н/п 1-кс/490/1286/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2272/26
У Х В А Л А

01 квітня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2026,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2026.

Зазначає, що 27 січня 2026 року подав до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області заяву про вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, за фактом несанкціонованого доступу до його персональних і банківських даних, тобто шахрайства.

Заява не була розглянута відповідно до вимог статті 214 Кримінального процесуального, у зв`язку з цим у лютому 2026 року він звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 лютого 2026 року (справа №490/1065/26), скаргу задоволено. Зобов`язано начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей викладених у його заяві від 27 січня 2026 року.

В подальшому, отримано витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно яких органом досудового розслідування внесено до ЄРДР відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України №0000048 за та ч.1 ст.361 КК України №0000049.

Вважає, що органом досудового розслідування не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Після чого, 10 березня 2026 року він звернувся до керівника органу досудового розслідування із клопотанням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Зазначає, що органом досудового розслідування клопотання проігноровано, досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, не проводиться.

11 березня 2026 року ним отримано відповідь у якій зазначено про здійснення досудового розслідування за ч.1 ст.182 КК України.

Вважає, що органом досудового розслідування допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

Таким чином, просить зобов`язати слідчого ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.4 ст.190 КК України.

В судове засідання скаржник не з`явився, просив проводити судове засідання без його участі.

Представник ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області в судове засідання нез`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Дослідивши матеріали скарги та додані документи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2026.

Зазначає, що 27 січня 2026 року подав до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області заяву про вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, за фактом несанкціонованого доступу до його персональних і банківських даних, тобто шахрайства.

В подальшому, отримано витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно яких органом досудового розслідування внесено до ЄРДР відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України №0000048 від 03.03.2026 та ч.1 ст.361 КК України №0000049 від 03.03.2026.

Вважає, що органом досудового розслідування безпідставно не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

При цьому, у поданій скарзі не зазначено об`єктивних даних та обґрунтованих обставин, які б свідчили про бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області.

Навпаки, з відповіді дізнавача ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області ОСОБА_4 від 11.03.2026 слідує, що за заявою ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183 КК України.

В матеріалах провадження також наявний витяг з ЄРДР №0000049 від 03.03.2026 внесений за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.361 КК України.

Таким чином, на даний час вказані ОСОБА_3 обставини перевіряються під час досудового розслідування та відповідно до вимог ст.93 КПК України здійснюються заходи щодо збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, за результатами якого буде надана правова оцінка діям осіб, тобто на даний час належних та допустимих доказів для додаткової кваліфікації або перекваліфікації не здобуто.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що порядок проведення слідчих (розшукових) дій визначається слідчим або прокурором, враховуючи норми Глави 20 КПК України, та відноситься до виключної дискреції дізнавача, слідчого або прокурора.

Що ж стосується непогодження скаржника з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, то слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 36, 40, 40-1 КПК України процесуальну самостійність дізнавача, слідчого та прокурора.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Кримінальним процесуальним законодавством у обов`язковому порядку не передбачено зобов`язання дізнавача, слідчого, прокурора до вчинення дій, про які просить скаржник.

Слід зазначити, що положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що на переконання слідчого судді узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Слідчий суддя також звертає увагу, що визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення під час внесення відомостей до ЄРДР, враховуючи норми статей 2, 36, 40, 40-1, 214 КПК України, відноситься до виключної дискреції слідчого, дізнавача, прокурора. Слідчий суддя під час вирішення питання про визнання бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР не наділений повноваженнями на визначення кваліфікації кримінального правопорушення відносно викладених у заяві обставин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що уповноважені особи ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області, отримавши заяву ОСОБА_3 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її, внесли відомості до ЄРДР та надали обґрунтовану відповідь про проведення досудового розслідування за його заявою, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, звертаю увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки зміна правової кваліфікації або додаткової кваліфікації може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) обставини вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2026 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1