ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2023 року в кримінальному провадженні №0000230 від 23.02.2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Глиняни Золочівського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України та виправдано у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , в якому прокурор вважає оскаржуваний вирок незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинами кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

ЄУНСС: 727/3170/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11

НП: 11-кп/822/18/26 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Вважає, що районним судом зроблено помилковий висновок про відсутність постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину з використанням 15000 грн, та як наслідок визнано певні докази недопустимими.

Стверджує, що районним судом не взято до уваги, що прокурором прийнято рішення про проведення негласної слідчої розшукової дії відповідно до постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 06.03.2017 року у формі спеціального слідчого експерименту з використанням заздалегідь ідентифікованих грошових засобів в сумі 60000 грн щодо особи ОСОБА_12 .

Вказує, що у зазначеній постанові детально зазначені фактичні дані, здобуті під час досудового розслідування, зазначені підстави та мотиви його прийняття.

Вказує, що у протоколі від 31.03.2017 року зазначено про 15000 грн, як частину суми неправомірної вигоди раніше обумовленої ОСОБА_7 та вказаний протокол містить детальний опис проведених дій, пов`язаних із отримання грошових коштів, їх походження, вручення ОСОБА_13 та передачею ОСОБА_7 .

Із врахування наведеного, вважає передчасним висновок районного суду про проведення негласної слідчої дії без відповідної постанови прокурора та визнання протоколу за результатами її проведення недопустимим доказам.

Зазначає, що суд першої інстанції вказав на те, що прокурором не надано для дослідження речові докази, а саме грошові кошти в сумі 45000 грн.

В той же час, протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.08.2017 року, протоколом затримання ОСОБА_7 від 17.08.2017 року, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину та показаннями свідків підтверджується використання під час проведення контролю за вчиненням злочину зазначеної суми грошових коштів та одних і тих же купюр.

Вказане, на думку прокурора, дає підстави стверджувати, що купюри, які отримував ОСОБА_13 були передані останнім в якості неправомірної вигоди ОСОБА_14 та надалі були вилучені в останнього під час затримання.

Зазначає, що прокурором надано суду висновок службового розслідування, відповідно до якого факт втрати речових доказів, а саме 45 000 грн знайшов своє підтвердження.

Вважає, що районним судом не надано повну оцінку отриманим фактичним даним під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відео контролю особи, у тому числі відповідно до протоколу № 8/1/3-11047 від 18.08.2017 року, в якому зафіксовано події передачі неправомірної вигоди, розмови ОСОБА_13 та ОСОБА_7 .

Стверджує, що районним судом не надано правильної оцінки показанням ОСОБА_13 , який послідовно та логічно розповів суду деталі виниклих із ОСОБА_7 відносин, обставини отримання неправомірної вигоди, що відповідали даним, зазначеним у зверненні до правоохоронних органів.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги покази ОСОБА_7 , який з метою уникнення можливих негативних наслідків для себе, повідомив суду про боргові зобов`язання ОСОБА_13 , що не підтверджується жодними доказами.

Вважає, що до показів свідка ОСОБА_15 необхідно ставитись критично, оскільки він є зацікавленою особою в уникненні кримінальної відповідальності своїм батьком.

Також зазначає, що районний суд не вирішив долю усіх доказів, зокрема грошових коштів номіналом 100 доларів США в кількості 98 одиниць із спільним для всіх купюр номером HJ53435509A J19.

Зазначає, що відповідно до обвинувального акту від 20.03.2018 року ОСОБА_7 обвинувачуся, зокрема за ч. 4 ст. 191 КК України, а саме за розтрату шляхом зловживання службовим становищем 16 тонн жерсті.

В межах цього обвинувачення прокурором було заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи, однак судом було відмовлено в задоволенні цього клопотання.

Також було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про допит свідка ОСОБА_16 , якому можуть бути відомі обставини розтрати ОСОБА_7 жерсті.

У зв`язку із наведеним посилається на неповноту судового розгляду.

Просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України та призначити ОСОБА_7 , покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_7 , в якому захисники вважають подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначають, що у зміненому обвинуваченні прокурор інакше виклав фактичні обставини кримінального провадження, які він вважає встановленими, тобто, має місце маніпуляція зібраними у справі доказами.

Вказують, що у матеріалах справи відсутня постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки з використанням 15 000 грн, натомість наявна постанова щодо проведення спеціального слідчого експерименту з використанням 60 000 грн.

Звертають увагу на те, що відсутній протокол огляду та ідентифікації грошових коштів на суму 15 000 грн, а також протокол огляду і вручення грошових коштів, не було їх відкрито і стороні захисту у порядку ст.290 КПК України.

Вважають, що протокол аудіо- та відеоконтролю особи від 07.04.2017 року обґрунтовано визнаний недопустимим доказом, оскільки така негласна слідча дія була проведена на підставі постанови прокурора, а не ухвали слідчого судді, як того вимагає ст.258 КПК України.

Зауважують, що ухвала слідчого судді Апеляційного суду м. Київ від 24.02.2017 не була відкрита стороні захисту у порядку ст.290 КПК України, а тому протокол НСРД від 24.04.2017 також є недопустимим доказом у справі.

Вказують, що строк дії договору оренди нежитлового комплексу закінчився 31 травня 2017 року, а тому акт приймання-передачі майна від Орендодавця до Орендаря станом на 17.08.2017 вже не мав правового значення.

Стверджують, що сторона обвинувачення не спростувала версію ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_13 повернув йому особистий борг на суму 60 000 грн.

Зазначають, що відсутність речових доказів 90 купюр по 500 грн робить неспроможним обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.368-3 КК України.

Вважають, що доводи прокурора щодо неповноти судового розгляду у частині проведення економічної експертизи та допиту свідка ОСОБА_16 не заслуговують на увагу, оскільки за новим обвинувальним актом ч. 4 ст. 191 КК України ОСОБА_7 не інкримінується.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, вимоги апеляційної скарги та заперечення на неї, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та захисників ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.439 КПК України під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку районного суду виконано вказівки касаційного суду, які зазначені у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2025 року.

Під час апеляційного розгляду досліджено ті докази, на які послався Верховний Суд, надано правову оцінку цим доказам , також досліджено докази кримінального провадження, за клопотанням про дослідження доказів заявленими сторонами обвинувачення та захисту.

Надаючи правову оцінку дослідженим доказам колегія суддів прийшла до висновку, що районний суд прийняв правильне рішення про ухвалення виправдувального вироку, через відсутність законних підстав для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 обвинувачується в одержанні ним, як службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014 із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015)

Зокрема, інкриміновано те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2017 року у ОСОБА_17 , який, будучи службовою особою юридичної особи приватного права - керівником Чернівецької філії АТ «Укрексімбанк» (100% акцій належать державі в особі Кабінету Міністрів), наділений повноваженнями на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від службових осіб комерційних структур за сприяння у наданні в оренду останнім майна, що перебувало у розпорядженні АТ «Укрексімбанк».

Так, у лютому 2017 року засновник ТОВ «Інфініті-пак» ОСОБА_13 звернувся до Чернівецької філії АТ «Укрексімбанк» з метою продовження строку дії договору оренди цілісного майнового комплексу по виробництву жерстяної банки, що перебуває на балансі Чернівецької філії АТ «Укрексімбанк», який розташований за адресою Чернівецька область, м. Хотин, вул. Незалежності, 49а, укладеного між ТОВ «Тірай груп» (засновником якого є дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_18 ) та АТ «Укрексімбанк».

Під час зустрічі, яка відбулась 16.02.2017 року між з ОСОБА_13 та керівником Чернівецької філії АТ «Укрексімбанк» ОСОБА_19 з приводу підписання договору оренди у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_20 за підписання акту приймання-передачі вищезазначеного майнового комплексу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, 16.02.2017 ОСОБА_7 , перебуваючи у місті Києві, висловив прохання ОСОБА_13 щодо передачі грошових коштів у сумі 60 000 гривень за підписання акту приймання-передачі майнового комплексу, зазначивши, що вказаний акт є невід`ємною частиною договору оренди.

Відповідно до висловленого ОСОБА_7 прохання та наданих вказівок ОСОБА_13 близько 16 год. 31.03.2017 передав, а ОСОБА_21 , отримав частину неправомірної вигоди у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень шляхом перерахування на банківський (картковий) рахунок ПАТ «Укрсиббанк» (АТ «Укрсиббанк») № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_15 , який не був обізнаний про протиправні дії.

У подальшому, в ході неодноразових телефонних розмов, в період з квітня 2017 року по серпень 2017 року, ОСОБА_21 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, будучи службовою особою, висловлював нагадування ОСОБА_22 щодо передачі решти грошових коштів, наполягаючи на тому, що решту неправомірної вигоди йому необхідно передати готівкою при зустрічі.

В ході зустрічі між ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , яка відбулася близько 14 год. 17.08.2017 за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 96, ОСОБА_21 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, отримав другу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у розмірі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень та передав ОСОБА_13 підписаний акт приймання-передачі майнового комплексу. Після чого, ОСОБА_21 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

В ході судового розгляду районним та апеляційним судом не здобуто доказів, які б підвередили версію сторони обвинувачення про отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди від ОСОБА_13 за підписання акту приймання-передачі вищезазначеного майнового комплексую

Зокрема, із показань ОСОБА_7 та ОСОБА_13 було встановлено існування правовідносини, які були між ними, та які передували кримінальному переслідуванню ОСОБА_12 .

ОСОБА_7 у судовому засіданні вину не визнав, заперечував одержання неправомірної вигоди, суду показав, що з 18 листопада 2015 року він був призначений керівником Чернівецької філії АТ «Укрексімбанк». Знав, що у банку є проблемний актив підприємство «Арго», яке було передано на баланс банку, вони активно займались пошуком орендарів, оскільки витрати були досить значні. З лютого 2016 року до осені 2016 року даний цілісний майновий комплекс за адресою м.Хотин, вул. Незалежності, 49а, після необхідної експертної оцінки та позитивної оцінки банку, був переданий в оренду ТОВ «Траст експерт». Ними був сплачений гарантійний внесок згідно договору та підписаний акт-прийому передачі майна. Під час здачі майна в оренду, він познайомився з ОСОБА_23 , який був співзасновником і директором ТОВ «Інфініті-пак». Дане підприємство на підставі договору про спільну діяльність з ТОВ «Траст експерт», фактично здійснювало діяльність у зазначеному майновому комплексі, де ОСОБА_13 керував виробництвом. Він досить часто заходив у банк, вони ніби потоваришували, часто вечеряли, знали членів сім`ї. В квітні-травні він позичив ОСОБА_13 60 000 гривень на декілька тижнів, без оформлення розписки. Були неодноразові нагадування про необхідність повернення боргу. Десь, в кінці серпня 2016 року, ОСОБА_13 обіцяв кошти повернути, але попав в дорожньо-транспортну пригоду і перебував в реанімації. Він переговорив з дружиною ОСОБА_13 щодо повернення йому боргу, і через один-два дні, вона сама привезла в банк частину боргу - 15000 гривень. Досить часто дзвонив та нагадував ОСОБА_13 про повернення частини боргу. На початку 2017 року ОСОБА_13 сказав, що зможе повернути увесь борг. 16 лютого 2017 року, коли він був на робочій нараді в Києві, зустрівся із ОСОБА_13 , який сказав, що поки не готовий віддати всі кошти, не хотів передавати через дружину, але зможе перерахувати на картку 15 000 грн. Він погодився, щоб борг перерахували на картку сина. У березні 2017 року ОСОБА_13 дійсно перерахував на картковий рахунок сина частину боргу в сумі 15000 грн. Залишився не повернутий борг в сумі 30000 грн. Після закінчення договору оренди з ТОВ «Траст експерт», ОСОБА_13 вів перемовини з центральним керівництвом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Києві з приводу укладання аналогічного договору з ТОВ «Тірай груп», засновником якого є дружина ОСОБА_13 ОСОБА_18 20 грудня 2016 року між ТОВ «Тірай груп» та банком був підписаний договір оренди цілісного майнового комплексу за адресою: м.Хотин, вул.Незалежності, 49а, строком до 31 травня 2017 року. Тобто договір закінчився 31 травня 2017 року, то про який хабар може йти мова у серпні 2017 року? Якщо б ТОВ «Тірай груп» внесло один мільйон гарантійного внеску, то на підставі рішення комітету банку він підписав би акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу і у ТОВ «Тірай груп» виникло б зобов`язання по сплаті орендної плати у сумі 700000 гривень, щомісячно, до закінчення договору оренди. У нього є розрахунки ОСОБА_13 , що потрібно вісім-десять мільйонів обігових коштів, щоб виробництво почало працювати. Такі розрахунки ОСОБА_24 йому надав, бо він допомагав шукати інвестора, так як філія банку була зацікавлена, щоб об`єкт був зданий в оренду. Наполягає, що грошові кошти йому були повернуті внаслідок боргових зобов`язань, неправомірної вигоди не отримував. ОСОБА_13 говорить неправду. По негласним слідчим розшуковим діям, не всі розмови в повному обсязі, деякі вирвані з контексту.

Апеляційним судом було вжито всіх можливих заходів до безпосереднього допиту свідка ОСОБА_13 , оскільки це виявилося неможливим через фізичну відсутність ОСОБА_13 , неможливість виконання приводу, судом за погодженням з учасниками нового апеляційного було прийнято рішення про дослідження технічного запису допиту цього свідка під час попереднього апеляційного розгляду, де допитаний ОСОБА_13 у режимі відеоконференції, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, під присягою надав показання в апеляційному суді, що знайомий із ОСОБА_7 та перебував з ним у ділових стосунках. У 2016 році був укладений договір оренди майнового комплексу з виробництва жерстяної тари у м.Хотин між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Траст Експерт». ОСОБА_13 був директором ТОВ «Інфініті-Пак», яке здійснювало спільну діяльність з ТОВ «Траст Експерт» на вказаному майновому комплексі. Фактично підприємницьку діяльність на майновому комплексі здійснювало саме ТОВ «Інфініті Пак», однак прямого договору з банком про оренду майна у них не було. Рішення щодо передачі майна в оренду приймалося колегіально в м.Київ, а ОСОБА_7 , будучи керівником філії в м.Чернівці, підписував договори оренди та акти приймання-передачі.

Наприкінці 2016 року закінчився строк дії договору оренди між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Траст Експерт», і ОСОБА_13 був потрібен акт приймання-передачі, який би підтвердив факт повернення орендодавцеві всього майна. Вказаний акт зняв би з ОСОБА_13 відповідальність, оскільки фактично наявне майно не відповідало переліку згідно договору. Із заявою до правоохоронних органів звернувся, коли ОСОБА_7 почав просити «велику подяку» в сумі 60 000 грн за підписання акту приймання-передачі, який би засвідчив, що ОСОБА_13 повернув усе майно, яке брав в оренду. ОСОБА_7 при цьому наголошував, що у разі несплати вказаної суми він акт не підпише, і буде проведено інвентаризацію. Першу частину коштів 15 000 грн ОСОБА_13 перерахував у березні 2017 року на картку сину ОСОБА_7 , а 45 000 грн передав готівкою в конверті в м.Чернівці, після чого відбулося затримання. Вказав, що всі ці гроші були його власними.

На запитання захисників повідомив, що раніше працював у м.Київ у відділі роботи з проблемними активами «Укрексімбанку» і має багаторічний досвід роботи з договорами та іншими фінансовими документами.

Доповнив, що після завершення договору з ТОВ «Траст Експерт» майновий комплекс мав би перейти в оренду до ТОВ «Тірай Груп», засновницею якого була ОСОБА_18 дружина ОСОБА_13 , однак, гарантійний внесок не було сплачено, договір не відбувся, і ОСОБА_7 не мав жодного стосунку до цього товариства.

ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у своїх показанням вказують різні за змістом показання щодо стосунків між ними, та щодо коштів , які були передані ОСОБА_13 17 серпня 2017 року .

Версія сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 висловив прохання ОСОБА_13 щодо передачі грошових коштів у сумі 60 000 гривень за підписання акту приймання-передачі майнового комплексу, згідно договору оренди укладеного між ТОВ «Тірай груп» (засновником якого є дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_18 ) та АТ «Укрексімбанк», зазначивши, що вказаний акт є невід`ємною частиною договору оренди.

Апеляційним судом, виходячи із висновків районного суду у оскаржуваному вироку, та досліджених доказів даного кримінального провадження, встановлено фактичну реальну відсутність існування, як діючих документів договору оренди між ТОВ «Тірай груп» (засновником якого є дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_18 ) та АТ «Укрексімбанк», документу про сплату гарантійного внеску за цим договором, та акту приймання-передачі майнового комплексу на час інкримінованих ОСОБА_7 дій

Сторона обвинувачення та сторона захисту під час даного апеляційного перегляду підтвердили про фактичну відсутність існування цих документів на момент інкримінованих ОСОБА_7 дій .

Під час досудового розслідування питання про існування на момент інкримінованих дій ОСОБА_7 , договору оренди між ТОВ «Тірай груп» (засновником якого є дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_18 ) та АТ «Укрексімбанк», документу про сплату гарантійного внеску за цим договором, та акту приймання-передачі майнового комплексу взагалі не перевірялося, незважаючи на це, ОСОБА_7 було інкриміновано дії, пов`язані з цими документами та правовими наслідками їх підписання сторонами.

Орган досудового розслідування, встановив фактичні обставини інкримінованого обвинувачення ОСОБА_7 , виходячи із змісту заяви ОСОБА_13 до правоохоронних органів, однак не перевірив належним чином ці обставини, чим допустив неповноту та однобічність розслідування, наслідком яких стало неконкретне обвинувачення ОСОБА_7 , що виключає притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім того, органом досудового розслідування не спростовано версії ОСОБА_7 щодо існування боргових зобов`язань ОСОБА_13 перед ним, та їх повернення у такий спосіб.

ОСОБА_7 заперечив застосування щодо нього строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не визнав вини у інкримінованих діях.

Районний та апеляційний суд не може перебирати на себе функції сторони обвинувачення та відшукувати інші докази доведеності вини у інкримінованих діях, а надає правову оцінку наявним доказам кримінального провадження на момент судового розгляду.

Апеляційним судом досліджено всі докази сторони обвинувачення та захисту, суд погоджується із правовою оцінкою районного суду цих доказів, з яких встановлено наступне.

Із заяви ОСОБА_13 від 21.02.2017 року вбачається, заявник ОСОБА_13 повідомляє про вимагання у нього 200 000 грн. працівниками АТ «Укрексімбанк» ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , крім того ОСОБА_7 вимагає у нього 60 000 грн. за підписання акту прийому-передачі (т.1 а.с.4).

Згідно витягу із ЄРДР за №0000230 від 23.02.2017 року відомості внесені за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, про те, що ОСОБА_7 висунув ОСОБА_13 вимогу про надання йому 60 000 грн. за підписання ним акту приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу, переданого АТ «Укрексімбанк» в оренду ТОВ «Тірай груп» (т.1 а.с.196).

Через сім днів після заяви ОСОБА_13 , 28.02.2017 року, ТОВ «Тірай груп» повідомляє листом АТ «Укрексімбанк» про неможливість розпочати роботу в орендованому нежитловому комплексі.

Згідно протоколу обшуку від 17 серпня 2017 року у службовому кабінеті №22, яким користується ОСОБА_7 , вилучено наступні документи: наказ №610-к від 16.11.2015 року, посадову інструкцію керуючого філією АТ «Укрексімбанк» у м.Чернівці, доповнення до посадової інструкції керуючого філією АТ «Укрексімбанк» у м.Чернівці; договір №4 від 16.02.2016, акт від 01.03.2016, акт від 31.10.2016, договір про внесення змін №1 від 01.06.2016, договір про внесення змін від 01.09.2016.

Згідно наказу Голови правління АТ «Укрексімбанк» ОСОБА_27 № 610 -К від 16.11.2015 року ОСОБА_7 призначено на посаду керуючого філією АТ «Укрексімбанк» у м. Чернівці, відповідно до п. 3.1 посадової інструкції, ОСОБА_7 наділений організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Із змісту документів, які вилучені під час обшуку вбачається, що вони не доводять вини ОСОБА_7 у інкримінованих діях, а саме версії сторони обвинувачення про вимагання коштів за вчинення ним дій.

Зазначені документи свідчать відсутність правових відносин на момент інкримінованих дій, між банком та товариствами, до яких дотичний ОСОБА_13 , зокрема :

-постанова державного виконавця у межах виконавчого провадження №53968049, якою описано та накладено арешт на майно ТзОВ «Метало-Тарний завод» за адресою: Чернівецька область, м.Хотин, вул. Незалежності 49А;

- договір оренди майна банку №4 від 16.02.2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Траст Експерт», яким передано в оренду майно, яке розташоване за адресою: Чернівецька область, м.Хотин, вул. Незалежності 49А, строком на три місяці;

- акт приймання передачі орендованого майна від 01 березня 2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Траст Експерт»;

- акт приймання-передачі орендованого майна від 31 жовтня 2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» ТОВ «Траст Експерт»;

-договір від 01.06.2016 про внесення змін №1 до Договору оренди майна банку №4 від 16.02.2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» ТОВ «Траст Експерт», яким внесено зміни щодо строку дії договору та розміру орендної плати;

-договір від 01.09.2016 про внесення змін №2 до Договору оренди майна банку №4 від 16.02.2016 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» ТОВ «Траст Експерт», внесено зміни щодо строку дії договору;

-акт приймання - передачі орендованого майна від 31.10.2016, яким ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» приймає, а ТОВ «Траст Експерт» передає із строкового платного користування предмет оренди за адресою:Чернівецька область, м.Хотин, вул.Незалежності 49А, які надані суду, як доказ, стосуються договору оренди між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» та ТОВ «Траст Експерт», який закінчився та майно повернуто орендарю, жодним чином не доводять винуватості ОСОБА_7 .

Як, доказ, надано копію реєстраційної справи ТОВ «Інфініті-пак», яка отримана відповідно до протоколу тимчасового доступу від 18.08.2023 року слідчим в ОВС ОСОБА_28 та копію податкової справи ТОВ «Інфініті-пак», яка отримана відповідно до протоколів тимчасового доступу від 18.08.2023 року слідчим в ОВС ОСОБА_28 , які не містять відомостей, які доводять винуватість ОСОБА_7 (т.1 а.с. 46-62,63-97).

Крім того, апеляційний суд погоджується із правовою оцінкою районного суду дослідженого цим судом договору оренди майна банку №5 від 20 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державно експортно-імпортний банк України» в особі керуючого філією АТ «Укрексімбанк» м.Чернівці ОСОБА_7 та ТОВ «Тірай груп» в особі директора ОСОБА_18 вбачається, що предметом договору є майно, перелік якого наведено в додатку №1 до цього договору, яке розташоване за адресою: Чернівецька область, м.Хотин, вул. Незалежності, 49а, загальною вартістю 103 287 435,60 грн.

З дослідженого в судовому засіданні договору оренди майна банку №5 від 20 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державно експортно-імпортний банк України» в особі керуючого філією АТ «Укрексімбанк» м.Чернівці ОСОБА_7 та ТОВ «Тірай груп» в особі директора ОСОБА_18 вбачається, що предметом договору є майно, перелік якого наведено в додатку №1 до цього договору, яке розташоване за адресою: Чернівецька область, м.Хотин, вул.Незалежності, 49а, загальною вартістю 103 287 435,60 грн.

Вказаний договір містить наступні умови: згідно з п.3.1 Договору орендодавець після підписання цього договору передає, а Орендар приймає у строкове платне користування Орендоване майно на підставі Акту приймання-передачу орендованого майна від Орендодавця до Орендаря, що складається у формі, викладеній у Додатку №2 цього договору. Орендоване майно вважається переданим Орендодавцем Орендарю на підставі Акту приймання-передачі орендованого майна від Орендодавця до Орендаря підписаного уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток Сторін.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що орендоване майно передається Орендарю у строкове платне користування до 31.05.2017 року від дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі орендованого майна від Орендодавця до Орендаря.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що орендар в останній день строку оренди повертає, а Орендодавець приймає Орендоване майно за Актом приймання-передачі орендованого майна від Орендаря до Орендодавця, що складається у формі, викладеній в Додатку №3.

Відповідно до п.13.1 Договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток Сторін і діє до 31.05.2017 року включно від дня підписання Сторонами цього Договору та Акту приймання-передачі Орендованого майна від Орендодавця до Орендаря до дня підписання за Актом приймання-передачі Орендованого майна від Орендаря до Орендодавця.

Загальний розмір орендної плати за користування Орендованим майном за один календарний місяць становить 700 000 грн. на місяць (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.9.1 Договору, орендар зобов`язаний перерахувати на рахунок Орендодавця гарантійний платіж у розмірі 1 000 000,00 грн. до дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток Сторін Акту приймання-передачі Орендованого майна від Орендодавця до Орендаря.

Пунктом 9.3 Договору визначено, що невиконання Орендарем, у термін обумовлений п.9.1 цього Договору, зобов`язання щодо перерахунку на рахунок Орендодавця, зазначеного гарантійного платежу у розмірі -1 000 000,00 грн. надає право Орендодавцю відмовитися від передачі Орендарю у користування Орендованого майна та підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення відбитками печаток Сторін Акта приймання-передачі Орендованого майна від Орендодавця до Орендаря, що не буде вважатися порушенням з боку Орендодавця умов цього договору.

Відповідно до п.13.3 Договору зміни і доповнення до нього можуть вноситись виключно за взаємною згодою Сторін. Внесення змін та/або доповнень до цього Договору здійснюються Сторонами у письмовій формі шляхом укладання додаткових угод або договорів, які підписуються уповноваженими представниками сторін та їх підписи скріплюються відбитками печаток Сторін.

Договір припиняється внаслідок: закінчення строку, на яких його було укладено; не підписання Акту приймання-передачі орендованого майна від Орендодавця до Орендаря; у разі неприбуття уповноваженої особи Орендаря для підписання акту приймання-передачі орендованого майна від Орендаря до Орендодавця, який попередньо був належним чином повідомлений шляхом направлення Орендодавцем Орендарю відповідного письмового повідомлення ( п.13.4, 13.4.1, 13.4.7,13.5)

Як встановлено в судовому засіданні з показів ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ТОВ «Тірай груп» не перераховувало ПАТ «Державно експортно-імпортний банк України» обов`язковий гарантійний платіж у розмірі 1 000 000,00 грн., письмових доказів щодо перерахування гарантійного платежу також немає, що унеможливило передачу орендованого майна ( цілісного майнового комплексу) орендарю за актом приймання-передачі.

ТОВ «Тірай груп» звернулося з листом від 28 лютого 2017 року до філії АТ «Укрексімбанку», за підписом директора ОСОБА_18 , в якому повідомлено банк про неможливість розпочати роботу в орендованому нежитловому комплексі, в зв`язку із збільшенням цін на енергоносії та збільшення собівартості продукції, даний лист зареєстрований в банку 28.02.2017 р. за №358 ( т.2 а.с.24).

06 березня 2017 року на адресу директора ТОВ «Тірай груп» ОСОБА_18 направлено лист за №071-00/249 за підписом керуючого філією АТ «Укрексімбанк» в м.Чернівцях ОСОБА_7 , в якому нагадуються умови договору, та наголошено ТОВ «Тірай груп», що на дату складання листа Акт приймання-передачі орендованого майна не підписаний, предмет оренди ними не прийнятий і запропоновано в строк до 14 березня 2017 року підписати Акт приймання передачі орендованого майна та попередив про припинення договору оренди, з 15 березня 2017 року, відповідно до п.13.4.7 Договору оренди, в разі не підписання такого акту ( т.2 а.с.25). Також надані докази відправки вказаного листа ( т.2 а.с.26,27).

Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що акт приймання-передачі майна від Орендодавця до Орендаря за Договором оренди майна банку №5 від 20 грудня 2016 року не був підписаний з вини Орендаря - ТОВ «Тірай груп», який не сплатив встановлений умовами договору обов`язковий гарантійний платіж, не вчиняв жодних намірів для підписання вказаного акту, уповноважена особа не з`явилася для підписання вказаного акту до 14.03.2017 року.

Показання ОСОБА_13 про те, що він передавав ОСОБА_7 неправомірну вигоду за підписання акту прийому-передачі майнового комплексу в оренду, не підтверджуються жодними доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Станом на 17 серпня 2017 року акт прийому-передачі майнового комплексу уже не мав правового значення, оскільки договір оренди майна банку №5 від 20 грудня 2016 року між ПАТ «Державно експортно-імпортний банк України» в особі керуючого філією АТ «Укрексімбанк» м.Чернівці ОСОБА_7 та ТОВ «Тірай груп» в особі директора ОСОБА_18 уже був припинений.

В жодній розмові ОСОБА_13 не просив ОСОБА_7 підписати акт приймання-передачі майнового комплексу ТОВ «Тірай груп» за договору оренди майна банку №5 від 20 грудня 2016 року.

ОСОБА_13 стверджував в судовому засіданні, що ОСОБА_7 йому підписаний акт не передавав. Також ОСОБА_13 в судовому засіданні не зміг логічно пояснити, за що він передавав ОСОБА_7 неправомірну вигоду, якщо 31 травня 2017 року строк договору оренди з ТОВ «Тірай груп» був завершений, так і не реалізувавшись, тобто орендних відносин не виникло через відсутність передачі орендованого майна орендодавцю, гарантійний платіж у розмірі 1000 000,00 грн. так і не був сплачений ТОВ «Тірай груп», акт приймання-передачі так і не був переданий орендарю ТОВ «Тірай груп».

Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_7 від 17.08.2017 року, у нього не було вилучено акту приймання-передачі майна чи його копії.

Такого доказу, як акт прийому-передачі майнового комплексу ТОВ «Тірай груп», обвинуваченням до матеріалів справи не долучено та судом не досліджено.

Внаслідок того, що органом досудового розслідування не було належним чином перевірено змісту заяви ОСОБА_13 , зокрема, не проведено попередньої перевірки на предмет існування цивільно-правових стосунків між сторонами та виконання ними прав та обов`язків, чи інших обставин.

На виконання вказівок Верховного Суду апеляційним судом перевірено законність проведених негласних слідчих (розшукові) дій у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається із змісту досліджених апеляційним та районним судом доказів, наявність чи відсутність постанови прокурора на проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки з використанням 15 000 грн. жодним чином не впливає доведеність вини у інкримінованих діях ОСОБА_7 з наступних причин.

Як вбачається із змісту наявних у матеріалах справи документів негласних слідчих (розшукових) дій, вони свідчать про спілкування між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , що вони обоє не заперечують, мали ділові стосунки, в тому числі і різні фінансові питання.

Однак, яким чином це спілкування може свідчити про отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , як службовою особою юридичної особи приватного права не встановлено.

Стороною обвинувачення не спростовано версію ОСОБА_7 про повернення йому ОСОБА_13 суми особистої заборгованості.

У змісті обвинувального акту зазначено про те, що у ході зустрічі 17 серпня 2017 р. ОСОБА_7 отримав другу частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди 45000 грн та передав ОСОБА_13 підписаний акт приймання передачі майнового комплексу.

У ході судового розгляду районним та апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 не передавав ОСОБА_13 підписаний акт приймання передачі майнового комплексу, що підтверджується їхніми показами.

Виходячи із вищенаведених умов цей акт і не міг бути переданий, так як він не міг існувати, як юридично так і фактично, через те, що встановлено припинення договірної діяльності між ТОВ «Тірай груп» та АТ «Укрексімбанк» на момент інкримінованих дій.

Наведе свідчить про неповну поверхневу перевірку органом досудового заяви ОСОБА_13 до правоохоронних органів та відповідно передчасне звернення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, незважаючи на те, що нормами кримінального процесуального права передбачено можливість їх проведення лише за наявності обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, судом вірно встановлено, що ході досудового розслідування даного провадження допущено також порушення закону щодо розпорядження речовими доказами, що стало предметом службового розслідування Київської міської прокуратури від 27 березня 2023 року, яким доведено факт втрати речових доказів у даному кримінальному провадженні: готівкових коштів в сумі 45000 грн, та 200 доларів США по причині неналежного виконання посадових обов`язків працівниками Київської міської про прокуратури.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014 із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015), тобто, за змістом цієї статті передбачається кримінальна відповідальність за вчинення дій.

Які дії повинен мав вчинити ОСОБА_7 у межах власних повноважень як службова особа юридичної особи приватного права для того, щоб отримати неправомірну вигоду не встановлено конкретно, у цьому полягає неповнота та односторонність досудового розслідування , які неможливо усунути у ході судового розгляду.

Суд забезпечив сторонам усі можливості для реалізації їх прав у судовому засіданні, сторона обвинувачення не довела достатніми доказами поза розумним сумнівом, що ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду в інтересах ОСОБА_13 або іншої особи за вчинення дій з використанням свого службового становища, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Доводи сторони обвинувачення про допустимість та законність проведених негласних слідчих (розшукових) дій спростовуються тим, що судом встановлено їх правову недоцільність у даному провадженні за результатами їх проведення не було здобуто доказів, які підтверджують інкриміновані ОСОБА_7 дії, а інших доказів не надано.

Доцільність і очікуваний результат проведених негласних слідчих (розшукових) дій для доведення вини ОСОБА_7 прокурором не доведено у районному суді, у доводах апеляційної скарги та під час апеляційного розгляду.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги частину доказів сторони захисту та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Аналогічна позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2022 року у справі №712/15990/18 (№ 51-4068км21).

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

За наведених вище обставин районний суд був позбавлений процесуальної можливості поставити обвинувальний , так як стороною обвинувачення вина ОСОБА_7 не була доведена поза розумним сумнівом.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо не вирішення долі речових доказів є слушними.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Районний суд в порядку ст. 100 КПК України частково вирішив долю речових доказів, які наведені в резолютивній частині вироку.

Однак, в матеріалах кримінального провадження наявні документи, що були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, однак їх долю не вирішено у вироку, зокрема: квитанція №132 від 31.03.2017, а також копія наказу №610к, посадової інструкції з доповненням, які відповідно ч. 3 та п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Що ж стосується зразку жерсті та імітаційних грошових купюр доларів США з однаковим серійним номером, то вони підлягають знищенню згідно п.4 ч.9 ст.100 КПК України.

Інші речові докази в матеріалах справи відсутні.

У разі перебування інших речових у розпорядженні прокурора, він вправі звернутися із клопотанням про вирішення їх долі до суду, який ухвалив вирок у цьому кримінальному провадженні, у порядку ст.ст.527, 539 КПК України.

Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення долі речових доказів, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 100, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368-3 КК України - змінити, доповнивши в частині вирішення долі речових доказів.

Речові докази, згідно постанови від 21 серпня 2017 року:

- копію наказу №610к, копію посадової інструкції, копію доповнення до посадової інструкції залишити в матеріалах справи;

- зразок жерсті та імітаційні засоби, схожі на грошові купюри номіналом 100 доларів США у кількості 98 одиниць зі спільним для всіх купюр номером HJ35435509A J19, що були повернуті прокурору у судовому засіданні 18 жовтня 2022 року знищити.

Квитанцію №132 від 31 березня 2017 року, визнану речовим доказом згідно постанови слідчого від 27 жовтня 2017 року - залишити в матеріалах справи.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

23.02.2026 року

(дата засвідчення копії)