Справа № 159/179/26 Провадження №11-кп/802/372/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

23 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу начальника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області ОСОБА_3 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2026 року про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

На адресу Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов цивільний позов Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.02.2026 вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що до неї не долучено документів, які б підтверджували повноваження особи, яка її підписала, і надано десятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2026 року позовну заяву Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, начальник Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити позовну заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, вказаною нормою дане право пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Таким чином, реалізація права апеляційного оскарження рішень суду, ухвалених у кримінальному провадженні, забезпечується в порядку, визначеному КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже з вищенаведених положень кримінального процесуального закону убачається, що апеляційному оскарженню підлягають ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою.

Інші ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

У силу приписів ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що рішення суду першої інстанції про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу не може бути предметом самостійного апеляційного оскарження в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Оскільки ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на судове рішення, прийняте в рамках судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції до ухвалення судового рішення, яке вирішує дане кримінальне провадження по суті, то воно не підлягає окремому апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, яка висвітлена, зокрема в ухвалу Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2026 (справа № 335/478/25, провадження № 51-2008ск25).

Відповідно до п.4 ст.399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_3 подана на ухвалу суду, яка не входить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Враховуючи те, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал суду першої інстанції про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою начальника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області ОСОБА_3 відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою начальника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Волинській області ОСОБА_3 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2026 року про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_2