Справа № 598/286/26
провадження № 1-в/598/27/2026
УХВАЛА

іменем України

"31" березня 2026 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання начальника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX та звільнення від призначеного покарання і пом`якшення покарання щодо засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Артемівськ Донецької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, до засудження непрацюючої, раніше неодноразово судимої, зокрема:

- 20 січня 2022 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- 13 червня 2024 року вироком Садгірського районного суду м.Чернівці за ч.4 ст.184 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

встановив:

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про приведення вироку щодо засудженої ОСОБА_4 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надав суду заяви про розгляд даного клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Засуджена ОСОБА_4 надала суду заяви про розгляд даного клопотання без їх участі, клопотання підтримує.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про звільнення від призначеного покарання підтримала.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_4 засуджена 24 грудня 2025 року вироком Покровського районного суду міста Кривий Ріг за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинення менш суворого покарання за даним вироком та вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2022 більш суворим покаранням за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 13.06.2024, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 19.08.2024.

Кінець строку відбування покарання: 19.08.2027.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 грн (2270 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн х 2= 2270 грн.

Відповідно до вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2022 року ОСОБА_4 06.04.2021 таємно викрала майно на загальну суму 1245 грн, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 гривень).

Відповідно до вироку Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 24 грудня 2025 року ОСОБА_4 07.11.2021 таємно викрала майно на загальну суму 2800 грн, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2270 гривень).

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514грн (3028 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514 грн х 2= 3028грн.

Відповідно до вироку Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 червня 2024 року ОСОБА_4 30.03.2024 таємно викрала майно на загальну суму 6963,83 грн, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 3028 гривень).

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 Кримінального кодексу України.

За наведених обставин, суд вважає, що засуджену ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 24 грудня 2025 рокуза ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 24 грудня 2025 рокузалишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту її затримання з 19.08.2024.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, ст.ст.4, 5, 74 КК України, ст.ст.369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання начальника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

ОСОБА_4 вважати засудженою за вироком Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 24 грудня 2025 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 13 червня 2024 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В решті вирок Покровського районного суду міста Кривий Ріг від 24 грудня 2025 року залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 серпня 2024 року.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Дана повна ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 31 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_5