Справа №295/3867/26
УХВАЛА

(про арешт майна)

06.03.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000165 від 07.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на відеореєстратор марки «DAHUA», серійний номер 5KO92C9PAZA5442, з блоком живлення до нього який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №L1002983; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD», серійний номер WX12D34CFJLY, 6TB який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000917; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SEA GATE», серійний номер ZSCO3B11 який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000898; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «TOSHIBA», 2TB, PC P300 серійний номер 992LT9AAS 9VG; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SAMSUNG» серійний номер S23CJ90Z824867; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD» серійний номер WCC3F0EV6F43; твердотільний накопичувач, марки «Kingston» код моделі SA400S37/480G які запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164907; камеру відеоспостереження марки IMOU, на якій міститься надпис 191 яку запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164908, які вилучені під час обшуку 03.03.2026 року, з метою забезпечення збереження речових доказів з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в прохальній частині клопотання просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000165 від 07.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 05.02.2026 не встановлені на даний час особи, перебуваючи в приміщенні камери №330 слідчого ізолятору ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності,172 під час словесного конфлікту нанесли ОСОБА_5 декілька ударів в область голови та тулуба чим спричинили останньому тяжкі тілесні ушкодження. З допиту потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, слідує, що 25.01.2026 у Коростенському міськрайонному суді Житомирської області йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після чого його було доставлено до слідчого ізолятору при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності,172. Спочатку він утримувався у камері №333 разом з іншими ув`язненими, після чого його було переведено у камеру №330 де він утримувався сам. Надалі, як слідує з допиту, 05.02.2026 охоронець установи відчинив двері камери в яку зайшло двоє осіб чоловічої статі один з яких був на ім`я ОСОБА_6 , якого він декілька разів бачив на території ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та спілкувався з ним, іншого бачив вперше. Останні зайшовши в приміщення камери стали наносити йому вдари руками та ногами по тулубу та голові. Після того, як останні пішли, він відчув сильний біль та став кликати на допомогу, однак ніхто з працівників установи не реагував. 06.02.2026 ув`язненого ОСОБА_5 у супроводі конвою було доставлено до КП «Лікарні №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради з діагнозом: закритий перелом нижньої щелепи. ЗТОГК. Закриті переломи 8,9,10,11 ребер справа. Постравматичний правобічний гемопневмоторокс. Забій лівого передпліччя. 13.02.2026 на запит прокурора №20-86 від 11.02.2026 отримано відповідь за вих. № 6/1497 від ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», а також копії відеозаписів камери відеоспостереження, яка охоплює підходи та вхід до камери №330, 333 (інформація записана на цифровий носій 32 Gb «Wibrand»), а також записи з портативних нагрудних відеореєстраторів, якими фіксувались підходи до вказаних камер, захід до них, перебування у цих камерах, а також якими зафіксовано потерпілого ОСОБА_5 (інформація записана на цифровий носій 4 Gb «Kingston») за період часу з 26.01.2026 по 06.02.2026. Окрім того, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що 05.02.2026 до камери №330, у якій утримувався ОСОБА_5 , мали доступ заходити тільки співробітники ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», при цьому матеріали відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів, на яких були б зафіксовані факти заходу до камери і подальші дії працівників адміністрації установи у середині камери №330 відсутні. Так, при перегляді копії відеозапису наданого ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» з камери відеоспостереження, яка встановлена в приміщенні установи та охоплює підходи та вхід до камери №330, виявлено відсутність фрагменту відеозапису у період часу з 11 год. 59 хв. 50 с. до 12 год. 05 хв. 19 с. 05.02.2026. При цьому, згідно з інформацією наданою ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» відеозапис з вищевказаної камери був відсутній за період часу з 20.год. 41 хв 28.01.2026 по 11 год.54 хв. 30.01.2026 у зв`язку з поломкою мережевого обладнання про що є складений дефектний акт, при цьому про відсутність відеозапису у період часу з 11 год. 59 хв. 50 с. до 12 год. 05 хв. 19 с. 05.02.2026, жодним чином не вказано.

03.03.2026 року на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2026 у справі № 295/3018/26 проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено: відеореєстратор марки «DAHUA», серійний номер 5KO92C9PAZA5442, з блоком живлення до нього який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №L1002983; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD», серійний номер WX12D34CFJLY, 6TB який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000917; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SEA GATE», серійний номер ZSCO3B11 який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000898; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «TOSHIBA», 2TB, PC P300 серійний номер 992LT9AAS 9VG; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SAMSUNG» серійний номер S23CJ90Z824867; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD» серійний номер WCC3F0EV6F43; твердотільний накопичувач, марки «Kingston» код моделі SA400S37/480G які запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164907; камеру відеоспостереження марки IMOU, на якій міститься надпис 191 яку запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164908.

Постановою слідчого від 03.03.2026 року, вказані речі визначено речовим доказом.

За частиною 1 ст. 131, ч. 4 ст. 132 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, де вирішення питання про застосування заходів його забезпечення зобов`язує враховувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Зазначені приписи повною мірою поширюють свою дію на вирішення питання стосовно накладення арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до цього докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Збирання доказів, у тому числі й речових, відбувається через інститут слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно зазначити, що посвідчення тракториста-машиніста як речовий доказ був отриманий шляхом проведення слідчої дії. Оскільки речові докази є джерелом отримання інформації, то для її безпосереднього отримання слід здійснити ряд процесуальних дій (огляд, експертизу та ін.).

Крім того, на час розгляду клопотання в суді досудове розслідування ще триває, та для встановлення всіх обставин необхідно провести експертні дослідження та здіснити інші слідчі та процесуальні дії.

Також слідчий суддя зауважує, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

З огляду на завдання арешту майна, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини слідчий суддя вважає, що зазначене в клопотанні майно підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні.

З огляду на завдання арешту майна, а також з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на: відеореєстратор марки «DAHUA», серійний номер 5KO92C9PAZA5442, з блоком живлення до нього який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №L1002983; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD», серійний номер WX12D34CFJLY, 6TB який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000917; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SEA GATE», серійний номер ZSCO3B11 який запаковано до спеціального сейф-пакету ДБР №М1000898; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «TOSHIBA», 2TB, PC P300 серійний номер 992LT9AAS 9VG; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «SAMSUNG» серійний номер S23CJ90Z824867; накопичувач на жорстких магнітних дисках марки «WD» серійний номер WCC3F0EV6F43; твердотільний накопичувач, марки «Kingston» код моделі SA400S37/480G які запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164907; камеру відеоспостереження марки IMOU, на якій міститься надпис 191 яку запаковано до спеціального сейф-пакету для супровідних документів №500164908, що належить ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», які були вилучено під час проведення обшуку 03.03.2026 року.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власників та користувачів, можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1