Справа № 201/3816/26
Провадження № 1-кс/201/1047/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження №0000768 від 10 травня 2024 року, якою просить поновити строк розгляду скарги і розглянути скаргу у судовому провадженні; скасувати постанову від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження №0000768 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, за п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати слідчого, прокурора або іншу уповноважену особу відновити досудове розслідування у кримінальній справі.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що у провадженні слідчого СВ ВП №2 Дніпропетровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000768 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КПК України, відомості внесені до ЄРДР 10.05.2024 року. Дане провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (за відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення), а скаржник являється у цій справі заявником і не погоджується з процесуальним рішенням слідчого про закриття кримінального провадження. Також вказує, що постанова була пред`явлена слідчим 05 березня 2026 року, однак на теперішній час порушений термін оскарження постанови слідчого до суду, адже відведений час на оскарження був витрачений на оскарження постанови до Правобережної окружної прокуратури. Також скаржник вказує, що 10 березня 2026 року подав скаргу Правобережному окружному прокурору про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а 16 березня 2026 року отримав відповідь від керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, що «На цей час відсутні підстави для скасування постанови слідчого від 04.03.2026 про закриття кримінального провадження № 000768.» У зв`язку з такими обставинами, просить суд визнати їх поважними та поновити строк розгляду скарги на закриття кримінального провадження слідчим. Крім того, вказує, що досудове розслідування в кримінальному провадженні проводилося неналежним чином, на протязі більше одного року та 10 місяців в кримінальному провадженні не проведено всі необхідні та можливі слідчі дії, з червня 2025 року досудове розслідування взагалі не проводиться і як результат особи, які скоїли кримінальні правопорушення не встановлені, підозри жодній особі не повідомлено. Тим самим, на його думку, порушено вимоги ст.2 КПК України, згідно якої завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та ст. 28 КПК України згідно яким під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або кожне процесуальне рішення повинні бути прийняті в розумні строки. Вважає, що прийняте рішення про закриття кримінального провадження №0000768 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, за п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України є незаконним і підлягає скасуванню оскільки слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження тільки на підставі свідчень голови правління ОСББ «Мандриківська-134» ОСОБА_5 не дослідивши всі обставини справи, та не надав правової оцінки матеріалам справи. Приймаючи рішення, на думку скаржника, слідчий не дав критичну оцінку свідченням потерпілого та допитаних свідків.

Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надавши на запит суду матеріали кримінального провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року.

Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження №0000768 від 10 травня 2024 року, приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що в кримінальному правопорушенні відсутні елементи складу злочину, а так як до кримінальної відповідальності особа може бути притягнута лише тоді, коли у вчиненому нею діянні встановлені всі потрібні ознаки складу злочину, а відсутність одного з елементів виключає злочинність діяння кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, у зв`язку із чим кримінальне провадження необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Виходячи із зазначеного, під час проведення досудового розслідування факту примушування ОСОБА_3 до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань не встановлено. Також, слідством зроблені критичні висновки щодо позиції ОСОБА_3 з приводу змови ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у тому, щоб заволодіти його грошовими коштами, оскільки як встановлено досудовим слідством, вимога щодо сплати суми 108 932,49 грн., яка складається з 86 323,49 грн. за вартість не облікованої електричної енергії та 22 609,00 грн., що були витрачені на проведення ТОВ «НІСЕ» експертного електротехнічного дослідження, стосувалася сплати зазначених коштів на рахунок ОСББ «Мандриківська-134», а не на їх особисті рахунки. Проте, слід критично оцінити № 1/14-02-24 від 14.02.2024 та розрахунки спожитої електроенергії складені представниками ОСББ «Мандриківська-134 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який у подальшому став підставою для ініціювання процедури відключення кабелю (ПВС 5x6,0) прокладеного до місця №10 на паркінгу, оскільки до нього не долучені ні фото зображення, ні план схема, ні підтвердження компетенції осіб, які його складали та підписували. Аналогічно слід критично віднестись до нарахованої за даним актом та рішенням правління ОСББ «Мандриківська-134» про визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення «Правил розподільного ринку електричної енергії», споживач ОСОБА_3 , власник квартири АДРЕСА_1 , спожитої електроенергії 161,6 кВт*год/добу, оскільки як з`ясовано слідством, єдиним споживачем який був підключений, це був електромобіль, який відповідно до своїх характеристик, а саме загального пробігу станом на 15.02.2024, об`єму акумуляторної батереї та показників споживання електроенергії за технічними характеристиками, фізично увібрати в себе такий об`єм електроенергії за добу не міг. Із вказаного слід зробити висновок, що встановлені та описані обставини підпадають під дію цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим цією постановою ОСОБА_3 роз`яснюється його право звернутися до суду із позовною заявою до правління ОСББ «Мандриківська-134».

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постанови вбачається, що поза увагою слідчого залишилася відсутність оцінки щодо можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про недотримання слідчим вимог ст.110 КПК України при винесенні постанови від 04.03.2026 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що слідчим не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в заяві скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування слідчим допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене слідчим не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скаржника про зобов`язання слідчого, прокурора або іншу уповноважену особу відновити досудове розслідування у кримінальній справі, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Крім того, в частині 1 ст. 36 та в частині 5 ст. 40 КПК України закріплено, що прокурор і слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, вказана вище вимога задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на положеннях КПК України в межах розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки вимога скаржника щодо зобов`язання слідчого, прокурора або іншу уповноважену особу відновити досудове розслідування не підлягає задоволенню з огляду на те, що скасування слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження є достатнім для продовження досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржником порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку, у зв`язку із тим, що останній оскаржував винесену слідчим постанову від 04.03.2026 року прокурору Правобережної окружної прокуратури шляхом подання відповідної скарги.

Слідчим суддею встановлено, що згідно з відповіддю представника Правобережної окружної прокуратури від 13.03.2026 за №53-108-1373-25 встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000768 від 10.05.2024 за ч. 2 ст. 355 КК України, за результатами досудового розслідування в якому, слідчим 04.03.2026 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Процесуальне керівництво здійснювалося прокурорами Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра. На цей час відсутні підстави для скасування постанови слідчого від 04.03.2026 про закриття кримінального провадження № 0000768.

За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на звернення до суду на оскарження постанови слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 04.03.2026 року про закриття кримінального провадження № 0000768 від 10 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1