Провадження №1-кп/127/934/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальні акти у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115; частиною другою статті 125; частиною третьою статті 15, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2014 за № 0004385 та 13.02.2019 за № 0000364,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області після скасування судового рішення судом апеляційної інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115; частиною другою статті 125; частиною третьою статті 15, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту, потерпілих, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Потерпілі проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували, вважають, що подана позовна заява має бути прийнята до розгляду. Також підтримали раніше подане до суду клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків.

Захисник обвинуваченого підтримав раніше подане до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для прийняття процесуального рішення, передбаченого частиною третьою статті 314 КПК, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Частиною четвертою статті 110 КПК визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Зазначеною правовою нормою також передбачено, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акта встановлені статтею 291 КПК. Відомості, які б свідчили, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вимогам під час проведення підготовчого судового засідання не встановлені.

Перелік питань, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначений частиною першою статті 91 КПК. При цьому статтею 92 КПК визначений обов`язок доказування зазначених обставин. Правила оцінки доказів на підтвердження наведених обставин встановлені статтею 94 КПК. Разом з тим, порядок подання доказів суду та їх подальше дослідження регламентований § 3 Глави 28 КПК, тобто під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вирішення питання щодо причетності чи непричетності обвинувачених до інкримінованих їм діянь, а також щодо кваліфікації їхній діянь на стадії підготовчого судового засідання є передчасним, оскільки потребує дослідження матеріалів кримінального провадження, та має здійснюватися під час розгляду кримінального провадження по суті згідно з правилами, визначеними § 3 Глави 28 КПК.

Оцінюючи доводи захисника в частині того, що у цьому випадку до суду мали бути направлені не обвинувальні акти, а клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 503 КПК кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

При цьому частиною другою статті 503 КПК визначено, що у разі якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Суд враховує, що абзацом другим частини четвертої статті 291 КПК визначено, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Згідно з частиною першою статті 362 КПК якщо під час судового розгляду будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжує судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням відомостей, які викладені у обвинувальних актах, суд позбавлений можливості перевірити дотримання приписів кримінально-процесуального закону щодо порядку здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, наведені приписи кримінально-процесуального закону уповноважують суд змінити порядок судового розгляду в разі встановлення обставин, що свідчать про наявність правових підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним суд також вважає передчасними посилання захисника обвинуваченого на невірність правової кваліфікації його діяння з огляду на неосудність обвинуваченого. Зокрема, такі питання суд вправі вирішувати лише під час судового розгляду, а не на стадії підготовчого судового засідання.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що правові підстави для повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінально-процесуального закону відсутні.

Суд також вважає, що правові підстави для прийняття будь-яких інших рішень, передбачених частиною третьою статті 314 КПК, тобто для затвердження угоди, закриття кримінального провадження чи направлення обвинувального акта до іншого суду відсутні. Натомість з наданого суду обвинувального акта убачається, що кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, а тому його необхідно призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини другої статті 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Суд враховує, що клопотання про здійснення судового розгляду кримінального провадження колегіальним судом стороною захисту (обвинуваченими) заявлене не було. А тому, відповідно до частини першої статті 31 КПК розгляд кримінального провадження необхідно здійснювати суддею одноособово.

Відповідно до речення першого частини другої статті 27 КПК кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.

Згідно з реченням третІм частини другої статті 27 КПК слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого у клопотанні про повернення обвинувального акту здійснив посилання на те, що його підзахисний вчинив інкриміновані йому діяння у стані неосудності, тобто у зв`язку з психічним захворюванням. Суд вище зазначив, що такі твердження сторони захисту мають бути оцінені у судовому засіданні під час судового розгляду. Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що чинне кримінально-процесуальне законодавство не містить легального визначення «таємниці, що охороняється законом», а тому дана норма є бланкетною.

Частиною першою статті 286 Цивільного кодексу України регламентовано, що фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Зі змісту статті 40 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я» випливає, що під «лікарською таємницею» можливо розуміти інформацію, яка стала відома медичним працівникам або іншім особам, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд і результати, інтимну й сімейну сторони життя громадянина.

Вирішуючи питання щодо того, у відкритому чи закритому судовому засіданні слід здійснювати судовий розгляд, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 27 КПК суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі, зокрема, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Згідно з частиною восьмою статті 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон № 1489-III) документи, що містять відомості про стан психічного здоров`я особи та надання їй психіатричної допомоги, повинні зберігатися з додержанням умов, що гарантують конфіденційність цих відомостей.

Зі змісту частини першої статті 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі Закон № 2801-XII) пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Зважаючи на ту обставину, що сторона захисту здійснювала посилання на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому діянь у стані неосудності, тобто у зв`язку з психічним захворюванням, суд вважає, що судовий розгляд клопотання у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення лікарської таємниці. Тому суд дійшов до переконання про необхідність призначення клопотання до судового розгляду у закритому судовому засіданні.

У судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, представника потерпілого, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування. Крім того, учасники судового провадження не заперечували проти здійснення виклику для допиту в судовому засіданні свідків згідно з клопотанням потерпілих. Тому суд вважає, що зазначені свідки також мають бути викликані в судове засідання.

Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстави для задоволення клопотання потерпілих про проведення у кримінальному провадженні судової експертизи, суд вважає за доцільне зауважити, що вище судом наведений перелік питань, які суд уповноважений вирішувати у підготовчому судовому засіданні. На цій стадії вирішення питання щодо наявності правових підстав для проведення судової експертизи передчасне.

Вирішуючи питання щодо поданої позовної заяви, суд враховує таке.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КПК форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Частиною п`ятою статті 128 КПК регламентовано, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до позовної заяви містяться у частині третій статті 175 ЦПК. Зазначеним вимогам поданий позов відповідає. Зважаючи на завдання кримінального судочинства, визначені у статті 2 КПК, суд вважає за доцільне позовну заяву прокурора прийняти до розгляду, надавши обвинуваченим та їхнім захисникам, згідно з приписами статті 178 ЦПК, строк для подання відзиву на подану позовну заяву.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (суддею одноособово) на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115; частиною другою статті 125; частиною третьою статті 15, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2014 за № 0004385 та 13.02.2019 за № 0000364, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 03 квітня 2026 року об 11:00 годині.

У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, свідків відповідно до клопотання потерпілих про допит свідків у кримінальному провадженні.

Позовну заяву потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 прийняти до розгляду.

Надати обвинуваченому ОСОБА_8 та його захиснику строк до 03.04.2026 для подання відзиву на подану позовну заяву.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: