Справа № 583/2880/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000588 від 13.06.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та діє до теперішнього часу. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року 32105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України з 24 лютого 2022 року оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указу Президента України, яка була продовжена та дії до теперішнього часу.

ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним, як солдат запасу, який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26.07.2024 р. за результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до довідки № 2057 був визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

ОСОБА_4 , будучи громадянином України, військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України № 64/2022 Указу «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжено, 13 червня 2025 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від отримання бойової повістки на відправку у складі команди № НОМЕР_1 для несення військової служби, згідно якої ОСОБА_4 був зобов`язаний прибути 13.06.2025 р. о 17.00 год. до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 , яку намагався вручити офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 в присутності стрільця-санітара 2-го відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_4 оголошено зміст повістки, дату та час збору з метою відправки його до військової частини НОМЕР_1 для несення військової служби по мобілізації. Також, останньому роз`яснено наслідки за ухилення від явки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягненні до кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану та оголошеної загальної мобілізації, пов`язаної з агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання вказаної повістки, про що офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 в присутності свідка був складений акт про відмову від отримання повістки.

Знаючи та розуміючи зміст повістки, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час загальної мобілізації, оголошеної 24.02.2022 р. згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію», яка в подальшому продовжувалася та триває до цього часу, а саме в період дії воєнного стану, введеного із 05.30 год. 24.02.2022 р. відповідно до Указу Президента України № 64/2022 Указу «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжено, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 13.06.2025 р. для відправки до команди № НОМЕР_1 , тим самим ухилився від призовну на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 13.06.2025 р. в приміщенні ТЦК ОСОБА_6 озвучив йому, що на 17.00 год. буде відправка і він ( ОСОБА_4 ) має з`явитися до ТЦК на цю годину. Він ( ОСОБА_4 ) повідомив, що не відмовляється служити, однак не може в цей день прийти на відправку за станом здоров`я, бо в нього болить спина. Зібравши вдома всі документи про стан свого здоров`я, він разом з матір`ю 13.06.2025 р прийшов до ТЦК, щоб обґрунтувати причину чому він в цей день не може з`явитися на відправку по мобілізації, і що він не ухиляється і не ховається. Однак ворота ТЦК були зачинені. До нього підійшов чоловік та запитав, чого вони прийшли, та сказав, що його ( ОСОБА_4 ) документи вже передані в поліцію і далі цим буде займатися поліція. І він ( ОСОБА_4 ) з матір`ю пішов додому. Повістки про необхідність явки 13.06.2025 р. на 17 год. до ТЦК для відправки у військову частину йому ( ОСОБА_4 ) не вручали, підпис про ознайомлення зі ст. 336 КК України він не ставив. ВЛК він ( ОСОБА_4 ) пройшов у травні 2024 р., але чомусь висновок датований липнем 2025 р. На ВЛК він скаржився на стан свого здоров`я, показував виписки, однак цього не взяли до уваги. Про право оскаржити висновок ВЛК, порядок і строки його оскарження ніхто не роз`яснював. 13.06.2025 р. у нього вдома працівники поліції проводили обшук, а потім повідомили, що йому необхідно з`явитися до ТЦК. Автомобілем поліції його ( ОСОБА_4 ) відвезли до ТЦК, жодних повісток про явку в ТЦК йому не вручали. В його ( ОСОБА_4 ) присутності акт про відмову від отримання повістки не складався, в кабінеті ТЦК проводився відеозапис, там була дівчина, інших осіб не було, зокрема з групи оповіщення. На даний час у нього ( ОСОБА_4 ) стан здоров`я не покращився.

Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що працює офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 . 05.05.2016 р. ОСОБА_4 після проходження ВЛК був визнаний обмежено придатним до військової служби у військовий час на підставі ст. 74 «в» графи 1 Розклад хвороб Наказу МОЗ № 402 та рішенням призовної комісії переданий з обліку призовників на облік військовозобов`язаних, та з цього часу ОСОБА_4 набув статусу військовозобов`язаного. ОСОБА_4 було видано тимчасове посвідчення замість військового квитка, присвоєно первинне військове звання «солдат» та військово-облікову спеціальність «водій перевезення автомобільним транспортом». Законом України № 3621-ХІ від 21.03.2024 р. зобов`язано громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Згідно довідки ВЛК № 2057 від 26.07.2024 р. та картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 був визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Термін дії рішення цієї ВЛК один рік, тобто до 26.07.2025 року. 13.06.2025 р. ОСОБА_4 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками поліції та було прийнято рішення про призначення його на відправку до підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 навчальний центр). Дії щодо вручення ОСОБА_4 повістки на відправку були зафіксовані на бодікамеру у присутності свідка ОСОБА_7 . В повістці було зазначено, що ОСОБА_4 має з`явитися 13.06.2025 р. о 17.00 год. за адресою АДРЕСА_2 на відправку. Зміст повістки було оголошено ОСОБА_4 . Під час вручення повістки на відправку ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки, у корінці повістки на відправку відмовився ставити свій підпис. Відмову від отримання повістки ОСОБА_4 мотивував небажанням проходити військову службу за станом здоров`я. ОСОБА_4 було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України, свій підпис про те, що його було попереджено, ОСОБА_4 також відмовився ставити. 13.06.2025 р. о 17.00 год. ОСОБА_4 не з`явився на збірний пункт 13.06.2025 р. о 17.00 год. був сформований поіменний список на відправку з тих, хто отримав повістку та з`явився до збірного пункту. Так як ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки на відправку та 13.06.2025 р. о 17.00 год. не з`явився на збірний пункт, то він не був включений до поіменного списку. Причини неявки на збірний пункт для відправки ОСОБА_4 не повідомив і документів про хворобу чи інші поважні причини неприбуття не надав. Документи щодо ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації були передані в цей же день до Національної поліції.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона працює у 2 відділенні взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . 13.06.2025 р. вона була присутня під час врученні ОСОБА_4 бойової повістки офіцером мобілізаційного відділу - ОСОБА_6 , під час якої ОСОБА_4 відмовився від її отримання. Її запросили бути присутньою для здійснення відеофіксації події. ОСОБА_4 було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України. Після того, як ОСОБА_4 було попереджено про наслідки відмови, відео зйомка закінчилася. В акті про відмову ОСОБА_4 від отримання повістки від 13.06.2025 р. стоїть її ( ОСОБА_7 ) підпис.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підтверджується також письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ксерокопії паспорта № 004447588 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України (а.с. 91).

Повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4408 від 19.06.2025 р. про кримінальне правопорушення, в якому зазначено, що 13.06.2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_4 не прибув за отриманою ним повісткою на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини (а.с. 74).

Копією картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 26 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 встановлено діагноз: вроджена вада серця, двостулковий аортальний клапан, мінімальна аортальна недостатність, функціонуюче створне вікно, невелика недостатність мітрального і трикуспідального клапанів, остеохондроз поперекового відділу хребта. Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 75).

Копією довідки № 2057 військово-лікарської комісії від 01.08.2024 р., відповідно до якої проведено медичний огляд солдата запасу ОСОБА_4 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 26 липня 2024 року, діагноз: вроджена вада серця, двостулковий аортальний клапан, мінімальна аортальна недостатність, функціонуюче аортальне вікно, невелика недостатність мітрального і трикуспідального клапанів СН 0 ФК 1, остеохондроз поперекового відділу хребта. На підставі ст. 74б, 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб графи Таблиці додаткових вимог «Б» придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 76).

Копією облікової картки ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 не служив, 05.05.2016 р. комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний обмежено придатним у військовий час, 26.07.2024 р. військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби в ТЦК. Також зазначено, що 12.09.2016 р. ОСОБА_4 видано тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 (а.с. 77).

Копією повістки на відправку № 228, відповідно до якої солдат ОСОБА_4 має з`явитися на 17.00 год. 13.06.2025 р. за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 78).

Копією акту про відмову від отримання повістки від 13.06.2025 р., відповідно до якого офіцер мобілізаційного відділення ОСОБА_6 намагався вручити повістку військовозобов`язаному ОСОБА_4 , ОСОБА_4 відмовився від її отримання у зв`язку з тим, що не бажає. ОСОБА_4 о 09.15 год 13.06.2025 року в усній формі було доведено, що йому необхідно з`явитися на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 13 червня 2025 р. о 17.00 год. Даний акт підписаний свідком ОСОБА_9 (а.с. 55).

Копією журналу вручення бойових повісток військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого ОСОБА_4 13.06.2025 відмовився від отримання повістки на 13.06.2025 р. до команди НОМЕР_1 (а.с. 79).

Копією попередження від 13.06.2025 р., відповідно до якого ОСОБА_4 зроблено попередження про наслідки вчинення правопорушень, передбачених ст. 336, 337 КК України (а.с. 80).

Протоколом огляду речей і документів від 26.06.2025 р. відповідно до якого слідчим СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області в приміщенні службового кабінету було оглянуто оптичний диск, наданий ІНФОРМАЦІЯ_7 від 13.06.2025 р. Під час відкриття оптичного диску за допомогою службового ноутбуку встановлено, що на диску мається файл «NOR_CF26007_000000_20250613_090326_0002» (а.с. 81-84).

Відеозаписом, що міститься на наданому ІНФОРМАЦІЯ_7 оптичному диску у файлі «NOR_CF26007_000000_20250613_090326_0002», відповідно до якого:

13.06.2025 р. о 09:03:26 у приміщенні кабінету, розташованого на другому поверсі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 навпроти камери перебуває ОСОБА_7 , а поряд із нею, за монітором ноутбуку ОСОБА_6 , який з пред`явленим службовим посвідченням, уповноважений здійснювати вручення повісток громадянам на території Охтирського району.

13.06.2025 р. о 09:03:26 у приміщення кабінету, розташованого на другому поверсі ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 , увійшов ОСОБА_4 . В ході розмови ОСОБА_6 повідомив, що ведеться відео зйомка та зазначив, що ОСОБА_4 пройшов комісію 26.07.2024 року та придатний до підрозділів забезпечення, зараз формується військова частина НОМЕР_1 , яка займається охороною об`єктів в тилу. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що сьогодні призначає його на відправку. ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_4 , що відправка відбудеться сьогодні о 17.00 год., повістка виписана, та що ОСОБА_4 необхідно з`явитися на 17.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку у військову частину НОМЕР_1 . ОСОБА_10 відмовився від отримання бойової повістки. ОСОБА_6 запитав про те, по якій причині він відмовляється. ОСОБА_4 відповів: «не бажаю». ОСОБА_6 попередив останнього про кримінальну відповідальність по ст. 336 КК України за ухилення від призову на військову службу. ОСОБА_4 відмовився від підпису в журналі вручення бойових повісток та в попередженні.

13.06.2025 р. о 09:06:01 ОСОБА_4 залишає приміщення кабінету ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 81-84).

Копією довідки про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 517 від 13.06.2025 р., з якого вбачається, що 13.06.2025 р. о 08.43 год. ОСОБА_4 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівником поліції (а.с. 85).

Копією книги запису відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_3 , де під номером 2554 13.06.2025 року записаний ОСОБА_4 (а.с. 86-87).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 відмовився отримати повістку про необхідність прибуття до збірного пункту для відправки з метою проходження військової служби за мобілізацією, та, будучи повідомленим про наслідки такої відмови, без поважних причин у призначену дату до пункту мобілізації не прибув.

Покази свідка ОСОБА_11 про те, що 13.06.2025 р. о 17.00 год. вона разом зі своїм сином ОСОБА_4 з документами про стан здоров`я сина прийшли до військкомату, але їм сказали, що вони можуть бути вільними, і що їх документи вже в поліції, - суд не бере до уваги та вважає їх такими, що дані з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Крім того, такі покази спростовуються інформацією начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 про те, що 13 червня 2025 р. військовозобов`язаний ОСОБА_4 не прибув на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що у нього був відсутній умисел на вчинення кримінального правопорушення, так як він не відмовляється служити, однак у визначений працівниками ТЦК день він не міг прийти на відправку за станом здоров`я.

Однак такі доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Досліджені судом докази доводять, що обвинувачений ОСОБА_4 був повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність з`явитися на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 саме на 17 год. 00хв. 13.06.2025 для подальшого направлення до команди № НОМЕР_1 , але умисно, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не прибув у визначений у повістці день та час до РТЦК та СП, тобто своїми діями ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Крім того, ОСОБА_4 не вчиняв ніяких дій, спрямованих на виконання свого конституційного обов`язку в подальшому після 13.06.2025 р., незважаючи на те, що ні об`єктивних, ні суб`єктивних перешкод для вчинення ним належних дій не було і не встановлено під час судового розгляду.

Отже, поведінка обвинуваченого свідчить про спрямованість його умислу на ухилення від призову на військову службу.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що мобілізація обвинуваченого ОСОБА_4 відбувалась з порушенням процедури, так як бойова повістка обвинуваченому не вручалась, в акті відмови відсутні підписи двох осіб з групи оповіщення, попереднього притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону та мобілізацію не було, та що ОСОБА_4 було незаконно затримано та доставлено в ТЦК, при цьому протокол затримання не складався, права не роз`яснювались, участь захисника не була забезпечена, чим було порушено право обвинуваченого на захист, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Твердження ОСОБА_4 про те, що бойова повістка йому не вручалася, спростовуються показами свідка ОСОБА_7 , копією акту про відмову ОСОБА_4 від отримання повістки від 13.06.2025 р., копією повістки на відправку №228 та відеозаписом, наданим ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до якого працівник РТЦК ОСОБА_6 в кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив обвинуваченому ОСОБА_4 , що відправка відбудеться 13.06.2025 р. о 17.00 год., і що повістка виписана, та йому ( ОСОБА_4 ) необхідно з`явитися на 17.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку у військову частину НОМЕР_1 , однак ОСОБА_10 відмовився від отримання бойової повістки, на запитання ОСОБА_6 про те, по якій причині він відмовляється, ОСОБА_4 відповів: «Не бажаю».

Відсутність в акті про відмову від отримання повістки підпису двох осіб з групи оповіщення, про що наголошує сторона захисту, не спростовує факту відмови ОСОБА_4 від отримання бойової повістки, так як факт відмови ОСОБА_4 від отримання бойової повістки підтверджується показами свідка ОСОБА_7 та відеозаписом, здійсненим ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівником поліції, що підтверджується копією довідки про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 517 від 13.06.2025 р. Обвинуваченим ОСОБА_4 не надано відомостей про те, що він звертався в установленому законом порядку щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб поліції та ТЦК.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_4 не має статусу військовослужбовця, так як військовий квиток у нього відсутній, - суд не бере до уваги.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній станом 05.05.2016 р.) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними для військової служби в мирний час.

Відповідно до ч.9 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на районні (міські) військові комісаріати покладається обов`язок зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадан, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час.

З копії облікової картки ОСОБА_4 вбачається, що 05.05.2016 р. ОСОБА_4 після проходження ВЛК був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у військовий час на підставі ст. 74 «в» графи 1 Розклад хвороб Наказу МОЗ № 402, та рішенням призовної комісії переданий з обліку призовників на облік військовозобов`язаних. Таким чином, з 05.05.2016 р. ОСОБА_4 набув статусу військовозобов`язаного.

Законом України № 3621-ХІ від 21.03.2024 р. зобов`язано громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 26 липня 2024 року ОСОБА_4 на підставі ст. 74б, 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб графи Таблиці додаткових вимог «Б» визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Доводи сторони захисту про те, що висновок ВЛК є недійсним, оскільки пройшов річний строк його дії, та у зв`язку з неповнотою медичного дослідження стану здоров`я ОСОБА_4 , - не знайшли свого підтвердження.

26 липня 2024 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 13.06.2025 р. ОСОБА_4 відмовився отримати повістку про необхідність прибуття до збірного пункту для відправки з метою проходження військової служби за мобілізацією, та, будучи повідомленим про наслідки такої відмови, без поважних причин у призначену дату - 13.06.2025 р. до пункту мобілізації не прибув. Таким чином, до моменту відправки ОСОБА_4 до військової частини висновок ВЛК був чинним.

У матеріалах кримінального провадження наявна копія картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 26 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби, при цьому в картці міститься підпис ОСОБА_4 про те, що інформація про стан його здоров`я надана ним в повному обсязі.

Також, ОСОБА_4 у разі наявності, на його думку, сумніву щодо правильності висновку ВЛК щодо придатності до військової служби, мав право, відповідно до п. п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку, однак він цим правом не скористався.

Водночас слід зазначити, що судовий контроль за рішеннями ВЛК здійснюється в межах компетенції адміністративних судів, а не судів загальної юрисдикції. Саме адміністративні суди, не підміняючи собою ВЛК та самостійно не визначаючи ступінь втрати працездатності, придатності до військової служби, а також причинного зв`язку хвороби з проходженням військової служби, мають право: оцінювати повноту й об`єктивність проведеного медичного огляду та встановлення причинного зв`язку захворювання; перевірити дотримання процедури проведення медичного огляду та прийняття рішення ВЛК; аналізувати наявність усіх необхідних документів, на підставі яких приймалося рішення; у випадку встановлення недоліків у процедурі проведення медичного огляду або прийняття рішення ВЛК, визнавати незаконною та скасовувати постанови ВЛК із зобов`язанням провести повторний медичний огляд.

Отже, досліджені судом докази підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаним та маючи об`єктивну можливість прибути у визначений час 13.06.2025 р. на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправлення на проходження військової служби за мобілізацією, 13.06.2025 р. не прибув на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом.

Такі його дії суд кваліфікує за ст. 336 КК України, так як він вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має молодий вік.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винного, суд вважає, зваживши на роль кари як мети покарання, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду така міра покарання є співмірною з вчиненим ним кримінальним правопорушенням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України захист незалежності та територіальної цілісності держави набув особливого значення для кожного громадянина та має забезпечуватися всіма можливими засобами. Наслідки ухилення осіб від військової служби в цих умовах через призначене їм покарання мають досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2024 року (справа № 669/398/23, провадження № 51-6954км23).

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1