У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2026 р. Справа № 596/1539/25

Провадження № 1-кп/596/112/2026

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження №0000040 від 31 травня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в. АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000040 від 31 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України.

04 березня 2026 року старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 подано до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який в подальшому неодноразово продовжувався та діяв станом на 31.05.2025.

Також, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, ОСОБА_5 під час пошуку підробітку в «Telegram- каналах» використовуючи на власному мобільному телефоні iPhone з номером НОМЕР_1 профіль « ОСОБА_7 » (ім`я користувача « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 07 хв., отримав повідомлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка використовує акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (електронне посилання - ОСОБА_9 ), з пропозицією підпалу транспортних засобів належних Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, з метою перешкоджання їх діяльності за грошову винагороду в сумі 1500 доларів США, та підпалу адміністративних будівель органів влади, які мають відношення до Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Після того, у ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну та введений воєнний стан в Україні, виник злочинний умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом здійснення підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань, про що останній, повідомив, надіславши текстове повідомлення, невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка використовує акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та отримав від вказаної особи, інструкції у вигляді текстовий повідомлень та відеофайлів з порядком вибору транспортних засобів, які можуть відноситись до Збройних Сил України та їх подальшого підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, усвідомлюючи що його дії перешкодять законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, 30.05.2025 о 23 год. 45 хв., підшукав в дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 автомобіль «Rover», ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , з номерними знаками на чорному фоні з написом «Добрий», який ззовні схожий на транспортний засіб Збройних Сил України, здійснив його відеофіксацію та із застосуванням мессенджеру «Telegram», з належного йому акаунта « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ім`я користувача « ОСОБА_8 »), надіслав відеофайл невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка використовує акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та отримав підтвердження про відповідність вказаного транспортного засобу необхідним критеріям, у зв`язку з його приналежністю до Збройних Сил України чи інших військових формувань.

Надалі, ОСОБА_5 , при особистій розмові зі своєю знайомою ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру запропонував їй спільно вчинити перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, підпаливши підшуканий ним військовий транспортний засіб «Rover», з номерними знаками на чорному фоні з написом «Добрий», за грошову винагороду, на що ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погодилась.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 31.05.2025, приблизно о 01 год. 00 хв., у приміщенні вказаної квартири виготовила дві тканинні маски для маскування під час підпалу транспортного засобу, а ОСОБА_5 віднайшов наявну у квартирі пластикову пляшку з розчинником «Уайт-Спірит» для виготовлення запальної суміші. Далі, того ж дня, близько 03 год. 15 хв. ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у аптеці «Фармаксо», що по вул. Богдана Лепкого, 1 в селищі Гусятин Чортківського району Тернопільської області придбала дві медичні пляшки спирту, який неподалік приміщення вказаної аптеки, ОСОБА_5 вилив у пластикову пляшку з розчинником, виготовивши таким чином легкозаймисту запальну суміш.

Після того, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, пішли в двір будинку АДРЕСА_3 , де одягнувши на обличчя заздалегідь виготовлені маски, 31.05.2025 близько 03 год. 34 хв. підійшли до припаркованого поблизу вказаного будинку автомобіля «Rover», ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , з номерними знаками «Добрий», та будучи впевненими у використанні автомобіля представниками підрозділів Збройних Сил України, діючи відповідно до домовленості, ОСОБА_5 вилив заздалегідь підготовлену суміш спирту з розчинником на лобове скло та капот вказаного транспортного засобу, та за допомогою запальнички підпалив автомобіль «Rover», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 з номерними знаками «Добрий», яким користувався військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України ОСОБА_11 .. У той же час, діючи відповідно до домовленості, ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, здійснила відеозйомку підпалу автомобіля на належний ОСОБА_5 мобільний телефон Iphone, який в подальшому ОСОБА_5 в якості підтвердження виконання завдання, з метою отримання грошових коштів, відправив із особистого акаунту «Ден» у застосунку «Telegram» невстановленому користувачу акаунта « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Однак, вчинене ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період не було доведено до кінця з причин, незалежних від їх волі, оскільки мешканці будинку АДРЕСА_3 , виявивши підпал транспортного засобу, разом з військовослужбовцем ОСОБА_11 , загасили палаючий автомобіль «Rover», ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , з номерними знаками «Добрий», який використовувався останнім, запобігши його знищенню.

Окрім того, внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_5 т;а ОСОБА_10 , пошкоджено автомобіль «Rover» чим заподіяно його власнику - благодійній організації «Благодійний фонд «Ангел Добра»» матеріальну шкоду в розмірі 90 883,38 грн..

Підставами продовження застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Звертаючись до суду із клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а саме:

- переховуватися від суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи зазначені вище ризики, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, який є тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, який є також тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та міру покарання, яка йому загрожує, він може переховуватись від суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_5 зумовлені тяжкими наслідками для суспільства в цілому, тому є наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Також зазначив, що слід брати до уваги й те, що в умовах воєнного стану, при якому суттєво обмежені можливості виконання органами влади своїх повноважень на окремих територіях, існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Також, на думку прокурора, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може особисто або через третіх осіб може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою надання ними неправдивих чи неповних показань, відмови від раніше наданих показань, що може негативно вплинути на судовий розгляд.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання ОСОБА_5 під вартою, прокурор просив врахувати вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його вік, міцність соціальних зв`язків, зокрема те, що він не одружений, немає утриманців.

Також вказав, що також необхідно брати до уваги й те, що сааме обвинувачений ОСОБА_5 контактував з невстановленою досудовим розслідуванням особою з акаунтом « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та на виконання завдання спрямованого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України за грошову винагороду, підшукав транспортний засіб, яким користувався військовослужбовець ЗСУ. З метою здійснення відеозйомки підпалу транспортного засобу, ОСОБА_5 залучив до спільного вчинення злочину ОСОБА_10 , та відповідно до домовленості, здійснив підпал військового транспортного засобу, що свідчить про його бажання вчиняти злочини, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період та про ризик продовження чи повторення його протиправної поведінки.

На думку прокурора, викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, встановлені в ході досудового розслідування та відображені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення дають обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідним є продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави із врахуванням заявлених ризиків та з врахуванням вимог ч.6 ст.176 КПК України, а також ч.4 ст.183 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник потерпілого благодійної організації «Благодійний фонд «Ангел Добра» ОСОБА_12 в підготовче судове засідання не з`явився, проте, 09.01.2026 до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений з моменту затримання уже 10 місяців утримується під вартою. Тому, зважаючи на його молодий вік та тривалий час тримання під вартою, вважає за можливе змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України відпав, оскільки ОСОБА_10 засуджено.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши прокурора, сторону захисту з приводу заявлених клопотань, вивчивши подані клопотання та додані до них матеріали, матеріали кримінального провадження, які стосуються розгляду клопотань, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розд.ІІ КПК України.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, визначеному главою 18 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 31 травня 2025 року о 18 год.20 хв. затримано ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

16 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у закінченому замаху на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

02 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год.59 хв. 28 липня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 19 червня 2025 року скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року та постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком до 23 год.59 хв 28 липня 2025 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжувався ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду від 25 липня 2025 року та від 19 вересня 2025 року.

Також, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави продовжено ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2025 року на 60 днів, а саме до18.20 год. 12 січня 2026 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави продовжено ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2026 року на 60 днів, а саме до 18.20 год. 10 березня 2026 року.

Висновок про доцільність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд обґрунтовує тим, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та по даний час, не змінилися обставини, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. З моменту затримання і по даний час, саме утримання обвинуваченого в ізоляції від суспільства, шляхом обмеження певних його прав та свобод, гаранує його належну поведінку. Застосування відносно особи останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зумовлено не виключно тяжкістю злочинів, у вчиненні якого він обвинувачується, а й сукупністю і інших даних, які, зокрема, стосувалися його особи.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, що відповідає законодавчо передбаченим підставам (ч.6 ст.176, ст.183 КПК України) для розгляду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема підготовчого провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У свою чергу, метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення «поза розумним сумнівом» винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п.175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також критерії, визначені у статті 178 КПК України, та ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України і які встановлені ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що ризики, зокрема, передбачені п.1,3, ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшилися, продовжують існувати та в судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване обвинуваченому, а саме, вчинення кримінальних правопорушень, покарання за які передбачає, зокрема, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - позбавлення волі на строк від 5 до 8 років; за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України - позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, при цьому, вказані злочини відповідно до ст.12 КК України, класифікується як тяжкі, те, що обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, не працює, офіційних джерел доходу не має, фактично проживає самостійно в АДРЕСА_2 , а не за місцем своєї реєстрації та реєстрації своїх батьків, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб чи осіб похилого віку, що викликає природний сумнів у міцності його зв`язків за місцем його проживання.

Суд вважає, що ці обставини можуть спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення спроби ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду те, що Указом Президента України №64/2022 на території України, починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Крім того, доведеним є те, що на теперішній час, ризик переховування обвинувачених від суду не зменшився, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.

На переконання суду ризик впливу на свідків теж продовжує існувати, враховуючи, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, суд враховує, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, стороні захисту в порядку ст.290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що обвинувачений може впливати на них з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.

Таким чином, є підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто можливості обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, який жодним чином також не зменшився і вказане виправдовує тримання обвинувачених під вартою.

Обставин, які б вказували на зворотнє чи спростовували б такі, в ході підготовчого судового засідання встановлено не було, сторона захисту доказів цього, суду не надала та під час розгляду клопотань у підготовчому судовому засіданні не здобуто.

Судом також враховано наявність обставин, які відповідно до вимог ст.178 КПК України повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, а саме, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, майновий стан, розмір майнової шкоди.

Стороною захисту не надано належних доказів про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював його перебування у умовах тримання під вартою.

Відомостей, які б свідчили про неможливість утримування обвинуваченого під вартою в умовах місця утримання, у тому числі і за станом здоров`я, суду не надано та в підготовчому судовому засіданні не здобуто.

Враховуючи надані захистом обвинуваченого характеризуючі дані стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , наведені обставини, які повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків, суд приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків, оскільки не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою та потенційними спробами впливати на свідків, переховуватись від суду.

З врахуванням вищенаведеного, норм чинного Кримінального процесуального кодексу України, який регламентує порядок обрання, продовження, зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого, в задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, або застави слід відмовити.

З урахуванням абз.8 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає підстав для визначення обвинуваченому альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Отже, встановлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та відсутність інших, більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть їм запобігти, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому стосовно нього необхідним і обґрунтованим є продовження строку тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що на час розгляду клопотання прокурора не існує ризик, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відносно ОСОБА_10 винесено вирок, суд не приймає до уваги.

На переконання суду, застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходять за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, не надає можливості впливу на учасників кримінального провадження, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181,182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 314, 370- 372, 376, 532 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000040 від 31 травня 2025 року - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, а саме, до 18 години 20 хвилин 08 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 ..

Копію ухвали суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після її оголошення та направити в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» для виконання. Інші учасники судового провадження мають право отримати копії ухвали в суді.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повна ухвала буде складена та проголошена о 15 год. 45 хв. 13 березня 2026 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1