Справа № 715/914/26
Провадження № 1-кп/715/144/26
У Х В А Л А

07 травня 2026 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому в кримінальному провадженні №0004112 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Глибоцького районного суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому вказував на те, що існують ризики передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просили суд застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Нормами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Так, 19 грудня 2025 року ОСОБА_4 затримано, відповідно до ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.12.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.03.2026 року ОСОБА_4 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.121 КК України на ч. 1 ст. 15 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 21.12.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, який відповідно до ухвали слідчого судді від 18.03.2026 року, останній раз, продовжено до 18 травня 2026 року.

На даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому є реальні підстави вважати, що враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому він може переховуватися від суду. При цьому, суд зазначає, що в ході розгляду даного клопотання суд не дає оцінку доказам на підтвердження пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, а оцінює наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Відсутність міцних соціальних зав`язків обвинуваченого ОСОБА_4 який не навчається, не працює, не має стабільного доходу, також можуть вказувати на те, що перебуваючи на волі з метою уникнення від покарання може переховуватись від суду.

Також на думку суду, існують ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, оскільки розгляд справи не завершено, не прийнято остаточного рішення суду, яке б набрало законної сили.

На думку суду ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено.

Зважаючи на викладене, а також на інкриміноване діяння, особу ОСОБА_4 , суд вважає, що на даний час застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить в повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть змоги запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також не дасть можливості досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: відновлення порушених злочином суспільних відносин, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового слідства з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини

З огляду на те, що інкримінований обвинуваченому злочин, вчинений із застосуванням насильства, суд вважає за недоцільне визначати альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 176-178, 183, 184, 194, 199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до 04 липня 2026 року.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: