетність підозрюваного та інших фігурантів до аналогічних кримінальних правопорушень;

- з урахуванням додатково отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) дій інформації, визначитись з обсягом та остаточною правовою кваліфікацією протиправних дій підозрюваного;

- слідчим шляхом встановити та допитати можливих свідків вчинення кримінального правопорушення;

- здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування, ознайомити з доказами сторону захисту, а також за наявності клопотань їх розглянути;

- виконати вимоги ст. 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Результати вказаних слідчих та процесуальних дій мають суттєве значення для досудового розслідування і судового розгляду та спрямовані на встановлення тих обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, лише після їх проведення можливо визначити належну правову кваліфікацію вчинених кримінальних правопорушень та встановити всіх осіб причетних до їх вчинення.

Вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані раніше з об`єктивних причин, пов`язаних з значною тривалістю виконання призначених судових експертиз, складністю кримінального провадження, значним обсягом матеріалів, які потребують аналізу слідчого, прокурора та подальшого планування слідчо-процесуальної діяльності з урахуванням інформації отриманої у ході проведення слідчих дій.

Не проведення вищезазначених слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, може призвести до втрати доказової інформації, яка має істотне значення для досудового розслідування, неможливості притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, яким наразі про підозру не повідомлено, а також незабезпечення виконання вимог кримінального процесуального закону щодо повноти та всебічності досудового розслідування.

Провести вказані процесуальні дії у передбачений законом строк не виявилось можливим у зв`язку із складністю кримінального провадження.

Для проведення вказаних слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як два місяці, що у загальній кількості, із використаними строками, складатиме шість місяців.

Вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані раніше з об`єктивних причин, пов`язаних зі складністю кримінального провадження, тривалістю процедури проведення судових експертиз та через необхідність проведення значного обсягу слідчих (розшукових) дій. Результати вказаних слідчих та процесуальних дій мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду, їх проведення спрямоване на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, лише після їх проведення можливо визначити обсяг майбутнього обвинувачення та належну правову кваліфікацію вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, із підстав наведених у ньому.

Підозрюваний та його захисник щодо задоволення клопотання слідчого не заперечували.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим управлінням ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000139 від 30.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.03.2026.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні (три місяці) закінчується 17.03.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Пунктами 2 і 3 частини 4 статті 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати, зокрема: шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

16.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчим у клопотанні зазначено перелік процесуальних та слідчих дій, які необхідно провести в ході досудового розслідування, а відтак, в даному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, провести згадані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для задоволення такого клопотання.

Керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 30.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 30.04.2025 до шести місяців, тобто до 17 червня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1