Справа № 465/1424/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/625/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2026 року,

з участю прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

затриманої особи - ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

перекладача ОСОБА_13

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_14 та застосовано до громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща строком на 2 місяці, тобто до 16 квітня 2026 року з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до обліків Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції до Республіка Польща для виконання вироку суду та притягнення до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї, захисник ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвокат ОСОБА_8 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, прийнятою без дотримання вимог ст. ст. 584, 585 КПК України, та не враховування всіх обставин, які відповідно до закону підлягають обов`язковому з`ясуванню при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту. Зазначає, що висновки слідчого судді є передчасними, зробленими без повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів клопотання, а також без належного врахування імперативних вимог кримінального процесуального закону, які регламентують порядок та підстави застосування екстрадиційного арешту, що передбачені ч.ч.1-4 ст. 584 КПК України. Вважає, що матеріали клопотання прокурора не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, або що з`явилися нові ризики, які б об`єктивно виправдовували необхідність подальшого тримання його під вартою. Стверджує, що доводи клопотання зводяться до формального посилення на сам факт наявності запиту про видачу, без наведення конкретних обставин, які б свідчили про реальність ризику переховування чи іншим чином перешкоджання екстрадиційній процедурі. Акцентує увагу на те, що слідчий суддя не перевірив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, як це прямо передбачено ст. 585 КПК України, та не надав оцінки обставинам, що характеризують особу ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), його поведінку та міцні соціальні зв`язки. Апелянт також наголошує на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ) активно долучається до підтримки держави Україна, надаючи системну благодійну допомогу військовослужбовцям ЗСУ, крім цього, слідчим суддею проігноровано стан його здоров`я, який є тяжким та підтверджується результатом МРТ дослідження.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі компетентним органам Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) відмовити.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_8 , прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_16 вважає апеляційну скаргу адвоката необгрунтованою та безпідставною, так як викладені у ній доводи не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2026 року про застосування до громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща строком на 2 місяці залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Заслухавши доповідача, виступ захисників ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурорів про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Офісом Генерального прокурора від 16 лютого 2026 року за № 19/1/2-23841-17 доручено Львівській обласній прокуратурі провести екстрадиційну перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі компетентним органам Республіки Польща громадянина цієї ж держави ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, а також надано засвідчену копію запиту Міністерства юстиції Республіки Польща про видачу вказаної особи.

Крім цього, Львівською обласною прокуратурою доручено Франківській окружній прокуратурі м.Львова вжити заходів відповідно до ст. 584 КПК України з метою застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу.

Відповідно до обліків Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції до Республіка Польща для виконання вироку суду та притягнення до кримінальної відповідальності.

Вироком Окружного суду Познані від 05 березня 2012 року № III K 308/18, зміненим рішенням Апеляційного суду в Познані від 26 березня 2013 року (справа ІІ АКа 226/12), його засуджено до 4 років позбавлення волі за участь у злочинній організації, відмивання коштів, службове підроблення та податкові злочини у великих розмірах.

У зв`язку з ухиленням від відбування покарання постановою Окружного суду Познані від 02.10.2017 № III Wp 93/13 (III Ko 733/17) його оголошено в розшук. Строк давності виконання вироку відповідно до ст. 80 КК України не сплив.

Крім того, щодо ОСОБА_6 здійснюється окреме кримінальне провадження № 1001-110.Ds.38.2021 (попередній № РК X WZ Ds.15.2016) за фактами податкових злочинів та легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом. 25.02.2016 Районним судом ПознаньСтаре Място постановлено ухвалу про його попереднє ув`язнення строком 14 діб з моменту затримання. У зв`язку з переховуванням особи провадження виділено в окреме та зупинено до встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Інкриміновані діяння відповідають складам злочинів, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.212, ч.1 ст.255, ч.4 ст.358, ч.2 ст.366 КК України.

Статтею 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відтак, враховуючи перебування, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ), у міжнародному розшуку, наявність запиту польської сторони про його видачу для виконання вироку суду та притягнення до кримінальної відповідальності, а також ті обставини, що згадана вище особа переховується від компетентних органів Республіки Польща, його вік, який не перешкоджає екстрадиції, відсутність обставин, які гарантують запобігання втечі особи, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку про існування реального ризику того, що перебуваючи на волі особа намагатиметься уникнути видачі та в подальшому виконання вироку суду на території Республіки Польща, що в свою чергу перешкодить виконанню Україною запиту про його екстрадицію.

Поряд з цим, слідчий суддя вірно зазначив про те, що застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) будь-якого іншого виду запобіжного заходу, крім екстрадиційного арешту, може бути недостатнім для запобігання існуючим ризикам, а саме його спроб переховуватися з метою ухилення від передачі компетентним органам Республіки Польща, враховуючи тяжкість покарання за правопорушення, в якому він обвинувачується, відсутність характеризуючих документів, які б переважали над існуючими ризиками.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 584, 585 КПК України.

Покликання апелянта на наявність у ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, не є обставинами, які зможуть запобігти втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

При цьому, жодних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_15 за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі, матеріали справи не містять, та такі не були надані стороною захисту.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування до громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_8 про можливість відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), є непереконливими.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу з доповненнями до неї, захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання керівника Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_14 та застосовано до громадянина Республіки Польща ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща строком на 2 місяці, тобто до 16 квітня 2026 року з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4