Справа № 521/3330/26
Номер провадження:1-кс/521/2171/26
УХВАЛА

19 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000015 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 204, ч.3 с т. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна.

Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000015 від 22.05.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, невстановлені особи на території м. Одеса здійснюють незаконне придбання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів тютюну, що становить загрозу для життя та здоров`я людей.

Так, досудовим розслідуванням встановлено осіб, які організували схему виготовлення, зберігання, фасування та подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюну, на ринках міста Одеси («Новий ринок», «Київський ринок») та в мережі «Інтернет» через веб-портали https://gram-tabak.com.ua та https://tabakoua.com.

Під час досудового розслідування допитано свідків та проведено НС(Р)Д відносно осіб, залучених до протиправної діяльності, в тому числі контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж тощо, за результатами яких підтверджено факт збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 з метою конспірації протиправної діяльності організував реєстрацію своєї колишньої дружини ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця, а також відкриття від її імені банківських рахунків у ТОВ «Нова Пей» та АТ «Універсал Банк», які в подальшому використовував у протиправній діяльності, зокрема для отримання оплати за незаконно виготовлений та збутий тютюн, проведення розрахунків із постачальниками такого тютюну, а також розпоряджався отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Так, ОСОБА_6 отримувала безготівкові грошові кошти за збутий незаконно виготовлений тютюн від клієнтів веб-порталів https://gram-tabak.com.ua та https://tabakoua.com.

За результатами проведення оглядів отримано відомості про клієнтів зазначених веб-порталів, встановлено наявність листування щодо передачі клієнтам реквізитів банківських рахунків ОСОБА_6 для здійснення оплати, а також підтверджено наявність транзакцій, пов`язаних з оплатою замовлень незаконно виготовленого тютюну.

Зокрема, в ході проведення огляду встановлено, що ОСОБА_6 за період 01.01.2025 отримала доходу (від інших осіб) на загальну суму 7 688 150,4 гривень, в тому числі на банківський рахунок фізичної особи на загальну суму 1 282 061 гривень, на банківський рахунок фізичної особи-підприємця на загальну суму 6 406 089,40 гривень.

05.05.2026 детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси, проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено:

1) Мобільний телефон iPhone 16 ProMax у заблокованому стані;

2) Мобільний телефон iPhone 11 у заблокованому стані;

3) Мобільний телефон iPhone 11, S/N НОМЕР_1 ;

4) Мобільний телефон iPhone 13 Pro, S/N НОМЕР_2 ;

5) Ноутбук Lenovo 82RK із пошкодженим корпусом, без відомостей про серійний номер;

6) Ноутбук Lenovo IdeaPad Pro 5, S/N YX0BY9N9;

7) Планшет LenovoTab M11, S/N HVCZ0838.

Підставами для арешту технічних засобів: відповідно до абзацу 2 п. 3 ст. 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В ході проведення обшуку встановлено, що відомості, які містяться на вилучених носіях інформації, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Враховуючи відсутність технічної можливості у копіюванні виявлених відомостей вказане майно вилучено.

Водночас, частина вилученої техніки має систему логічного захисту та доступ до інформації потребує подолання такої системи.

Власником вилучених товарно-матеріальних цінностей є ОСОБА_6 (н.т. НОМЕР_3 ), ОСОБА_7 (матір, н.т. НОМЕР_4 ) та ОСОБА_8 (особа, яка спільно проживає але не перебуває у шлюбі, н.т. НОМЕР_5 ).

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 96-2 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, а також якщо вони були предметом кримінального правопорушення або використовувалися як засоби чи знаряддя його вчинення.

З огляду на викладене, вилучене майно, що використовувалося у протиправній діяльності, можуть відповідати критеріям, визначеним для застосування спеціальної конфіскації, у зв`язку з чим підлягають подальшій правовій оцінці в межах кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Також зазначив, що провести детальний огляд пристроїв під час проведення обшуку не є можливим.

Представник власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання, зазначила, що: підозра ОСОБА_7 не пред`явлено; вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів; арешт майна не є необхідним, адже ОСОБА_7 під час обшуку надавала детективу та оперативним співробітникам паролі, які пам`ятала, для можливості огляду технічних засобів задля переконання про відсутність будь-якої інформації, що має доказове значення для досудового розслідування. Також у клопотання не зазначено, кому конкретно належить кожний з вилучених мобільних телефонів, ноутбуків, планшет. Просила відмовити в арешті майна ОСОБА_7 а саме: мобільного телефону iPhone 11, S/N НОМЕР_1 ; ноутбукк Lenovo IdeaPad Pro 5, S/N YX0BY9N9.

Представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Також надав письмові заперечення по справі, відповідно до яких зазначив, що підозра ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не пред`явлено; вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів; арешт майна не є необхідним, адже ОСОБА_6 під час обшуку надавала детективу та оперативним співробітникам паролі, які пам`ятала, для можливості огляду технічних засобів задля переконання про відсутність будь-якої інформації, що має доказове значення для досудового розслідування. Також у клопотання не зазначено, кому конкретно належить кожний з вилучених мобільних телефонів, ноутбуків, планшет.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження передбачено арешт майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вилучене майно на підставі постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України зазначені речі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи, що прокурор своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, також з метою запобігання можливості відчуження вищевказаного майна, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання прокурора.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт, буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000015 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 204, ч.3 с т. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1) Мобільний телефон iPhone 16 ProMax у заблокованому стані;

2) Мобільний телефон iPhone 11 у заблокованому стані;

3) Мобільний телефон iPhone 11, S/N НОМЕР_1 ;

4) Мобільний телефон iPhone 13 Pro, S/N НОМЕР_2 ;

5) Ноутбук Lenovo 82RK із пошкодженим корпусом, без відомостей про серійний номер;

6) Ноутбук Lenovo IdeaPad Pro 5, S/N YX0BY9N9;

7) Планшет LenovoTab M11, S/N HVCZ0838.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1