постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНи

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 756/13912/24

провадження № 51-2739км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0003360 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини

За вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК звільнено його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Місцевий суд встановив, що ОСОБА_5 22 жовтня 2024 року о 23:20 шляхом вільного доступу повторно таємно викрав з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в приміщенні торгівельного залу ТРЦ «ІНФОРМАЦІЯ_3» на АДРЕСА_2, біжутерію різних найменувань - кульчики, перстені тощо, чим спричинив ФОП ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 8490 грн.

При перегляді вироку за апеляційною скаргою прокурора Київський апеляційний суд ухвалою від 20 травня 2025 року залишив це рішення без змін.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у цьому суді через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд не перевірив уважно доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення про неправильне застосування місцевим судом положень ст. 75 КК, що, на думку прокурора, вплинуло на м`якість покарання призначеного ОСОБА_5 . Вважає, що з урахуванням даних про його особу, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкі корисливі злочини, та обставин справи виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

З урахуванням цих обставин прокурор стверджує, що рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370 та 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Позиція учасників у суді касаційної інстанції

У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги касаційної скарги сторони обвинувачення.

Засуджений заперечив проти задоволення цієї скарги і просив залишити ухвалу апеляційного суду без зміни.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За правилами ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в судових рішеннях про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій судом за ч. 4 ст. 185 КК у касаційній скарзі не оскаржуються і під сумнів не ставляться.

А тому при перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, встановлених місцевим та апеляційним судами.

Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції був проведений за правилами ч. 3 ст. 349 КПК.

Не погодившись із вироком прокурор подав апеляційну скаргу в якій, зокрема вважав призначене засудженому покарання з застосуванням ст. 75 КК надто м`яким.

За правилами ст. 404 КПК процедура апеляційного перегляду судових рішень передбачає їх оцінку судом апеляційної інстанції на відповідність нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам кримінального провадження й дослідженим у судовому засіданні доказам.

Відповідно до положень ст. 419 КПК апеляційний суд зобов`язаний проаналізувати та зіставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідний матеріальний чи процесуальний закон.

При вирішенні питання про правильність покарання призначеного засудженому апеляційний суд повинен перевірити чи було при цьому додержано приписів статей 50, 65 КК і в разі їх недотримання судом першої інстанції усунути ці порушення в передбачений законом спосіб.

Цих вимог закону суд апеляційної інстанції дотримався.

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказував на неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність (у частині застосування ст. 75 КК) і просив скасувати вирок у частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визначити ОСОБА_5 покарання що належить відбувати реально.

За правилами статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на принципи співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Суд може застосувати положення ст. 75 КК лише у випадку, коли при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде переконливого висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.

При перевірці доводів апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства за умов застосування до нього положень ст. 75 КК, узяв до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, котрий раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні батьків пенсійного віку та повністю відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття засудженого в скоєному та активне сприяння в розкритті злочину. При цьому суд врахував і те, що в справі не було встановлено обставин, які обтяжують покарання.

Узявши усе це до уваги апеляційний суд визнав правильним висновок місцевого суду у вироку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, за умов застосування до нього положень ст. 75 КК.

Такий висновок апеляційного суду є належно вмотивованим і не суперечить законодавчим приписам та закладеним у нормах кримінального закону принципам щодо мети покарання.

При цьому, відповідаючи на доводи скарги прокурора про попередні судимості ОСОБА_5 . Суд уважає необхідним вказати на те, що хоча останній раніше і відбував покарання у виді позбавлення волі, це не може беззаперечно вказувати, що його виправлення є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім того, згідно з положеннями ст. 78 КК, якщо протягом встановленого іспитового строку ОСОБА_5 порушить покладені на нього обов`язки або вчинить нове кримінальне правопорушення, цей вирок буде звернутий до виконання.

Ухвала апеляційного суду є належно обґрунтованою та вмотивованою і за змістом відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК, у ній наведено відповідні мотиви з яких виходив цей суд та положення закону, якими він керувався при ухваленні свого рішення.

Під час касаційної перевірки оскаржуваного рішення Судом не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких може бути його скасування або зміна, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, а ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3