Житомирський апеляційний суд
Справа №296/782/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/129/26
Категорія 422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26.01.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Суть ухвали слідчого судді

26.01.2026 до слідчого судді звернувся слідчий в межах кримінального провадження №0000007 від 14.01.2026 з клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 . Вказував, що під час досудового розслідування було встановлено, що громадянин України ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які є службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в сумі 45 000 гривень за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням службового становища, а саме постановку на облік військовозобов`язаного ОСОБА_12 до ІНФОРМАЦІЯ_1 без його присутності та складення необхідних документів від його імені, зняття останнього з розшуку шляхом внесення відповідних відомостей до АІТС «Оберіг» без законних підстав, а також не вчинення дій, направлених на мобілізацію військовозобов`язаного ОСОБА_12 шляхом призиву на військову службу.

23.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Орган досудового розслідування вважав, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави необхідної для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 26.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Житомира, без дозволу слідчого, прокурора або суду окрім випадків пов`язаних з рятуванням свого життя; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_12 у кримінальному провадженні та підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з приводу обставин інкримінованого кримінального правопорушення. Встановлено строк дії обов`язків до 23.03.2026 (включно).

На переконання слідчого судді, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді застави.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу слідчого судді як безпідставну та необґрунтовану, оскільки суд не врахував обставини, встановлені під час досудового розслідування та при розгляді клопотання в суді.

Зазначає, що під час розгляду судом вказаного клопотання, підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував щодо своєї причетності до вчинення даного злочину.

Зауважує, що слідчий суддя встановив доведеність існування ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України. Єдиною підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив що не доведено наявності ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема і за ст.368 КК України, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має цілком позитивну репутацію та логічне пояснення подій, що відбулися за його участі. Однак, згідно наявної переписки між підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , раніше вже залучали ОСОБА_7 до вчинення протиправних дій, пов`язаних з постановкою на облік військовозобов`язаних до ІНФОРМАЦІЯ_1 без їх особистої присутності та складення необхідних документів від їх імені; зняття військовозобов`язаних з розшуку без законних підстав; невчинення дій направлених на мобілізацію військовозобов`язаних шляхом призиву на військову службу, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що зі змісту ухвали суду вбачається, що слідчий суддя підтвердив факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Викладені обставини свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечення належного виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Вважає безпідставним твердження судді про недоведеність того, що більш м`який запобіжний захід не можна застосувати до підозрюваного з врахуванням його особи.

Позиції учасників провадження

Прокурор ОСОБА_13 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, зазначених у ній. Вказав, що слідством встановлені докази і інших злочинів, скоєних підозрюваними особами. Також у ОСОБА_7 вилучено в ході обшуку 500 гривень з коштів, отриманих від ОСОБА_12 , а на даний час існують ризики впливу на інших свідків для побудови своєї версії подій з метою уникнення відповідальності. Просив задовольнити апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Захисник вказав, що долучені докази фактично вказують на вчинення злочину лише іншим особами, сам ОСОБА_7 не фігурує в листуванні чи розмовах причетних осіб. Вказує, що підозрюваний не заперечує причетність до одного епізоду злочинної діяльності та дійсно отримав 500 гривень від колеги за проведення дій з заявою ОСОБА_12 , проте жодних інших дій не вчиняв. Вказав, що з часу сплати застави відсутні порушення з боку підозрюваного своїх обов`язків, а застосування тримання під вартою все одно передбачає визначення застави за цією категорією злочинів. Тому просив залишити оскаржувану ухвалу в силі.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, позицію підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволені клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Колегією суддів було встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000007 від 14.01.2026, де одним з підозрюваних за ч. 3 ст. 368 КК України є ОСОБА_7 .

Враховуючи стадію судового розгляду, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, обґрунтовано вважав, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000007 від 14.01.2026 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, та підтверджується в своїй сукупності доказами, що долучені до клопотання.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (одержанні неправомірної вигоди службовою особою), санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна (тяжкий злочин).

Клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою ініційовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею вірно зазначено, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, дійсно існують, при цьому, на цій стадії кримінального провадження вони мають бути обґрунтованим, а не такими, що вже існують чи реально підтверджені доказами.

Водночас, слідчим суддею обґрунтовано, що ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень, зокрема і за ст.368 КК України прокурором не доведено, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має цілком позитивну репутацію та логічне пояснення подій, що відбулися за його участі.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 є молодим, працездатним чоловіком 28 років, має вищу освіту (перекладач з іноземних мов), не одружений, дітей не має, проживає разом з дідом, є військовослужбовцем, займає посаду офіцера відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " сухопутних військ ЗСУ, доходів окрім грошового забезпечення не має, раніше не судимий, закордонного паспорту не отримував, дає покази в статусі підозрюваного та нині відсторонений від служби.

Тому, колегія суддів погоджується, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не можна застосувати до підозрюваного.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді застави, апеляційний суд також враховує, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам, і під час дії даного запобіжного заходу з 26.01.2026 його дієвість не була спростована .

На переконання колегії суддів, прокурором не було доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави є обґрунтованим та законним.

Крім того, орган досудового розслідування не позбавлений права, у разі недотримання ОСОБА_7 обов`язків, покладених на нього при застосуванні застави, або зміни кваліфікації звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, слідчим суддею були враховані усі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а не у виді найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26.01.2026 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26.01.2026 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ