cправа №947/3189/25
провадження №1-кп/947/490/26
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисників та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року,

за участю: прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_13 , перекладача ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України.

До суду захисниками та обвинуваченим ОСОБА_8 подані клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

1. Зміст клопотань.

1.1. Щодо ОСОБА_5 , захисник в обґрунтування клопотання, зокрема зазначила, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.01.2026 року було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Вказувала, що ОСОБА_5 сумлінно виконує ухвалу Київського районного суду м.Одеси про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зокрема здав свій оригінал паспорту для виїзду за кордон на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області та з 06.10.2025 року по 23.02.2026 року перебуває під цілодобовим домашнім арештом 140 днів, протягом яких жодних порушень встановленого порядку не було зафіксовано.

Вважала, що зазначені обставини підтверджують добросовісне сумлінне виконання ОСОБА_5 рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобого домашнього арешту, відсутності перешкод для кримінального провадження та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджувала, що ОСОБА_5 наразі повних 42 роки. У нього жодних законних підстав для залишення території України, що об`єктивно виключає можливість реалізації вказаного прокурором ризику щодо переховування від суду. Окрім того, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та за місцем реєстрації характеризується виключно з позитивного боку, що підтверджує позитивна характеристика видана Старостою села Надлиманське, Маяківської сільська ради Одеської області від 16.01.2025 року.

Також звертала увагу, що ОСОБА_5 під час перебування під вартою зарекомендував себе з позитивного боку, порушень режиму тримання не допускав, з представниками адміністрації та персоналом установи був ввічливий.

Заявляла, що сукупність позитивних характеристик, підтверджують бездоганну репутацію ОСОБА_5 та відсутність будь-яких підстав вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування /або суду.

Вказувала, що згідно з відповіддю ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 29.09.2025 року, ОСОБА_5 відповідно до наявних обліків не перебував та не перебуває в активному розшуку, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду. А відповіддю Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.09.2025 року підтверджено, що в Адміністрації Держприкордонслужби фактів незаконного або спроб незаконного перетинання державного кордону України ОСОБА_5 не зафіксовано. Окрім цього, відповіддю Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки від 29.09.2025 року, підтверджено, що ОСОБА_5 у державному розшуку неперебував.

Виснувала, що ризик передбачений п.1 чт.1 ст. 177 КПК України є лише припущенням сторони обвинувачення, та жодним доказом не підтверджено, цим самим повністю виключає наведений ризик, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду. Для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинні бути вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми підставами для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тож, найбільш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (цілодобовий домашній арешт), є надмірним та невиправданим.

Заявляла, що тривалий період запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та у подальшому у вигляді цілодобового домашнього арешту, що фактично в цілому становить 577 днів, ОСОБА_5 повністю позбавлений можливості здійснювати трудову діяльність та отримувати дохід. На його утриманні перебуваються дружина та двоє дітей: малолітній син якому 8 років, який навчається у загальноосвітньому навчальному закладі, та син 18 років, який є студентом вищого навчального закладу, який не має власного доход та перебуває на повному матеріальному забезпеченні батьків. Єдина особа, яка з останніх сил намагається утримувати всю сім`ю, це ОСОБА_17 (співмешканка ОСОБА_5 ), яка об`єктивно не має фінансової можливості забезпечувати чотирьох осіб.

Стверджувала, що ОСОБА_5 має реальну можливість офіційно працевлаштуватися, що дозволить йому не лише забезпечувати належне утримання своєї сім`ї, а й сплачувати передбачені законом податки до державного бюджету країни, зокрема військовий збір у розмірі 5% від доходу.

Акцентувала, що ОСОБА_5 не просить суд про послаблення судового контролю чи усунення процесуальних гарантій, а лише про пом`якшення режиму обмеження свободи, що не створюватиме ризиків для кримінального провадження та водночас дозволить ОСОБА_5 реалізувати своє право на працю та фінансового забезпечення сім`ї.

Посилаючись на викладене, просила суд: змінити запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 на домашній арешт у певний період доби, а саме нічний домашній арешт з 22:00 по 06:00 наступного дня.

1.2. Щодо ОСОБА_10 , захисник в обґрунтування клопотання, зокрема зазначила, що 23.01.2026 колегією суддів Київського районного суду м.Одеси в черговий раз винесено ухвалу, якою продовжено дію застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23.03.2026.

Вказувала, що при винесенні рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , суд вбачав наявність в діях її клієнта єдиного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наголошувала, що ні докази, ні будь-які найбільш вагомі фактори при оцінці ризику переховування, якими є дані про особистість обвинувачуваного ОСОБА_10 , прокурором не надавались, ймовірно щоб унеможливити суд за їх сукупного аналізу скласти уявлення про те, наскільки реальною є вірогідність добросовісної поведінки особи ОСОБА_15 та безпідставність перебування останнього в умовах домашнього арешту цілодобово.

Стверджувала, що після застосування до її підзахисного домашнього арешту (06.10.2025) до моменту подання даного клопотання, її Клієнт жодного разу не надав стороні обвинувачення та суду причин для сумнівів в питанні виконання покладених раніше обов`язків цілодобового домашнього арешту.

Так, жодного разу ОСОБА_18 не ухилився від явки на виклик суду та не послався на причини передбачені ст.138 КПК України. Жодного разу, будучи громадянином іншої держави не здійснив спробу перетину державного кордону, а продовжує сумлінно виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Заявляла, що ОСОБА_18 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки у вигляді зареєстрованого шлюбу із ОСОБА_19 , яка періодично проходить лікування.

Крім того, Клієнта підтримують тероборонівці зі складу азербайджанської діаспори, а також останній отримав пропозицію щодо працевлаштування. Сторона захисту гарантує відсутність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Акцентувала, що її підзахисний є громадянином Азербайджанської Республіки, раніше не судимий, одружений, має активну патріотичну проукраїнську позицію, брав участь у проведенні спільних правових заходів під час комендантської години на території м.Одеси, нагороджений подяками, є представником Об`єднаної діаспори азербайджанців України, має репутацію добропорядної, відповідальної, емпатичної людини. Зазначене підтверджується поданими адвокатом раніше документами, які маються в матеріалах справи.

Звертала увагу, що прокурор не посилаючись на докази, неодноразово озвучує в суді ймовірне бажання ОСОБА_10 переховуватися. На що сторона захисту запевняє колегію, що будь-яких родинних, товариських, дружніх зв`язків з особами, які перебувають за кордоном та на непідконтрольній території Україні він не має. Навпаки бажає влаштуватися на роботу в м.Одесі, про що підтверджують відомості приватного підприємства, щоб допомагати дружині в побуті та лікуванні.

Стверджувала, що її підзахисний не має статків, будь-яких об`єктів нерухомості, грошових сум на банківських рахунках. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухоме майно за ОСОБА_20 не обліковується. Станом на теперішній час, в умовах війни та нестачі чоловічої робочої сили на ринку праці мій Клієнт готовий приносити користь сім`ї та суспільству, точніше мешканцям м.Одеси. Адже має лист-погодження на посаду продавця-консультанта.

Посилаючись на викладене, просила суд: змінити запобіжний захід обвинувачуваному ОСОБА_6 та Застосувати до нього більш м`який запобіжний захід з покладанням обов`язків: прибувати за першою вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із іншими обвинувачуваними, свідками по кримінальному провадженню.

1.3. Щодо ОСОБА_7 , захисник в обґрунтування клопотання, зокрема зазначив, що ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому змінено на цілодобовий домашній арешт за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказував, що підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стали доводи прокурора про те, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, однак ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати.

Вважав, що ризики, покладені в основу застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, повинні мати властивості обґрунтованості та реальності. Натомість, сторона обвинувачення спирається на уявні можливості.

Наголошував, що при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_7 не враховані обставини того, що він має постійне місце мешкання, де проживає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною. За місцем мешкання характеризується виключно з позитивного боку, що підтверджується характеристикою, наданою Головою обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив Комфорт». Також ОСОБА_7 зареєстрований, як фізична особа підприємець та здійснював підприємницьку діяльність, сумлінно сплачуючи податки. Зазначене також свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Крім того, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_7 одразу вступив до підрозділу сприяння правоохоронним органам по охороні громадського порядку, що виражалось у чергування на блок-постах під час коменданської години, доставления гуманітарної допомоги до Миколаївської та Херсонської областей в зону проведення бойових дій, тощо. На теперішній час, у зв`язку з перебуванням під цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_7 позбавлений можливості утримувати родину та забезпечувати мінімальні соціальні витрати на житло та харчування, оскільки не може працевлаштуватися.

Вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Посилаючис на викладене, просив суд: 1) змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 ; 2) покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками, експертами та іншими особами, які мають відношення до кримінального провадження №0000269.

1.4. Щодо ОСОБА_8 , то останній в обґрунтування свого клопотання, зокрема зазначив, що він звертається до суду з вимогою змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на більш м`який особисте зобов`язання (або нічний домашній арешт).

Вказував про надмірну тривалість та непропорційність обмеження свободи. Він перебував під вартою 1 рік 2 місяці. Наразі майже 5 місяців перебуваю під цілодобовим домашнім арештом. Загальний строк фактичного обмеження свободи є значним та таким, що за своєю суворістю наближається до покарання до ухвалення вироку.

Стверджував про відсутність доведених ризиків. На даний момент прокурор посилається виключно на один ризик можливість його переховування від суду. При цьому він добровільно з`являєтьсяя до суду; не порушує умови домашнього арешту; має постійне місце проживання; має сім`ю та міцні соціальні зв`язки, а жодних доказів наміру переховуватися стороною обвинувачення не надано.

Звертав увагу про стан свого здоров`я та потребу постійного лікування, дороговартісних препаратів.

Заявляв, що подальше цілодобове перебування вдома без можливості працювати не лише ставить його сім`ю у скрутне становище, а й створює ризики для його фізичного та психічного здоров`я.

Наголошував про презумпцію невинуватості, так як фактичне тривале обмеження свободи за відсутності доведених ризиків порушує принцип пропорційності.

Посилаючись на викладене, просив суд: змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на більш м`який особисте зобов`язання (або нічний домашній арешт).

2. Позиції учасників судового провадження.

Під час судового засідання, захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_18 , під час судового засідання, також підтримали подане клопотання та просили його задовольнити. При цьому, захисник зокрема зазначила, що під більш м`яким запобіжним заходом вона розуміє також домашній арешт у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_7 , також під час судового засідання, підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник, під час судового засідання, також підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор, в судовому засіданні, проти клопотань про зміну запобіжних заходів заперечувала, у їх задоволенні просила відмовити.

3. Передумови та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали суду від 23.12.2026 року, кожному з обвинувачених було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 23.03.2026 року включно.

Під час продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, судом був врахований ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, не зменшився та продовжує існувати

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку суду, наведені захисниками та обвинуваченими доводи не підтверджують зникнення ризику, який був врахований судом під час останнього продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а можуть лише свідчити про його зменшення до мінімального рівня, а саме:

-) щодо ОСОБА_5 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення правосуддя продовжує існувати на мінімальному рівні;

-) щодо ОСОБА_10 , оскільки останінй обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення правосуддя продовжує існувати на мінімальному рівні;

-) щодо ОСОБА_7 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення правосуддя продовжує існувати на мінімальному рівні;

-) щодо ОСОБА_8 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення правосуддя продовжує існувати на мінімальному рівні.

Суд вважажє, що наведені захисниками та обвинуваченими аргументи, не підтверджують зникнення ризику переховування від суду, оскільки кожний ризик завжди пов`язаний з певною невизначеністю, тобто відсутністю точної та повної інформації, яка б давала можливість встановити його настатння, а наведені у клопотаннях доводи, жодним чином не виключають йомірність реальності цього ризику та не відображають потенційну неможливість його виникнення.

На думку суду, зі спливом певного часу, вищевказаний ризик відносно кожного з обвинувачених, за умови належного виконання останніми покладених на них процесуальних обов`язків, зменшується, але не зникає, оскільки обставини, які його обумовлювали також не змінилися та не відпали, а виникненню ризику переховування від суду й перешкоджає своєчасне реагування та застосування судом до обвинувачених співмірних запобіжних заходів.

На переконання суду, тривалість застосованого відносно обвинувачених запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Водночас, суд враховує, що за час перебування під цілодобовим домашнім арештом, фактів порушення обвинуваченими покладених на них обов`язків не зафіксовано.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України, у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України відносно кожного обвинуваченого, та повединкою останніх під час судового розгляду, дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинувачених з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби.

При цьому, суд вважажє, що перебування обвинувачених під домашній арештом у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня, за відсутності виключних обставин, на даному етапі судового розгляду є достатнім для запобігання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на мінімальному рівні обмежує права кожного з обвинувачених та дозволяє їм частково повернутися до повноцінного образу життя не завдаючи шкоди інтересам судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 квітня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

2. Клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 квітня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_3 у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

Зобов`язати ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з с.Лиманка Одеської області без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.

3. Клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 квітня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 квітня 2026 року включно.

Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом строку дії домашнього арешту, залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_4 у період з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу суду, за виключенням повітряних тривог, під час яких обвинувачений може відвідувати укриття або бомбосховища, а також відвідування медичних закладів для отримання ним медичної допомоги за направленням лікаря та явки його до суду, з урахуванням часу на проїзд.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протягом строку дії домашнього арешту: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду; 3) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року; 4) здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Роз`яснити обвинуваченим положення ч.5 ст.181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

6. Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Одеське РУП №1 ГУНП в Одеській області, якому направити копію цієї ухвали.

7. Строк дії цієї ухвали з 23 лютого 2026 року до 23 квітня 2026 року включно.

8. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3