справа № 619/3084/26
провадження № 1-кс/619/473/26
УХВАЛА

іменем України

06 травня 2026 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000531 від 04.05.2026 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , мобілізованого 03.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, стрільця 3 відділення охорони 3 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_2 з 12.02.2026 був прийнятий в оперативне підпорядкування командира взводу матеріально-технічного забезпечення стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз: 08.11.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі,-

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.05.2026 до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділенням ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 04.05.2026, за підозрою ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 від 22.09.2025 №35-РС зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду стрільця 1 відділення охорони 1 взводу охорони 2 роти охорони військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , тимчасове місце дислокації якої, станом на 04.05.2026 розташоване у Дергачівській ТГ Харківського району Харківської області.

04.05.2026 року, приблизно о 13:00 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в магазині ФОП « ОСОБА_8 », що розташоаний за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до робочого місця заявника ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спочатку вчинив активні дії з руйнування майна магазину, а саме: руками розбив скляні вітрини магазину, чим спричинив матеріальну шкоду власнику закладу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи присутність працівника магазину ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 підійшов до касової зони, звідки протиправно заволодів грошовими коштами у сумі близько 6000 (шести тисяч) гривень. Після вчинення злочину ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте мотивує наявність лише трьох ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_5 , раніше судимий, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ЗСУ, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочинів, які йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому, ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, а свідки ще не допитані судом, командування військової частини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор уточнив в судовому засіданні, що вважає наявними ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначив, що підозрюваний раніше судимий, що дає підстави вважати, що він може вчинити інші правопорушення.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину не визнав, вказав, що гроші з магазину він не брав.

У нього виник конфлікт з місцевим мешканцем та продавцем у магазині через те, що останні висловлювали проросійські позиції та звинуватили його, що через присутність у селищі військових страждають цивільні. Під час конфлікту він дійсно розбив вітрину, але він нікого не чіпав і не бив. У подальшому дочекався працівників поліції, оскільки почув, що викликали поліцію. Під час затримання його неодноразово обшукували, але нічого не вилучали. Затримали його на місці події, біля магазину, він нікуди не тікав.

Заперечував проти задоволення клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також пояснив, що він є військовослужбовцем, проходить військову службу у військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, а у випадку обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зможе виконувати службові обов`язки військовослужбовця.

Також зазначив, що на утриманні має 3 дітей, двоє рідних, третя дитина його дружини, яких утримує.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання.

Зазначила, що підозра та ризики є необгрунтованими.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить наступного.

Встановлено, що відомості за даним фактом винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 04.05.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Метою і підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Що стосується обгрунтованої підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

Обгрунтованість підозри підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколами прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 04.05.2026;

- рапортом від 04.05.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.05.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.05.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.05.2026;

- протоколом огляду місця події від 04.05.2026 з фототаблицею;

- протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ч. 4 ст. 208 КК України від 04.05.2026;

- довідкою про звільнення серії ЧНЦ за №04912, відпоідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 21.06.2024 року, було звільнено з ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», у зв`язку з відбуттям строку покарання, призначеним Ленінським районним судом м. Кіровограда від 23.08.2022, за ст. 391, 71 ч. 1 КК України, до 1 року 10 місяців позбалення волі. Після звільнення з Державної установи, ОСОБА_5 відбув до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 04.05.2026, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Оцінюючи обгрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

З рапорту від 04.05.26 вбачається, що до поліції за телефоном 102 звернувся ОСОБА_12 , який повідомив про вчинене військовим хуліганство.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 вказували, що підозрюваний заволодів грошовими коштами.

Свідок ОСОБА_11 , який також був очевидцем події, про заволодіння грошима нічого не вказував.

До клопотання долучені протокол ОМП, який було проведено в крамниці на місці події, за адресою с. Слатине, вул. Центральна, буд. 16А (а.с. 18 - 26), та протокол затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України, в якому зазначено, що ОСОБА_5 було затримано також за адресою місця події - с. Слатине, вул. Центральна, буд. 16А.

Жоден із цих протоколів не містить відомостей про вилучення грошових коштів.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що існує ще один протокол огляду, від 05.05.26, який помилково не було долучено до клопотання. Згідно цього протоколу грошові кошти були вилучені в приміщенні відділу поліції в м. Дергачі.

Суд критично оцінює зазначені пояснення прокурора, оскільки не зрозуміло, яким чином ці гроші потрапили до відділу поліції, якщо їх не було вилучено ані під час огляду місці події на місці події, ані у підозрюваного під час його затримання, при чому затримання відбувалось також на місці події.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні грабіжу, поєднаному із насильством. (а.с. 40-42)

При цьому з викладу фактичних обставин злочину вбачається, що ОСОБА_5 насильства не вчиняв, а завдав лише матеріальну шкоду, про що чітко зазначено у повідомленні про підозру.

Сам ОСОБА_5 факт розбиття вітрини в крамниці не заперечував, але пояснив, що зробив це з хуліганських мотивів через сварку з місцевим мешканцем та продавцем.

Кошти він не брав, фізично нікого не чіпав.

З наведеного вбачається, що підозра у редакції, що існує на момент розгляду цього клопотання є необгрунтованою.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що має право підозру змінити з урахуванням обставин провадження, які ще встановлюються.

Тому слідчий суддя виходить з того, що є обгрутована підозра, що дії ОСОБА_5 містять склад кримінального правопорушення.

Що стосується ризиків, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя вбачає наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може здійснювати вплив на свідків, що може привести до перешкоджання встановлення істини у справі, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є надуманим і прокурором не доведений.

Слідчий суддя також не вбачає ризику переховування, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Має зареєстровану адресу проживання, є військовослужбовцем.

Слідчий суддя також звертає увагу, що після події правопорушення ОСОБА_5 жодних дій для уникнення відповідальності не вчиняв, а чекав на прибуття поліції на місце події.

Відповідно до положень ст. 193 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 193 КПК, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд вважає достатнім для запобігання встановленим ризикам застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя в тому числі враховує, що підозрюваний є діючим військовослужбовцем, тому вважає застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту недоцільним, оскільки це перешкоджатиме йому виконувати обов`язки військовослужбовця.

Прокурор у судовому засіданні не довів суду виняткових обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, зокрема такого, як особисте зобов`язання.

Відповідно до статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 309, 331, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 04 липня 2026 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з-під варти у залі суду негайно.

Виконання ухвали покласти на начальника відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області та начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання вручити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 11.05.2025 о 12:55.

Суддя ОСОБА_1