Cправа №505/4095/21
Провадження №1-кп/505/218/2026
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2026 Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000886 від 27.09.2021, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Котовськ Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_4 , відносно якого на розгляді у суді перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, 26.09.2021 близько 02.00, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на крадіжку будь-якого майна з території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , в той же день та час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через отвір в паркані проник на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , де через отвір проник до розташованої там суцільнометалевої конструкції, в якій знаходився брухт чорних та кольорових металів, звідки таємно викрав брухт чорного металу загальною вагою 9 кілограм 600 грамів, вартістю 6 гривень 93 копійки за 1 кг, на загальну суму 66 гривень 52 копійки, та брухт алюмінію загальною вагою 17 кілограмів 800 грамів, вартістю 31 гривня за 1 кг, на загальну суму 551 гривні.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 618 гривень 32 копійок.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила вирішити питання щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України. Також прокурор зазначила, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України у ОСОБА_4 відповідно до ст.49 КК України сплинув, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Про причин неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, обвинуваченого, дійшов такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом від 29 листопада 2021 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно. ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 618,32 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК, у 2021 році становила 2270,00 грн., отже вартість викраденого ОСОБА_4 майна є меншою ніж 2 неоподаткованих мінімуми.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, вбачається, що у разі, якщо вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 прожиткових мінімумів, до цих діянь має застосовуватися ст.5 КК України. Однак, якщо діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України.

Згідно ч.3 ст.337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст.12 КК ).

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.3 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Об`єктивна ж сторона ст.162 КК України полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене та на підставі положення ч.3 ст.337 КПК суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України - як незаконне проникнення до сховища.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінального правопорушення за ч.1 ст.162 КК України, 26.09.2021, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є кримінальним проступком.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч.1 ст.162 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину (26.09.2021), передбаченого ч.1 ст.162 КК України минуло понад три роки, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та зазначив, що йому зрозумілі суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплинув, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, за змістом ст.129 КПК України суд наділений правом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру та позбавлений можливості вирішити цивільний позов у разі постановлення ухвали про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з чим цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 не підлягає вирішенню по суті та його слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд роз`яснює, що ця обставина не перешкоджає потерпілому звернутися з відповідним цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 27.09.2021 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000886 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

Заявлений в рамках кримінального провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Арешт накладений слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області 15.11.2021, на кольоровий метал - алюміній, а саме: парникові рейки, у кількості 4 штук; карбюратор від автомобіля марки «ВАЗ»; масляний насос від автомобіля марки «ВАЗ»; водяну помпу; склоочисник; фрагмент від сидіння (пластина) автомобіля марки «ВАЗ»; кришку від повітря - очисника, загальною вагою 17,8 кг та лом чорного металу, а саме: решітку лицювальну від автомобіля марки «ВАЗ 2103»; молоток; тормозні циліндри від автомобіля марки «ВАЗ 2103» у кількості 2 штук; трубки різних розмірів та діаметрів у кількості 7 штук, загальною вагою 9,6 кг, - скасувати.

Речові докази по справі, а саме: кольоровий метал - алюміній, а саме: парникові рейки, у кількості 4 штук; карбюратор від автомобіля марки «ВАЗ»; масляний насос від автомобіля марки «ВАЗ»; водяну помпу; склоочисник; фрагмент від сидіння (пластина) автомобіля марки «ВАЗ»; кришку від повітря - очисника, загальною вагою 17,8 кг та лом чорного металу, а саме: решітку лицювальну від автомобіля марки «ВАЗ 2103»; молоток; тормозні циліндри від автомобіля марки «ВАЗ 2103» у кількості 2 штук; трубки різних розмірів та діаметрів у кількості 7 штук, загальною вагою 9,6 кг, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити йому, як власнику.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1