Справа № 355/1433/25
Провадження № 1-кс/355/72/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

за результатами розгляду заяви про відвід слідчої судді

26 березня 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду справи №355/1433/25 (провадження №1-кс/355/7/26) за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови у закритті трьох кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185 КК України від 19.11.2021, за ч. 1 ст. 194 від 30.06.2022 та за ч. 1 ст. 162 КК України від 23.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчої судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 перебуває справа №355/1433/25 (провадження №1-кс/355/7/26) за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови у закритті трьох кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185 КК України від 19.11.2021, за ч. 1 ст. 194 від 30.06.2022 та за ч. 1 ст. 162 КК України від 23.12.2021.

10 березня 2026 року до канцелярії Баришівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 від розгляду означеної справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2026 року суддею щодо розгляду означеної заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

Заяву про відвід слідчої судді ОСОБА_4 від розгляду цієї справи ОСОБА_3 обґрунтовує упередженістю слідчої судді та тяганиною із судовою справою.

Так, за доводами заяви, ОСОБА_3 доводить до відома суду, що «ставлення слідчої судді ОСОБА_4 є упередженим та із явним умислом, щоб затягти розгляд скарги від 08.07.2025 та витратити час, як стало відомо із позовної заяви від 10.02.2026 та ухвали від 12.02.2026, тому таке протиправне ставлення слідчої судді може бути оскаржене у всіх інституціях, до яких я вимушена звернутися, із ситуації, яка склалася впродовж 4-х (чотирьох місяців) та яку слідча суддя не торопиться про вирішення по суті в законному порядку. Отже, є всі підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_4 має заінтересованість у протилежності із вчиненням правомірних дій по суті».

25.03.2026, в доповнення до поданої заяви про відвід слідчої судді, заявниця ОСОБА_3 зазначає, наполягаючи на відводі слідчої судді ОСОБА_4 , що «підставами є не правочинні дії слідчої судді, за пів року не була розглянута скарга від 08.07.2025, яка вже автоматом підлягала розгляду за такий проміжок часу».

Заявниця ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином. Судове засідання 09.03.2025 відкладалося з метою недопущення процесуальних прав заявниці, задля надання їй можливості взяти участь у судовому засіданні.

Суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 у судове засідання щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді не з`явилася.

Неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Суд, дослідивши заяву про відвід слідчої судді, доходить висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду справи №355/1433/25 (провадження №1-кс/355/7/26) за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови у закритті трьох кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185 КК України від 19.11.2021, за ч. 1 ст. 194 від 30.06.2022 та за ч. 1 ст. 162 КК України від 23.12.2021 задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України) заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, міститься у ч. 1 ст. 75 КПК України. Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, окрім іншого, не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Бангалорськими принципами поведінки судді (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) встановлено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема, у п. 66 зазначено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюються особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначив, що особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного. Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006.

За результатами аналізу заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді ОСОБА_4 від розгляду цієї справи суд доходить висновку, що заявниця фактично не погоджується із процесуальними діями та/або бездіяльністю слідчої судді ОСОБА_4 , що мало вияв у «тяганині із судовою справою», яка триває більше ніж пів року.

Суд не знаходить підстав для обґрунтованості означеного твердження заявниці, оскільки з матеріалів цієї справи вбачається, що скарга ОСОБА_3 про скасування постанови у закритті трьох кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185 КК України від 19.11.2021, за ч. 1 ст. 194 від 30.06.2022 та за ч. 1 ст. 162 КК України від 23.12.2021 була прийнята до провадження слідчої судді ОСОБА_4 29.12.2025 (після надходження справи із Київського апеляційного суду) та призначена до судового розгляду 09.01.2026. У подальшому судові засідання неодноразово відкладалися з огляду, в тому числі, на ненадання органом досудового розслідування витребуваних матеріалів та процесуальну поведінку учасників провадження.

Суд зауважує, що незгода з судовим рішенням слідчої судді (в розглядуваному випадку) має втілюватися в апеляційному оскарженні такого рішення або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у викладенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення.

Відтак, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням слідчої судді не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для відводу слідчої судді.

Суд звертає особливу увагу, що також і процесуальні дії слідчої судді, їх зміст та форма не можуть бути підставою для відводу слідчої судді. Незгода з процесуальними діями/рішеннями слідчої судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження певних процесуальних рішень слідчої судді разом з відповідною ухвалою слідчої судді у кримінальному провадженні, якщо така ухвала підлягає оскарженню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

На переконання суду, наведені заявницею обставини зводяться до незгоди з процесуальними діями слідчої судді, що не може бути підставою для висновку про наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості. Доводи ж заявниці щодо затягування розгляду її скарги не знаходять свого підтвердження.

За вимогами ч. 5 ст. 80 та ч. 1 ст. 81 КПК України відвід повинен бути вмотивованим та питання щодо його вирішення вирішуються в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою іншого судді цього ж суду, визначеного у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Відтак, суд констатує, що будь-яких достатніх, належних та допустимих доказів або посилань на такі докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану зацікавленість слідчої судді ОСОБА_4 в результаті розгляду скарги заявниці, та/або які б викликали сумнів у її неупередженості, заявницею не надано, а судом не встановлено.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчої судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника справи, яким заявлено відвід, що також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 75, 76, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_4 від розгляду справи №355/1433/25 (провадження №1-кс/355/7/26) за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови у закритті трьох кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 185 КК України від 19.11.2021, за ч. 1 ст. 194 від 30.06.2022 та за ч. 1 ст. 162 КК України від 23.12.2021, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області ОСОБА_5