Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/277/26 Провадження № 1-кс/475/50/26
У Х В А Л А

13.03.2026смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником -начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Доманівка Доманівського району Миколаївської області, українцю, громадянину України, освіта вища, не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий»,-

у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000034 від 09.03.2026 за ознаками ч 1 ст.263 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Доманівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене процесуальним керівником начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні, внесене в ЄРДР за № 0000034 від 09.03.2026 за ознаками ч 1 ст.263 КК України підозрюваному ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років. Усвідомлюючи та будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду.

Також , на думку слідчого, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті.

Крім того, слідчий вважає, що ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи.

ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2023 № 136 солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду стрільця 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, але самовільно залишив військову частину та його перебування за місцем проживання безпідставне.

Тому, слідчий вважає, що ОСОБА_5 може вчинити інші злочини, наприклад такий злочин, як дезертирство.

З урахуванням зазначених ризиків та обставин, які підтверджують їх наявність, слідчий вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід, пов"язаний із ізоляцією від суспільства. Більш м"які запобіжні заходи, на думку слідчого, не зможуть запобігти настанню ризиків, передбачених ч 1 ст.177 КПК України.

Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 09.03.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 09.03.2026 за ознаками ч 1 ст.263 КК України .

12.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 19.10.2023 на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших збройних формувань, громадянина України ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією та того ж дня направлено до військової частини НОМЕР_4 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій -і тині) від 19.10.2023 № 38 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду -іпера військової частини НОМЕР_4 , зараховано до списків особового складу І 5 даної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено - ппм, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових : в 'язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2023 № 136 солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових : 'зв`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов 'язок і військову службу» початком проходження військової служби для гр: мадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день направлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 19.10.2023, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 , у військову частину НОМЕР_3 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка аг сходить військову службу за мобілізацією та з цього ж дня розпочав в конання військового обов`язку - проходження військової служби.

Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , мав статус військовослужбовця, призваного на військову службу : і призовом під час мобілізації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч пункту 1 додатку № 1, атнкту а) додатку № 2 до Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від '".06.1992 «Про право власності на окремі види майна», пункту 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та пункту 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також: боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї.

В першому пункті додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зазначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без дозволу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктами 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В пункті 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 зазначено, що видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, військовослужбовець ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, але не пізніше 05.06.2024, скоїв самовільне залишення військової частини, при не встановлених у ході досудового розслідування місці та обставинаха також у невстановлений час, знайшов вогнепальну зброю - автомат«АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено та у нього відразу виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу даної вогнепальної зброї.

В подальшому, військовослужбовець ОСОБА_5 зберігаючи при собі незаконно придбану вогнепальну зброю «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено, незаконно перевіз та незаконно зберігав його за місцем свого мешкання за адресою: буд. АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту вогнепальної зброї, вирішив її продати.

Так, 12.03.2026 близько 10:50 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї - автомату «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм.,серійний номер якого знищено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, перебуваючи на околиці с-ща Доманівка Вознесенського району (Доманівська ТГ) Миколаївської області, незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві №3782-ХІІ від 23.12.1993 року), за грошові кошти в сумі 15000 грн. вогнепальну зброю - автомат«АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено.

ОСОБА_8 придбаний ним у ОСОБА_5 автомат «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено,того ж дня добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді стрільця 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «рядовий», обґрунтовано підозрюється у тому, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, при не встановлених у ході досудового розслідування місці та обставинах, а також у невстановлений час, знайшов вогнепальну зброю автомат «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено та у нього відразу виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу даної вогнепальної зброї.

В подальшому, військовослужбовець ОСОБА_5 зберігаючи при собі незаконно придбану вогнепальну зброю «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено, незаконно забезпечив його перевезення та зберігання за місцем свого мешкання за адресою: буд. АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту вогнепальної зброї, вирішив її продати.

Так, 12.03.2026 близько 10:50 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут вогнепальної зброї - автомату «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, перебуваючи на околиці с-ща Доманівка Вознесенського району (Доманівська ТГ) Миколаївської області, незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві №3782-ХІІ від 23.12.1993 року), за грошові кошти в сумі 15000 грн. вогнепальну зброю - автомат «АКМС» калібру 7.62 х 39 мм., серійний номер якого знищено.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме - носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Просив не обирати тримання під вартою, так як здійснює догляд за батьком похилого віку, яким потребує сторонньої допомоги. Інших родичів, які б могли доглядати за його батьком не має.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, що на його думку буде достатньо для запобігання настання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого. Захисник просив врахувати, що підозрюваний досяг пенсійного віку, на даний час має на утриманні батька, який досяг 90 років і потребує сторонньої допомоги. Вважає, що слідчим не доведені ризики у виді незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а ризик у виді переховування від органів досудового розслідування мінімальний, а тому просить обрати інший більш м"який запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий СВ ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали повністю та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши долучені до клопотання письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку .

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч 2 ст.183 КПК України- тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років , у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч 5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, відповідно до положень ст.178 КПК України, враховуються тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, її вік, стан здоров`я і майновий стан, міцність соціальних зв`язків особи за місцем проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється чи обвинувачується особа, а також інші обставини, що її характеризують.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та характеристику особи підозрюваного, суд приходить до висновку , що з заявлених прокурором ризиків у ході судового розгляду клопотання, вважається доведеним ризик у виді можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний є таким,що самовільно залишив частину, де проходить військову службу. Крім того, збудучи обізнаний про кримінальну караність, яка передбачає позбавлення волі, з метою уникнення відповаідальності може переховуватись від органів досудового розслідування.

Ризики у виді можливості незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином в судовому засіданні слідчим не доведені.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України .

Захисник підозрюваного просить обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зважаючи не те, що підозрюваний раніше не судимий, досяг пенсійного віку, вину визнає повністю, на даний час здійснює догляд за батьком пенсійного віку, який потребує стороннього догляду

Згідно ст.181 КПК України- домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься за ступенем тяжкості до категорії тяжких злочинів.

Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, але проживає біля батька, який в силу похилого віку та стану здоров"я потребує стороннього догляду. За місцем проживання характеризується позитивно. Підозроюваний є військовослужбовцем за призовом по мобілізації в період воєнного стані, але на даний час досяг пенсійного віку і може бути звільнений від військової служби за віком..

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та доведеність ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному, у разі визнання його винуватим, враховуючи його характеристику за місцем проживання, наявність особи, за якою він здійснює догляд, визнання вини, все викладене у сукупності дають підстави вважати, що ОСОБА_5 є суспільно-небезпечною особою , але дає підстави суду для обрання запобіжного заходу більш м"якого, ніж просить прокурор та слідчий, а саме- у виді домашнього арешту на період судового розгляду кримінального провадження.

Беручи до уваги, що підозрюваний є пенсіонером , суд вважає доцільним обрати домашній арешт цілодобово, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків прибувати за викликом до органу досудового розслідування та суду, не залишати місце постійного проживання без дозволу органу досудового росзілдування та суду.

Відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст.ст.177, 178,181, 194, 195,196, 331,369, ч.1 ст. 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту , що полягає у забороні йому залишати житло цілодобово, що розташоване по АДРЕСА_2 строком до 09 травня 2026р.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, судді та суду; не залишати місце постійного проживання, розташованого по АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала суду діє до 17.00 год. 09 травня 2026 року.

Копію ухвали для виконання направити начальнику відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання в 5-ти денний строк з дня її оголошення апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1