Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4881/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/315/26
Категорія ч.1 ст.382 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000019 від 10.02.2025 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2025 року

в с т а н о в и в:

Даним вироком засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у будинку, який не введений у експлуатацію, за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Початок відбування ОСОБА_6 призначеного покарання вирішено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Як встановив суд, ОСОБА_6 відповідно до постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 26.06.2023 у справі № 278/2035/23, що набрала законної сили 07.07.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_6 піддано адміністративному стягненню за керування транспортним засобом ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 22.04.2023 о 13 год 20 хв на 5 км+600м автодороги Житомир-Чернівці, як особою, яка немає посвідчення водія відповідної категорії, 22.04.2023 о 21 год 00 хв за керування транспортним засобом ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 22.04.2023 та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років.

В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, систематично, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, починаючи з 26.06.2023 систематично вчиняв дії щодо їх умисного невиконання, а саме: 17.08.2023 о 22 год 48 хв ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Opel», номерний знак НОМЕР_2 , як особа, яка не має права керувати транспортним засобом, на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26.06.2023, за адресою: Житомирський район, с. Тетерівка, Хутір Михайлівський, 11, де був зупинений працівниками УПП в Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху, які винесли відносно ОСОБА_6 протокол по справі про адміністративні правопорушення від 17.08.2023 серія ААД № 463739, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі № 278/4224/23 та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Крім того, 09.03.2024 о 21 год. 26 хв. ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Opel» номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, як особа, яка не має права керувати транспортним засобом згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06.10.2023 по майдану Перемоги, 13а, в м. Житомир, де був зупинений працівниками УПП в Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху, які склали відносно ОСОБА_6 протоколи по справі про адміністративні правопорушення від 09.03.2024 серія АДД № 695508, АДД № 423659, АДД № 423658 та якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомир від 18.04.2024 у справі № 295/4142/24 та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.

Окрім того, 28.10.2024 о 23 год 37 хв ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Opel Zefira» номерний знак НОМЕР_4 , в стані алкогольного сп`яніння, як особа, яка не має права керувати транспортним засобом згідно рішення Богунського районного суду м. Житомир від 18.04.2024, по вулиці Небесної Сотні, 3 в м. Житомир, де був зупинений працівниками УПП в Житомирській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо нього склали протоколи по справі про адміністративні правопорушення від 29.10.2024 серія ЕПРТ №161275, ЕПРТ №161297, ЕПРТ №161290 та якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомир від 03.01.2025 у справі № 296/10298/24 та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджуючись з вироком суду, просить його змінити, призначити йому покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або звільнити від призначеного покарання із іспитовим терміном, а в разі неможливості направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Вважає вирок занадто суворим.

Зазначає, що обставиною, яка пом`якшує його покарання є визнання вини в повному обсязі, щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину, жалкує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Посилається на те, що хоче працювати, чесно заробляти на своє життя та життя своїх близьких, створити сім`ю, жити із своїми близькими людьми - в сім`ї в сімейному затишку, законно працювати та допомагати своїм близьким та виконувати всі рішення судів, виконувати та не порушувати всі Закони України, всі норми права, в тому числі ПДР.

Також зазначає, що в нарко чи псих диспансері на обліку не перебуває, має постійне місце свого проживання, проживає в сім`ї, має дохід - ремонтує автомобілі, має стійкі соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.382 КК України.

Частинами 1 та 2 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За приписами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

За змістом оскарженого вироку, відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції, призначаючи покарання, враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_6 є нетяжким злочином.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховував: відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання дані, які характеризують особу винного ОСОБА_6 , який будучи позбавленим права керування транспортними засобами, продовжував систематично порушувати Правила дорожнього руху, що підтверджується

постановою серії ЕНА № 1625267 від 09.03.2024 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн;

постановою серії ЕНА № 3620359 від 07.12.2024 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн;

постановою серії ЕНА № 3826176 від 10.01.2025 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за ст. 125 КУпАП у виді попередження;

постановою серії ЕНА № 4242576 від 11.03.2025 про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

постановою Житомирського районного суду Житомирської області по справі № 278/2035/23 від 26.06.2023, згідно з якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

постановою Житомирського районного суду Житомирської області по справі № 278/4224/23 від 06.10.2023, згідно якої ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу;

постановою Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/4142/24 від 08.04.2024, згідно якої ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

постановою Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 296/10298/24 від 03.01.2025, згідно якої ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на сім років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАД № 101317 від 01.02.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн;

постановою про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 № 723744 від 22.04.2023 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн;

постановою про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 № 752604 від 22.04.2023 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн;

постановою про накладення на ОСОБА_6 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАТ № 7619744 від 28.08.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Висновок суду першої інстанції щодо відсутності ознак активного сприяння розкриттю злочину є законним та обґрунтованим. Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 зводиться до ототожнення формального визнання вини з активною допомогою слідству. Проте, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений не повідомив жодних нових обставин, які б мали суттєве значення для розслідування, а лише визнав очевидні факти під тиском зібраних доказів.

Суд першої інстанції взяв до уваги всі відомості, що були відомі на час розгляду кримінального провадження відносно особи обвинуваченого ОСОБА_6 та прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 має характер стійкої антисоціальної спрямованості.

Саме по собі визнання факту вчинення правопорушення, не є тотожним щирому каяттю. Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час ігнорував виконання судового рішення, мав численні заборгованості та не вживав заходів до їх погашення, його позиція є лише формою захисту, а не реальним бажанням виправити наслідки скоєного. Активне сприяння передбачає добровільну допомогу слідству у встановленні невідомих обставин, чого у даній справі зафіксовано не було.

Систематичне порушення Правил дорожнього руху в поєднанні з умисним невиконанням судового рішення (ч. 1 ст. 382 КК України) свідчить про те, що особа свідомо ігнорує встановлені державою норми та судові приписи. Такі обставини не є випадковими, а вказують на підвищений рівень суспільної небезпеки особи, що унеможливлює звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, як про це наголошує обвинувачений.

Наявність численних невиконаних фінансових зобов`язань перед державою вказує на свідомий вибір обвинуваченого продовжувати протиправну поведінку. А тому не можливе його виправлення без ізоляції від суспільства, оскільки попередні заходи впливу (адміністративні штрафи) не досягли своєї мети.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово наголошував, що штраф не може призначатися формально, без урахування реальної можливості його виконання. Призначення штрафу особі, яка об`єктивно не має можливості його сплатити, суперечить принципу індивідуалізації покарання.

Враховуючи наявність у обвинуваченого значної кредитної заборгованості, несплату раніше накладених штрафів та відсутність доказів стабільного доходу, призначення штрафу як виду покарання суперечитиме вимогам ст. 53 та ст. 65 КК України, оскільки таке покарання не буде реальним до виконання та не забезпечить досягнення його мети.

При прийнятті рішення колегією суддів також прийнято до уваги й обставини, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про можливість призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст. 75 КК України, покарання не пов`язаного з позбавлення волі.

Покарання обвинуваченому призначене судом першої інстанції в межах, встановлених у санкціях зазначеної статті Особливої частини Кримінального кодексу України з урахуванням Загальної частини цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із конкретних обставин та тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутності обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, думки прокурора, інших обставин по кримінальному провадженню, призначене обвинуваченому покарання відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання згідно з ст. ст. 50, 65 КК України.

Саме таке покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та є справедливим.

Більш м`яке покарання, про призначення якого просить обвинувачений ОСОБА_6 , не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2025 року щодо нього залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4