ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2026 року у кримінальному провадженні №0000734,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.03.2026р. застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Немішаєве Бородянського району Київської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, волонтера, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 17 травня 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 665 600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено окремі обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На вказане рішення слідчого судді захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.03.2026 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 17 травня 2026 року та одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 грн, а також покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

ЄУНСС: 737/3953/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/138/26 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 309 КПК України

Зазначає, що слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права та без з`ясування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Вказує, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного та його родини, оскільки ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, а його дружина на даний час не працює.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний дотепер здійснює волонтерську діяльність, неодноразово перебував у зоні бойових дій, доставляв гуманітарні вантажі людям, які постраждали внаслідок російської агресії, здійснював евакуацію населення у прифронтових районах, а також є священнослужителем релігійної організації «Українська уніонна конференція церкви адвентистів сьомого дня».

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, доводи адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив рішення слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту не оспорюються висновки слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також необхідності застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин ухвала слідчого судді переглядається апеляційним судом лише в частині визначеного розміру застави.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 82 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Водночас відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, вона може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, пов`язаного з незаконним переправленням військовозобов`язаних осіб через державний кордон України з корисливих мотивів в умовах воєнного стану.

При цьому слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, зважаючи на характер діяння, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , спосіб його вчинення, корисливий мотив, ступінь суспільної небезпечності таких дій, а також установлені ризики, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про наявність виключного випадку у розумінні ч.5 ст. 182 КПК України, за якого застава у межах, визначених законом для тяжкого злочину, не здатна була б належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Поряд із цим апеляційний суд бере до уваги наведені стороною захисту обставини, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, його дружина не працює, він займається волонтерською діяльністю, брав участь у доставці гуманітарної допомоги та є священнослужителем. Разом з тим ці обставини не дають підстав для зменшення розміру застави, оскільки не спростовують установлених ризиків та не свідчать про те, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, про застосування якої просить сторона захисту, буде достатньою для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, наведені вище обставини існували і на момент вчинення дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , однак вони не були належним стримуючим чинником для нього та не запобігли поведінці, яка є предметом цього кримінального провадження.

Колегія суддів також бере до уваги підхід Європейського суду з прав людини, відповідно до якого розмір застави має визначатися з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану та інших релевантних обставин, але водночас бути таким, щоб перспектива втрати внесеного забезпечення була достатнім стримуючим чинником і утримувала особу від ухилення від правосуддя.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є обґрунтованою, а перспектива її втрати буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підстав вважати такий розмір застави явно непомірним або таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, колегія суддів не вбачає.

Отже, наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення та зменшення розміру застави, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 березня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3