Справа № 201/7417/26
Провадження № 1-кс/201/1957/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10 травня 2026 року,

В С Т А Н О В И Л А:

20 травня 2026 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій заявник просить слідчого суддю: 1) визнати протиправною бездіяльність уповноважених прокурорів Донецької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 ; 2) зобов`язати уповноважених осіб Донецької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за його заявою від 11 травня 2026 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України та ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 11 травня 2026 року він звернувся до Донецької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , передбачених ч.1 ст.382 КК України та ч.1 ст.366 КК України. У зазначеній заяві були наведені конкретні фактичні обставини, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень у діях слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , а саме: - невиконання ухвал слідчого судді у встановлений законом строк, а саме: ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2026 року у справі №175/5004/26 слідчого було зобов`язано розглянути клопотання від 11 березня 2026 року у порядку ст.220 КПК України; зазначена ухвала доставлена ГУНП в Донецькій області 04 квітня 2026 року; попри це вимоги ухвали були виконані лише 13 квітня 2026 року; - невиконання окремих ухвал слідчого судді взагалі, а саме: ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2026 року слідчого було зобов`язано належним чином розглянути клопотання, подане у порядку ст. 220 КПК України; однак станом на 19 травня 2026 року: заявника не було визнано потерпілим, не була вручена пам`ятка про процесуальні права потерпілого, відмовлено у проведенні допиту у режимі відеоконференції; процесуальні права заявника фактично не були забезпечені, тобто порушення, встановлені слідчим суддею, фактично усунуті не були; формальне та неналежне реагування на клопотання, подані у порядку ст.220 КПК України, а саме: після отримання ухвали суду слідчий повідомив про нібито ненадходження клопотання від 11 березня 2026 року та просив повторно його направити; після повторного направлення клопотання слідчий у постанові від 13 квітня 2026 року зазначив про нібито подання окремого повторного клопотання від 10 квітня 2026 року, хоча фактично повторно направлялось те саме клопотання від 11 березня 2026 року. Таким чином, заява про кримінальне правопорушення містила конкретні фактичні обставини, дати, процесуальні документи, судові рішення та відомості про конкретні дії службової особи. Однак відомості до ЄРДР внесені не були. Натомість листом Донецької обласної прокуратури від 13 травня 2026 року заяву було направлено до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, «для розгляду в межах компетенції». Сам по собі факт пересилання заяви про кримінальне правопорушення до іншого органу досудового розслідування не свідчить про виконання вимог ст.214 КПК України, оскільки закон прямо зобов`язує прокурора спочатку внести відповідні відомості до ЄРДР, а вже після цього вирішувати питання підслідності відповідно до ч.7 ст.214 КПК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи та вимоги скарги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, та просив їх задовольнити.

Представник Донецької обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився.

Разом з тим, слідча суддя ураховує, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначив, що 11 травня 2026 року він звернувся до Донецької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , передбачених ч.1 ст.382 КК України та ч.1 ст.366 КК України.

З супровідного листа Донецької обласної прокуратури від 13 травня 2026 року за № 31-221ВИХ-26 вбачається, що звернення ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 скероване для розгляду в межах компетенції до ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.

З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п. 2 глави 3 розділу ІІ цього Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається із скарги та копії заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 травня 2026 року, яка надійшла до Донецької обласної прокуратури 11 травня 2026 року, ОСОБА_3 зазначив, що слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 220 КПК України щодо триденного строку розгляду клопотання, розглянув у рамках кримінальних проваджень № 0000103 та № 0000026 клопотання ОСОБА_3 з порушенням вказаного строку, при цьому виніс постанови про відмову у задоволенні клопотань, в яких виклав завідомо неправдиві відомості щодо правового змісту ст. 55 та ч. 5 ст. 232 КПК України, а також вніс до офіційного процесуального документа постанови від 13 квітня 2026 року у кримінальному провадженні № 0000026 завідомо неправдиві відомості про нібито подання ОСОБА_3 окремого повторного клопотання від 10 квітня 2026 року, хоча заявником повторно надсилалось те саме клопотання лише від 11 березня 2026 року.

Таким чином, вбачається, що у заяві відсутня конкретна інформація щодо протиправних дій вказаної особи. Заява не містить конкретних фактів, що свідчать про вчинення правопорушення конкретною особою, а містить лише загальні формулювання щодо вчинення правопорушень.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 10 травня 2026 року не містить конкретних фактичних даних щодо дій, які б свідчили про вчинення зазначених можливих кримінальних правопорушень. Натомість вказана заява містить припущення про ймовірне вчинення протиправної дії зазначеною особою, яке ґрунтується лише на суб`єктивному сприйнятті обставин, викладених у вказаній заяві.

Більш того, фактично заявник не погоджується з процесуальними діями слідчого, які можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді.

Вказане позбавляє орган досудового розслідування провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності осіб складу кримінальних правопорушень.

Доводів, наведених ОСОБА_3 у поданій ним заяві про вчинення кримінального правопорушення та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно вказаної особи, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування осіб лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення нею протиправних дій.

Тому доводи заявника про бездіяльність Донецької обласної прокуратури свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.

В задоволенні скарги необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10 травня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 26 травня 2026 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1