Провадження №1-кс/523/2940/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000184 від 20.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого індивідуальний номер платника податку НОМЕР_1 , не одруженого, з вищою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді начальника складу відділення забезпечення функціонування безпілотних авіаційних комплексів та засобів протидії безпілотним повітряним суднам військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 та ч. 4 ст. 425 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 20.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 410 та ч. 4 ст. 425 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді начальника складу відділення забезпечення функціонування безпілотних авіаційних комплексів та засобів протидії безпілотним повітряним суднам військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «сержант», тобто військовою службовою особою, яка постійно обіймала посаду у військовій частині НОМЕР_2 , пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, в порушення вимог ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», ст.ст. 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, розділу І Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 21.12.2020 року № 134 «Про затвердження Порадника з військового (корабельного) господарства Державної прикордонної служби України», в період часу з 06.06.2023 по 03.09.2025 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце розголошенню не підлягає), діючи умисно, шляхом зловживання службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, здійснив викрадення іншого військового майна, а саме: дронів DJI mavic 3Pro, в кількості 33 комплектів (ціна за один комплект 73 929,67 грн), первісна вартість яких складає 2 439 679,11 грн, знос 10 268,00 грн, залишкова 2 429 411,11 гривень; дронів DJI mavic 3Pro, в кількості 5 комплектів (ціна за один комплект 77 116,33 грн), первісна вартість яких складає 385 581,65 грн, знос 0,00 грн, залишкова 385 581,65 гривень; дронів DJI mavic 3Pro, в кількості 8 комплектів (ціна за один комплект 70 776,45 грн), первісна вартість яких складає 566 211,60 грн, знос 0,00 грн, залишкова 566 211,60 гривень; квадрокоптерів DJI Mavic 3 Enterprise M3E, в кількості 4 комплектів (ціна за один комплект 124 825,93 грн), первісна вартість яких складає 499 303,72 грн, знос 0,00 грн, залишкова 499 303,72 гривень; квадрокоптерів DJI Mavic 3 Enterprise M3E, в кількості 4 комплектів (ціна за один комплект 140 000,00 грн), первісна вартість яких складає 560 000,00 грн, знос 0,00 грн, залишкова 560 000,00 гривень; камер Sony RX1 Kamera, в кількості 2 комплектів (ціна за один комплект 134 941,00 грн), первісна вартість яких складає 269 882,00 грн, знос 2 249,02 грн, залишкова 267 632,98 гривень; камер Sony Alpha A7R FullFrame, E-mount з об`єктивом на підвісі до БпЛА Flirt Cetus, в кількості 2 шт (ціна за 1 шт 195 000,00 грн), первісна вартість яких складає 390 000,00 грн, знос 0,00 грн, залишкова 390 000,00 гривень; наземної станції компл. №1 ноутбук та монітор до безпілотного авіаційного комплексу ВАЛК-1, в кількості 1 шт, первісна вартість яких складає 50 000,00 грн, знос 0,00 грн, залишкова 50 000,00 гривень; наземної робочої станції з системою дистанційного моніторингу і контролю та безстроковою ліцензією на програмне забезпечення ABRIS FlightPlanner для планування польотних місій до БпАК Flirt Cetus, в кількості 1 шт, первісна вартість якої складає 86 100,00 грн, знос 0,00 грн, залишкова 86 100,00 гривень; ноутбуків (мобільний АПК відтворювач та реєстратор відеоінформації) від БпАК Лелека 100, в кількості 2 комплектів (ціна за один комплект 113 564,01 грн), первісна вартість яких складає 227 128,02 грн, знос 0,00 грн, залишкова 227 128,02 гривень; БпАК DJI Mavic 3 Enterprise, в кількості 7 комплектів (ціна за один комплект 118 800,00 грн), первісна вартість яких складає 831 600,00 грн, знос 831 600,00 грн, залишкова 0,00 гривень, яке перебувало території військової частини військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце розголошенню не підлягає) та розпорядився вищевказаним військовим майном на власний розсуд, чим спричинив шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_2 на суму 5 461 369,08 гривень.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 та ч. 4 ст. 425 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років , та відповідно до ч. 5 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: матеріалами ВВВБ по 26 прикз ГВЗВВБ «Південь» ДПС України; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімка за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; висновком експерта судової військово-товарознавчої, оціночно-економічної експертизи; матеріалами службового розслідування; довідкою спеціалістів Південного офісу Держаудитслужби за результатами проведення дослідження в рамках кримінального провадження № 0000184 від 20.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупност.

Під час досудового розслідування, встановивши наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши при цьому, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, вважали, що клопотання прокурора не вмотивоване, ризики прокурором не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або альтернативу у вигляді максимальної застави для тяжких злочинів, оскільки підозрюваний повністю визнає провину, співпрацює зі слідством, бажає відшкодувати збитки. Крім того, підозрюваний пояснив, що використовував викрадене майно з метою відігратись в азартних іграх та все повернути.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на підставі наступного.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 410 та ч. 4 ст. 425 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі), той факт, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на момент вчинення правопорушення був військовослужбовцем.

Окрім цього, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду з прав людини, «у п-п.» «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру». У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства (1994), суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болкарії» (2001 рік), Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

Крім цього, є реальна загроза того, що останній у разі не застосування запобіжного заходу буде переховуватися на території іншої країни.

Таким чином, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, ОСОБА_5 , в міру своєї професіональної діяльності, достовірно знає яким чином знищити, сховати або спотворити речові докази, місцезнаходження яких на даний час не встановлено, в яких наявні відомості стосовно вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та викривити відомості, які мають істотне значення для встановлення його обставин, враховуючи те, що на даний час досудове розслідування не завершено, тривають слідчі дії, тобто наявний ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків військовослужбовців та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. При цьому, враховуючи те, що суд безпосередньо досліджує докази, є можливість того, що ОСОБА_5 вплине на свідків до їх допиту у судовому засідання та вони змінять свої покази і таким чином завдасть перешкоду прийняттю обґрунтованого та законного рішення.

Так, перебування ОСОБА_5 під іншим більш м`яким запобіжним заходом або при його відсутності, не виключає можливості здійснення впливу на вказаних осіб.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки з метою уникнення від кримінальної відповідальності спроможна продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити нове, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також, суспільний резонанс кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 наявні у вказаному кримінальному провадженні інтереси суспільства, держави, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного неможливість виконання останнім своїх процесуальних обов`язків належним чином, тому обрання до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним достатнім запобіжним заходом для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, застава у розмірі 1641 (одна тисяча шістсот сорок один) прожиткових мінімумів зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 та ч. 4 ст. 425 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 01.05.2026 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 1641 (одна тисяча шістсот сорок один) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2026 року 5 461 248 (п`ять мільйонів чотириста шістдесят одна тисяча двісті сорок вісім) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не покидати Одеської області, прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю - щосереди;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 182 ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.05.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1