Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2026 року м. Рівне

Справа № 572/5230/23

Провадження № 11-кп/4815/280/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000575 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Довге Сарненського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 Кримінального кодексу України (далі - КК),

у с т а н о в и л а :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено: за ч. 4 ст. 185 КК на 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 360 КК на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2024 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку - 22 вересня 2025 року, та зараховано у строк покарання утримання під вартою та термін покарання, відбутий за вироками Сарненського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2023 року та 20 червня 2024 року, з 31 жовтня 2023 року до 22 вересня 2025 року.

Судом стягнуто з ОСОБА_7 матеріальні збитки на користь АТ «Укртелеком» у розмірі 15430,50 грн, та на користь ПрАТ «Рівнеобленерго» у розмірі 30332,47 грн, а також вирішено питання стосовно процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 13.07.2023 о 15 год., у денну пору доби, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який згодом неодноразово продовжувався, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти чужим майном, перебуваючи по вул. Лесі Українки в м. Сарни Рівненської області, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, повторно, шляхом обрізання робочими частинами (лезами) бокорізів, демонтував та викрав 50 м кабелю марки П270 1х4х1,2 вартістю за 1 м.п. 12 грн 26 коп на загальну суму 613 грн, 100 м кабелю марки КСПП 1х4х1,2 вартістю за 1 м.п. 27 грн 97 коп на загальну вартість 2797 грн, 50 м кабелю марки ОКБЛг-8, вартістю 26 грн 55 коп за 1 м.п. на загальну суму 1327 грн 50 коп, що перебуває на балансі ПрАТ «Рівнеобленерго» та обліковується за інв. №30015345, привласнив його та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв майнової шкоди вказаному Товариству на загальну суму 9207 грн 05 коп.

Також ОСОБА_7 24.07.2023 о 14 год, у денну пору доби, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який згодом неодноразово продовжувався, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел заволодіти чужим майном, перебуваючи по вул. Соборній в м. Сарни Рівненської області, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не слідкує, повторно, шляхом обрізання робочими частинами (лезами) бокорізів, демонтував та викрав 450 м кабелю марки КСПП 1х4х0,9 вартістю за 1 м.п. 34 грн 29 коп на загальну суму 15430 грн 50 коп, що перебуває на балансі Рівненської філії АТ «Укртелеком» та обліковується за інв. № 86, привласнив його та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв майнової шкоди вказаному Товариству на вказану суму, що спричинило тимчасове припинення зв`язку двом абонентам ОТА.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить цей вирок скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні інкримінованих злочинів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд не усунув суперечності у показаннях свідків та не надав належної оцінки доказам сторони захисту та вважає, що частина доказів отримана з порушенням процесуальних норм, а отже не може бути покладена в основу обвинувального вироку.

Вказав, що цей вирок ґрунтується на припущеннях щодо його причетності до викрадення майна, сторона обвинувачення не довела, що саме він здійснив демонтаж та крадіжку кабелю, свідчень чи доказів на підтвердження його участі у злочині матеріали провадження не містять.

Також обвинувачений вважає, що доказів того, що злочин було вчинено з використанням умов воєнного стану, матеріали справи не містять, а тому, на його переконання, обставина, яка обтяжує покарання, була застосована без належних підстав, що призвело до неправильної кваліфікації злочину.

Окрім того, зазначив, що відсутні докази умисного пошкодження телекомунікаційних мереж, а тому кваліфікація дій за ст. 360 КК є сумнівною.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі також просить цей вирок скасувати та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 .

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що місцевий суд при ухваленні цього вироку керувався лише припущеннями, обґрунтувавши свої висновки показаннями свідків і понятих, які надавали неповні показання, а в деяких випадках оговорювали обвинуваченого.

У запереченнях на апеляційні скарги представник потерпілого ПрАТ «Рівнеобленерго» ОСОБА_6 просить залишити вказаний вирок без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання своїх апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_5 про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без змін, думку представника потерпілого ПрАТ «Рівнеобленерго» ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК встановлює, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали цього кримінального провадження, вважає, що місцевим судом повною дотримано зазначених вимог закону.

Так, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК, зроблено з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, які було досліджено і перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу та яким надана правильна юридична оцінка.

Зокрема, місцевий суд дослідив протокол проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_7 від 30.11.2023, під час якого він добровільно та детально розповів про обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень, показавши місця, де викрадав кабелі.

Для усунення розбіжностей між показаннями обвинуваченого, наданими ним при допиті у суді першої інстанції стосовно не вчинення інкримінованих злочинів, та відомостями зазначеного протоколами слідчого експерименту, місцевий суд допитав як свідка ОСОБА_9 , який був понятим при проведенні цієї слідчої дії. Зокрема, цей свідок суду пояснив, що при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_7 вільно орієнтувався на місцевості, впевнено, без будь-якого психологічного та фізичного тиску з боку працівників поліції, показував та розказував про обставини вчинення цих злочинів.

Окрім того, місцевим судом допитано свідка ОСОБА_10 . Цей свідок показав, що у липні 2023 року він розпивав спиртні напої з ОСОБА_7 та який йому повідомив, що здійснив крадіжку мідного кабелю біля с. Люхча Сарненського району Рівненської області, який згодом продав.

Також допитаний як свідок ОСОБА_11 показав місцевому суду, що 14 липня та 25 липня 2023 року він як працівник ТОВ «Укрметінвест» приймав в обвинуваченого ОСОБА_7 брухт міді приблизно 5 кг та 10-12 кг, та вказана мідь містила сліди обпалення.

Колегія суддів зауважує, що вказані свідки перед допитом були попереджені про можливу кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, та під час апеляційного розгляду не встановлено жодних підстав для обмови ними обвинуваченого.

Також місцевий суд дослідив протоколи огляду місця події, якими підтверджено факт крадіжки кабелю, належного ПрАТ «Рівнеобленерго», та кабелю, належного АТ «Укртелеком».

Вартість викраденого кабелю встановлена висновком експерта № СЕ-19/118-23/12714-ТВ.

Місцевий суд, розглядаючи вказане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 360 КК (за фактом пошкодження телекомунікаційних мереж АТ «Укртелеком») як умисне пошкодження телекомунікаційних мереж, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

З такою оцінкою та висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Так, з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 360 КК, характеризується такими ознаками: 1) діяння, а саме пошкодження або руйнування телекомунікаційної мережі чи технічних засобів телекомунікації, чи споруд електрозв`язку, що входять до складу телекомунікаційної мережі; 2) наслідками у вигляді припинення надання телекомунікаційних послуг; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

На переконання колегії суддів, у діях ОСОБА_7 наявні ознаки об`єктивної сторони цього злочину, оскільки матеріали цього провадження свідчать про те, що в результаті викрадення кабелю АТ «Укртелеком», було пошкоджено телекомунікаційну мережу, у зв`язку з чим не працювала лінія спецслужби 104. При цьому ОСОБА_7 діяв умисно.

Окрім того, доводи сторони захисту про те, що дії обвинуваченого не правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК як крадіжка в умовах воєнного стану також є безпідставними.

Зокрема, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжувався та діє і на даний час.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 03.03.2022 посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до таких змін крадіжка, учинена в умовах воєнного або надзвичайного стану є особливо кваліфікованим складом злочину.

Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану одразу кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

При цьому кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК не передбачає такого тлумачення та кваліфікованої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив два епізоди крадіжки, а саме 13.07.2023 та 24.07.2023, тобто, під час дії, в умовах воєнного стану.

За цих обставин є обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК, оскільки кваліфікуючі ознаки вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та з використанням умов воєнного стану є різними ознаками, однак норма закону України про кримінальну відповідальність (ч. 4 ст. 185 КК) передбачає саме ознаку вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.

Вказане узгоджується і з усталеною практикою Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказаний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для скасування чи зміни цього вироку й задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той самий строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3