Провадження №1-кп/389/378/20
УХВАЛА

10 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 18.04.2019 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Котівка Гусятинського району Терпнопільської області, громадянинки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Знам`янського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 18.04.2019 року, стосовно ОСОБА_4 обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-2 КК України.

З обвнувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи начальником сектора реагування патрульної поліції Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що інформація, яка міститься в інформаціно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України, є інформацією з обмеженим доступом службовою інформацією, що охороняється законом, грубо порушуючи вимоги ч.2 ст.11, ч.2 ст.21 ЗУ «Про інформацію», ч.3 ст.10 ЗУ «Про захист персональних даних», ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п.2 Розділу ІІІ «Інформаційні ресурси системи ІПНП», п.6 Розділу ІV «Суб`єкти системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС №676 від 03.08.2017, підпункту 6 розділу 12 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 10.15.2016 №385, 31.07.2018 не санкціоновано розповсюдила персональні дані осіб, що є в телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції інформацію», ЗУ Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, ЗУ «Про національну поліцію України та Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України несанкціонованому розповсюдженні інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеній та захищеній відповідно до чинного законодавства.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона 31.01.2019 будучи начальником сектора реагування патрульної поліції Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Знам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області достовірно знаючи та усвідомлюючи, що інформація, яка міститься в інформаціно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України, є інформацією з обмеженим доступом службовою інформацією, що охороняється законом, грубо порушуючи вимоги ч.2 ст.11, ч.2 ст.21 ЗУ «Про інформацію», ч.3 ст.10 ЗУ «Про захист персональних даних», ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», п.2 Розділу ІІІ «Інформаційні ресурси системи ІПНП», п.6 Розділу ІV «Суб`єкти системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС №676 від 03.08.2017, підпункту 6 розділу 12 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 10.15.2016 №385, 31.07.2018 не санкціоновано розповсюдила персональні дані осіб, що є в телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції інформацію», ЗУ Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, ЗУ «Про національну поліцію України та Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України несанкціонованому розповсюдженні інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеній та захищеній відповідно до чинного законодавства, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності, яке ОСОБА_4 підтримала у судовому засіданні пославшись на те, що загальний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності скоєння не тяжкого злочину, є п`ять років. Враховуючи Пленум ВСУ, а саме, абзац 2 пункту 8 постанови «Про практику судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» яким роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Суд, заслухавши клопотання захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинувачену слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе набудь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Також судом враховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого у пункті 2 цієї статті.

Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо, особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція ч.1 ст.361-2 КК України, за якою обвинувачено ОСОБА_4 , (несанкціоновані збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом) передбачає штраф від 2000 до 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до 2 років.

Санкція ч. 2 ст. 361-2 КК України (несанкціоновані збут або розповсюдження інформації з обмеженим доступом, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб або якщо вони завдали істотної шкоди) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Згідно з постановою Великої палати Верховного суду від 02.02.2023 (справа №735/1121/20) у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч.1 ст.49 КК України, продовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (15 років з моменту вчинення злочину і 5 років - проступку) є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Отже загальний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення не тяжкого злочину становить п`ять років.

Пленум Верховного Суду в абзаці 2 пункту 8 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності. Передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 за результатами розгляду справи №200/4664/14-к, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, суд не зобов`язаний встановлювати чи винний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення та чи підлягає він покаранню за його вчинення.

З часу вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , минуло понад 5 років.

Згідно з правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, положення ст.49 КК України є імперативною нормою, яка передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

Отже, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено більше 5 років тому, враховуючи позицію Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49 КК України, п.2 ч.2 ст.284, ст.285, 288, 369-371, КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, обвинувачену ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності ч.ч.1,2 ст.361-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 18.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст.361-2 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1