ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 461/7271/20

провадження № 51-2479км25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року про повернення заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокуратури Львівської області, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Львівський апеляційний суд ухвалою від 06 листопада 2020 року залишив без змін ухвалу слідчого судді районного суду.

Згідно з ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою про перегляд Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами.

За ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 червня 2025 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

Верховний Суд постановою від 20 жовтня 2025 року скасував ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 червня 2025 року і призначив новий розгляд у цьому суді.

Оскаржуваною ухвалою Львівський апеляційний суд 18 листопада 2025 року повернув заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 , покликаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції й призначити новий розгляд у цьому суді.

Суть доводів касатора зводиться до незгоди з мотивами ухвали Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року щодо відсутності у ОСОБА_6 статусу і повноважень подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК).

Крім цього, ОСОБА_6 зазначає про наявність підстав для задоволення його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 касаційну скаргу підтримав частково.

Мотиви Суду

За приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте під час розгляду заяви ОСОБА_6 цих вимог суд апеляційної інстанції дотримався не в повній мірі.

Зі змісту оскарженої ухвали убачається, що підставою для повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ч. 3 ст. 464 КПК України, оскільки заява подана особою, яка не має права на її подачу.

До таких висновків, апеляційний суд дійшов у зв`язку з тим, що на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_6 має статус заявника, оскільки досудове розслідування за його заявою про вчинення кримінального правопорушення не розпочато, а тому він не має права на подачу заяви про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, поданої до початку досудового розслідування та судового розгляду.

Колегія суддів не погоджується з указаними висновками апеляційного суду у зв`язку з таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього суду від 01 липня 2021 року про відмову у відкритті провадження за його заявою про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року за нововиявленими обставинами, якою залишено без змін ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, у якій просив скасувати вказану ухвалу і призначити новий апеляційний розгляд.

Водночас зі змісту судових рішень і заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами убачається, що останній не згоден з мотивами судів про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

Так, ОСОБА_6 ставить питання про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року за нововиявленими обставинами, яка безпосередньо стосується його прав та інтересів, оскільки це рішення перешкоджає подальшому провадженню.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_6 не має права на подачу заяви про перегляд ухвали суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки останній є безпосереднім суб`єктом звернення щодо оскарження бездіяльності уповноваженої особи в частині невнесення відомостей до ЄРДР.

Крім цього, Верховний Суд звертає увагу, що в цьому проваджені вже була скасована ухвала Львівського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, оскільки ця ухвала не узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23, провадження № 51-7441 кмо23), відповідно до якого рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому КПК України, для оскарження того рішення, перегляду якого вимагала зацікавлена особа.

Водночас Верховний Суд не констатував того, що ОСОБА_6 є особою, яка не має права звернутись із заявою про перегляд відповідного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи підстави для скасування судового рішення інші доводи можуть предметом перевірки судом апеляційної інстанції під час нового розгляду.

Беручи до уваги наведене вище, ході розгляду справи суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки неврахування наведеного ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування такого рішення з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, здійснити апеляційний розгляд відповідно до вимог КПК та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року скасувати й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3