У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за №0000140 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1 та ч.1 ст. 255-2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.255-2 Кримінального кодексу України, за № 0000153 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-2 Кримінального кодексу України

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження за №0000140 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1 та ч.1 ст. 255-2 Кримінального кодексу України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.255-2 Кримінального кодексу України, за № 0000153 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-2 Кримінального кодексу України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку продовженням існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції під час обрання та неодноразового продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.В ході попередніх судових засідань, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, прийшли до висновку, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним, у тому числі з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки. Вказав, що встановлені ризики не відпали і не зменшились.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_6 просив врахувати, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинуваченому 45 років, відомості, які б свідчили про неможливість його утримання в місцях несвободи, відсутні, останній не має постійного джерела доходу, тісних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, розлучений, осіб на утриманні не має, є обвинуваченим у інших особливо тяжких та тяжких злочинах, обвинувальні акти щодо яких розглядаються судами області. Крім того, вказав, що раніше за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2020 по справі № 303/3224/20 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вказане покарання ним відбуте, проте останній має судимість за вчинення тяжкого злочину. Крім того, ОСОБА_6 є обвинуваченим в інших кримінальних провадженнях, зокрема у вчинені злочинів передбачених ст..28- ст. 348, ч.4 ст. 296, ч3 ст. 146 КК України.

Зазначив, що наразі ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати та виправдовують необхідність продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що обвинувачений ОСОБА_6 є обвинуваченим у інших особливо тяжких та тяжких злочинах, обвинувальні акти щодо яких розглядаються судами області, не має постійного джерела доходу, тісних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, ці обставини можуть вказувати на ризик, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарань, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від суду та намагатись уникнути покарання. Також, оскільки свідки не допитані в кримінальному провадженні, наявні обґрунтовані підстави припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків. Наявні підстави припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого, який набув статусу суб`єкта злочинного впливу та у подальшому поширив такий вплив, на свідків, які утримуються у вищезгаданій установі, їх родичів, у тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ним показань, дачі завідомо неправдивих показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. Враховуючи, що ОСОБА_6 вчиняв кримінальні правопорушення, він може продовжити злочинну діяльність, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 прокурор просив врахувати, що обвинуваченому 25 років, відомості, які б свідчили про неможливість його утримання в місцях несвободи, відсутні, останній не має постійного джерела доходу, тісних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, не одружений, осіб на утриманні не має. Крім того, ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення різних кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 та 186 КК України, востаннє вироком Свалявського районного суду від 23.12.2020 до 4 років позбавлення волі. Вказане покарання ним відбуте, проте останній має судимість за вчинення тяжкого злочину.

Зазначив, що відповідно до характеристики, наданої керівництвом ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», ОСОБА_7 , раніше судимий, утримується в установі з 26.01.2024 по теперішній час. За час перебування зарекомендував себе наступним чином: до дисциплінарної відповідальності не притягався; не заохочувався. Участі у самодіяльних організаціях не приймає, до праці не залучався. У взаємовідносинах з іншими ув`язненими не конфліктний, підтримує стосунки із ув`язненими негативної спрямованості. По відношенню до представників адміністрації стриманий не завжди. Правила поведінки та розпорядку дня дотримується під наглядом. На оперативно-профілактичному обліку не перебуває.

Крім того, перебуваючи в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» останній вчинив кримінальне правопорушення, 11.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.3 ст. 332 КК України.

Зазначив, що наразі ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати та виправдовують необхідність продовження ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, тісних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарань, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від суду та намагатись уникнути покарання. Також, оскільки свідки не допитані в кримінальному провадженні, наявні обґрунтовані підстави припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків. Під час проведення слідчих (розшукових) дій на території ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» виявлено та вилучено мобільні телефони, за допомогою яких обвинуваченні контактували із зовнішнім світом, домовляючись про шляхи постачання заборонених речей, предметів на територію установи. Вказані термінали мобільного зв`язку можуть бути використані і з метою організації незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених по справі. Наразі, відповідно до інформації ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», обвинувачені по справі утримуються в установі окремо один від одного, окрім ув`язнених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , які утримуються спільно в одному камерному приміщенні, що унеможливлює здійснення незаконного впливу один на одного.

Перебуваючи поза межами ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», наявна вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, які утримуються у вищезгаданій установі, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих показань, дачі завідомо неправдивих показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи.

Зауважив, що особливо тяжкі злочини, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчиненні на території установи виконання покарань, в умовах ізоляції від суспільства, в період розгляду щодо них інших кримінальних проваджень та відбування покарання. Вказане явно не свідчить про те, що особи, під час перебування у місцях несвободи, зробили для себе належні висновки, стали на шлях виправлення, а тому визначення останнім розміру застав або більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити їх належну процесуальну поведінку із врахуванням тяжкості та обставин вчинення злочинів. Тим більше, вказані особи, відповідно до матеріалів кримінальних проваджень, мають певний статус у злочинному світі та сповідують злодійські традиції.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, дієвості кримінального провадження та запобігання передбаченим п. п.1,3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, фактичні обставини їх вчинення та покарання, яке загрожує, реакцію суспільства та соціальні наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені, з огляду на осіб обвинувачених, прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Також звернув увагу, що апеляційним судом неодноразово перевірялося наявність ризиків та підстав обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою майже два роки, ризики, на які покликається прокурор як при обранні запобіжного заходу так і при його продовженні не підтверджені. Жодної інформації, яка б мала вказати на ризик переховування чи ухилення від суду відсутня. Окрім того, встановлено ряд обставин, що знижують ризики. Зокрема є великий ризик виправдувального вироку, оскільки поняття поширення злочинного впливу є невизначним, зміст обвинувального акту є абсурдним. За аналогічним обвинувачення в іншій кримінальній справі обвинувачений був виправданий. ОСОБА_6 не обвинувачується у будь-якій передачі злочинних коштів з метою забезпечення злочинної діяльності. ОСОБА_6 не передавав жодних грошових коштів, не вчиняв жодних злочинів. А тому є очевидне розуміння того, що ОСОБА_6 незаконно перебуває під вартою. З урахуванням суттєвого ризику виправдувального вироку з урахуванням заяви ОСОБА_15 , в якій він зазначив, що зібрання не були, а такі дії була організовані правоохоронними органами та керівником установи виконання покарань №9, є надмірним триманням під вартою. Крім того, з боку обвинувачених не виявлено жодних дій щодо перешкоджанню правосуддю.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Зазначив, що його перебування під вартою є надмірним. Має постійне місце проживання, має на утриманні дітей та маму, яка є інвалідом ІІ групи. Під час перебуванні під заставою не порушував процесуальних обов`язків. Просив обрати інший запобіжний захід, а саме заставу або домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 зазначила, що клопотання є необґрунтованим. ОСОБА_7 вже тривалий час тримається під вартою. Також звернула увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який є незадовільним, за останній час погіршився, йому двічі викликалася швидка допомога. ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки. Окрім застосування найсуворішого запобіжного заходу такого як тримання під вартою, суд повинен розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та уникнути ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі тримання під вартою як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, які передбачені вказаною статтею.

Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були в основі обрання даного виду запобіжного заходу, не відпали. Так, прокурором доведено щодо продовження існування таких ризиків, як переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується. Колегія судів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 є обвинуваченим у інших особливо тяжких та тяжких злочинах, обвинувальні акти щодо яких розглядаються судами області, а ці обставини можуть вказувати на ризик, що ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарань, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від суду та намагатись уникнути покарання.

Також, оскільки свідки не допитані в кримінальному провадженні, наявні обґрунтовані підстави припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у набутті статусу суб`єкта злочинного впливу та в подальшому поширенню такого вплив. Перебуваючи поза межами ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» зможуть підшукувати осіб, які нададуть вигідні для нього неправдиві показання, зможуть продовжувати вчиняти злочинний вплив, зокрема серед осіб, які утримуються під вартою. Враховуючи, що ОСОБА_6 вчиняв кримінальні правопорушення, він може продовжити злочинну діяльність, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарань, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від суду та намагатись уникнути покарання. Також, оскільки свідки не допитані в кримінальному провадженні, наявні обґрунтовані підстави припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків. Перебуваючи поза межами ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» зможе підшукувати осіб, які нададуть вигідні для нього неправдиві показання, зможе продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки він є неодноразово судимим.

Надані стороною захисту медична документація відносно ОСОБА_7 не доводить неможливість тримання останнього під вартою, а також неможливості надання належної медичної допомоги.

При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує, що такі обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.255-2 КК України, та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.255-1 КК України, що характеризуються значною суспільною небезпечністю та передбачають покарання виключно у виді позбавлення волі.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, протягом перебування в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» характеризувався негативно. Колегією суддів також враховано, що обвинувачений має на утриманні двох дітей та матір з інвалідністю.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, протягом перебування в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» характеризувався нейтрально.

Виходячи з сутності обвинувачення, тяжкості покарання, яке загрожуватиме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винними, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні продовжують існувати. Також в ухвалах Закарпатського апеляційного суду, зокрема від 03.07.2024, 04.09.2024, 23.10.2024, 18.12.2024, 17.02.2025, 06.08.2025, 03.11.2025,13.01.2026 колегією суддів апеляційної інстанції підтверджено існування встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не відпали і продовжують існувати.

Враховуючи викладене, а саме тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів, їх суспільну небезпечність, а також виходячи з сукупності обставин, що характеризують особи обвинувачених, суд приходить до переконання, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, наведеним прокурором у клопотанні. Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. А тому клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, суд враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої особлива тяжкість деяких злочинів виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (справа «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Отже, таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи сторони захисту, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених, судом під час розгляду клопотання не встановлені.

Крім того стороною захисту не доведено, що стан здоров`я ОСОБА_7 є таким, що виключає застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, є обґрунтованими, об`єктивно існують та можуть бути реалізовані обвинуваченими без застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотань прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених можливо шляхом застосування відносно таких осіб виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 194, 331, 369-372 КПК України, суд,

-п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.07.2024, обвинуваченому ОСОБА_6 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 01 травня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.07.2024, обвинуваченому ОСОБА_7 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 01 травня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Повний текст ухвали оголошено 04 березня 2026 року о 16 год. 35 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3