Дата документу 26.01.2026 Справа № 334/8887/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/8887/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/239/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 26 січня 2026 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_10 та його представник - адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку на ОСОБА_6 покладено обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в матеріальну шкоду у розмірі 33 347 грн 36 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі потерпілий та його представник просять оскаржуваний вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати, та, водночас, змінити в цій частині оскаржуваний вирок, ухваливши новий, яким цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 344 272,36 грн, моральну шкоду у розмірі 250 000,00 гривень, та понесені процесуальні витрати на правову допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що винність ОСОБА_6 у завданні тілесних ушкоджень повністю доведена в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи ці обставини, потерпіла сторона вважає, що обсяги завданої ОСОБА_10 матеріальної шкоди (фактичні та заплановані витрати на стоматологічне лікування у розмірі 298 135,00 грн, окрім понесених на лікування 33 347,36 грн) підтверджені наданими письмовими доказами, та підлягають стягненню з винного у повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог.

Так, на обґрунтування розміру завданої матеріальної шкоди потерпілим надано (Консультаційний висновок № 21 від 06 грудня 2021 року) Центру стоматологічної імплантації «Клініка Чертова».Згідно з попереднім планом №19321 від 01 грудня 2021 року Центру стоматологічної імплантації «Клініка Чертова», вартість лікування склала попередньо 261 565,00 грн, попереднього плану 19322 від 01 грудня 2021 року Центру стоматологічної імплантації «Клініка Чертова», вартість лікування склала (попередньо) 36 570,00 грн (додатково).

Загальна вартість (визначена попередньо) лікування склала 298 135,00 грн.

Потерпілий обґрунтовував підставу стягнення завданої йому матеріальної шкоди положеннями ст.1177 ЦК України, яка передбачає що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Оскільки факт та механізм завдання шкоди, наслідки від отриманої травми, роль і ступінь участі обвинуваченого у її завданні доведені, то до цих обставин мають бути правильно застосовані норми матеріального права, які регулюють підстави для відшкодування цієї шкоди.

Так, за загальним правилом матеріальна шкода - це прямі збитки, які завдано потерпілому у зв`язку з ушкодженням здоров`я, такі як витрати на лікування, реабілітацію, втрачений заробіток, та інші витрати, передбачені законом.

До складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять витрати, яких особа зазнала та має зазнати для відновлення свого порушеного права; таким правом у ОСОБА_10 є відновлення його здоров`я (пошкодженого внаслідок події злочину) у визначеному обсязі (згідно планів лікування № 19321 від 01 грудня 2021 року, № 19322 від 01 грудня 2021 року Центру стоматологічної імплантації «Клініка Чертова») у грошовому розмірі 298 135,00 грн.

У цій справі у ОСОБА_10 виникло «правомірне очікування» з підстав, визначених законом, як «завдання шкоди внаслідок події злочину» (тілесні ушкодження), внаслідок усталеної практики (законодавство, судова практика) у нього як особи сформувалося розумне сподівання, що стосовно до нього орган публічної влади (Суд) буде діяти саме так, а не інакше, при прийнятті рішення.

Окрім того, внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_11 була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманою травмою та наслідками від її настання.

Оскільки повністю відновити завдане порушення здоров`я (можливість нормально здійснювати щелепну діяльність та жувальну ефективність), враховуючи тяжкість та характер заподіяних потерпілому переживань, моральних страждань, негативних наслідків для його здоров`я, розмір завданої моральної шкоди ним було оцінено у 250 000,00 гривень.

Суд у вироку при вирішенні цивільного позову (в частині відшкодування моральної шкоди) взяв до уваги лише окремі обставини, та необґрунтовано зменшив розмір моральної шкоди до 20 000.00 гривень.

В цій частині вирок суду потерпілий вважає незаконним.

Так, оскільки неправомірними діями обвинуваченого (відповідача) потерпілому ОСОБА_10 , поряд із завданням тілесних ушкоджень, було завдано також моральну шкоду (душевні страждання та психологічні переживання, у т.ч. з тривалими наслідками у вигляді больових відчуттів у нервово-м`язовій жувальній системі потерпілого); ця шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку з винними діями обвинуваченого (відповідача) та підлягає стягненню з нього.

Розмір стягнення, визначений потерпілим, складає 250 000,00 гривень та, враховуючи обставини завдання моральної шкоди, характер страждань, - є розумним.

Потерпілий вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної йому, суд не врахував, що за спрямуванням умислу та форми вини обвинуваченого його дії мали прямий характер, завдані тілесні ушкодження спричиняють постійне виникнення у нього больових відчуттів надвечір, що зумовлює прийняття ним знеболювальних препаратів, внаслідок чого потерпілий постійно має душевні страждання, стрес, постійні відчуття дискомфорту при вживанні їжі через отримані травми.

Заподіяна потерпілому ОСОБА_10 моральна шкода знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням.

Додатковою підставою для апеляційного перегляду є те, що судом у вироку допущена помилка (необґрунтованість вироку) у зазначенні часу вчинення протиправного посягання ОСОБА_6 - «08.06.2021 року приблизно о 07 год 00 хв ОСОБА_6 ». Натомість в обвинувальному акті вказано інший час - «приблизно о 17 год 00 хв». Ця обставина під час розгляду справи в суді на стадії судового слідства отримала своє підтвердження на підставі відповідних доказів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи та наданих доказів щодо механізму вчинення протиправного діяння обвинуваченим, незворотних наслідків, які настали для здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , глибини перенесених ним страждань, апелянти вважають за необхідне вирок в частині вирішення цивільного позову скасувати, з ухваленням нового - у якому прийняти законне та обґрунтоване рішення з метою виконання завдань кримінального процесуального законодавства (охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження), на засадах верховенства права для належного захисту прав потерпілого.

Згідно з вироком суду, 08 червня 2021 року приблизно о 7 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «Манго», який розташований по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись позаду потерпілого, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив остатньому тілесні ушкодження у виді закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута між 32-33 зубами із наступним проведенням репозиції та металоостеосинтезу переломів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України.

Заслухавши доповідь судді; представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, а саме вважала, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого моральна шкода в сумі - 50 000 грн; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону в цілому дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій, ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Перевіряючи доводи потерпілого та його представника, викладені в апеляційній скарзі щодо неправильного, на їх думку, вирішення судом цивільного позову, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на це при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників і характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

На вказане звернув увагу Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2024 року справа № 352/2093/22, провадження № 51-5582 км 23.

На думку колегії суддів, при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_6 , в частині, що стосуються моральної шкоди, зазначені вимоги закону та правові позиції Верховного Суду судом першої інстанції враховані не в повній мірі, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 у виді тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до матеріалів провадження, потерпілим ОСОБА_10 подано цивільний позов, у якому останній просить стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 344 272,36 гривень у якості відшкодування матеріальної шкоди, а також грошову суму в розмірі 250 000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди, та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування цивільного позову потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що стосовно нього було вчинено злочин, а саме завдано йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_10 було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у тому, що потерпілий був вимушений тривалий час відновлювати своє здоров`я - проходити невідкладне лікування закритого двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа між 32 -33 зубами із наступним проведенням репозиції та металоостеосинтезу переломів (11.06.2021 року), в подальшому проходити реабілітаційне лікування (відновлення) патології прикусу у вигляді зміщення серединної лінії нижньої щелепи з горизонтальною та вертикальною асиметрією, внаслідок втрати жувальної активності на 32 відсотки (по Агапову), вираженої горизонтальної стираємості з конвергенцією сусідніх зубів та висування антагоністів (феномен Попова-Годона), та травматичної оклюзії (травматичних окклюзивних блоків), лікування кореневих каналів, художньою реставрацією з потребою отримання лікувально - ортодонтичних послуг. Загальна вартість фактично понесених витрат на лікування отриманих ушкоджень та запланованого обсягу реабілітаційних медичних лікувальних послуг для відновлення порушеного здоров`я ОСОБА_10 склала 344 272,36 грн.

У позові вказано, що неправомірними діями обвинуваченого внесено значні зміни в уклад життя потерпілого, що за глибиною впливу та тривалістю мало значний вплив на душевний стан потерпілого, завдало йому протягом тривалого часу душевні страждання. Потерпілий відновлював свій психологічний стан, має потребу відновлювати жувальну можливість, нормалізувати психологічний стан, оскільки внаслідок удару (дій) обвинуваченого відбулися значні ушкодження здоров`я потерпілого, що вплинуло на його життєві плани, харчову та жувальну діяльність, сон та психологічний стан. Завдання тілесних ушкоджень обвинуваченим було раптовим, що спричинило виникнення шокового стану та глибоких моральних страждань та переживань щодо подальшого розвитку та наслідків лікування, втрати на тривалий час жувальної активності, виникнення незворотних наслідків для здоров`я (втрата жувальної ефективності на 32 відсотка, виникнення травматичного дефекту зубних рядів, парестезії 3 гілки тройничного нерва (нижньоальвеолярного) справа.

Виникнення глибоких моральних страждань та переживань від вказаної події було зумовлено також поведінкою обвинуваченого як в день завдання шкоди, так і в ході усього досудового розслідування, який вів себе по відношенню до потерпілого зухвало, жодного разу не цікавився станом здоров`я потерпілого, у добровільному порядку завдану матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

Завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду ОСОБА_10 оцінив в 250 000,00 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, як вказує потерпілий, складає 20 000,00 грн.

Судом були досліджені письмові докази, додані потерпілим ОСОБА_10 до цивільного позову.

Згідно з копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8949, ОСОБА_10 перебував на стаціонарному лікуванні з 08 червня 2021 року по 16 червня 2021 року у відділенні щелепно - лицевої хірургії з отоларингологічними ліжками. Відповідно до копії видаткової накладної №09/06/21-2 від 09 червня 2021 року, вартість набору для двобічного остеосинтезу нижньої щелепи становить 32 560, 00 грн, згідно з копіями чеків від 11 червня 2021 року, витрати на придбання ліків склали 231,46 грн та 225,90 грн, а також консультація щелепно - лицьового хірурга 10 червня 2021 року - 330,00 грн.

Дослідивши вказані документи, додані до позовної заяви потерпілого, суд дійшов правильного висновку про те, що витрати на лікування, фактично понесені потерпілим, підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Дослідивши інші документи, додані потерпілим до цивільного позову, з приводу витрат у розмірі 261 565,00 грн відповідно до рекомендацій та попереднього плану лікування №19321 від 01 грудня 2021 року у Центрі стоматологічної імплантації «Клініка Чертова», суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Так, суд у вироку зазначив, що вказані витрати потерпілим фактично не понесені, лікування не здійснювалося (свідок ОСОБА_12 пояснив, що лише склав попередній план лікування, жодне лікування потерпілому не проводив, оскільки останній до нього більше не звертався). По друге, вказане лікування пов`язано у більшій мірі з необхідністю імплантації 36, 44, 46 зубів, проте їх відсутність не пов`язана з переломом щелепи (вказані зуби вже були відсутні до перелому щелепи). Крім того, з моменту складання вказаних документів у 2021 році та подальшого судового розгляду потерпілим вказане лікування не здійснювалося.

Колегія суддів погоджується з цим висновком, оскільки законом не передбачено стягнення з відповідача майбутніх затрат, адже такі витрати не відносяться до обґрунтованих витрат.

Окрім того, такі витрати не є остаточними.

Так, оскільки попередній план лікування, на який спирається потерпілий, засвідчує витрати, які можуть бути понесені у зв`язку з лікуванням саме у «Клініці Чертова», а також, враховуючи, що цей план складений у 2021 році, тож вказані витрати на сьогоднішній день могли змінитись, а отже такі витрати не є остаточними та можуть як збільшуватись так і зменшитись через сплив часу, а також у зв`язку з обранням іншого медичного закладу, інших матеріалів, тощо.

Таким чином, колегія суддів не убачає законних підстав для задоволення цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого майбутніх можливих витрат потерпілого.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що потерпілий не позбавлений права звернутись в подальшому - після понесення відповідних витрат, із позовом про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в сумі 250 000 гривень судом першої інстанції задоволено частково та постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Переглядаючи вирок суду в зазначеній частині, колегія суддів звертає увагу на таке.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував фактичні обставини кримінального провадження, характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних, душевних та фізичних страждань, яких він зазнав внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення, їх тривалості, негативні наслідки отриманих травм для здоров`я потерпілого.

Так, на переконання колегії суддів, сумнівів не виникає в тому, що потерпілий унаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення зазнав фізичних страждань, звичайний спосіб його життя змінився у бік погіршення.

Тому, вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілого в частині, що стосується моральної шкоди, та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, на думку колегії суддів, не може вважатися справедливим, оскільки такий розмір явно не відповідає ступеню душевних та фізичних страждань потерпілого.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.407, 408 КПК України, оскаржуваний вирок суду в зазначеній частині підлягає зміні зі збільшенням суми, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого у якості відшкодування моральної шкоди - до 30 000 грн.

Доводи потерпілого та його представника щодо необхідності стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження розміру понесених витрат потерпілим ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надано.

Доводи потерпілого та його представника з приводу невірно зазначеного часу вчинення кримінального правопорушення у вироку суду не є слушними, оскільки судом було виправлено вказану описку, згідно з ухвалою від 23 травня 2025 року.

Керуючись ст.ст.404-405,407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 та його представника - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, змінити в частині вирішення цивільного позову щодо моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 у якості відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4