ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/53/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року, -

Встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охримівці Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого, востаннє:

- 18.06.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 10.03.2022 Збаразьким районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком 5 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки на підставі вироку від 18.06.2021 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 186 КК,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_8 зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту його затримання, тобто з 14 серпня 2025 року по дату винесення вироку включно, тобто по 24 вересня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 21 листопада 2025 року.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на даний час скасований не був.

Встановлено, що 14.08.2025 близько 10:45 год у ОСОБА_8 , раніше судимого за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які в установленому порядку не знята та не погашена, який перебував у приміщенні магазину «Сім-23» в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Клевер-сторс», що по вул. Тролейбусна, буд. 8А у м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, раніше судимий ОСОБА_8 , перебуваючи 14.08.2025 близько 10:45 год у приміщенні магазину «Сім-23», що по вул. Тролейбусна, буд. 8А у м. Тернополі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, взяв із полиць торгових стелажів вказаного магазину належні ТОВ «Клевер сторс» 2 упакування із «LED» лампою «Іскра» 60 Вт Е14 вартістю 20 гривень 46 копійок за одне упакування, 2 залізні банки напою слабоалкогольного енергетичного «Рево Манго» 8,5 % об`ємом 0,5 л вартістю 38 гривень 82 копійки за одну банку, 2 залізні банки напою слабоалкогольного «Смак ром-кола» 8% об`ємом 0,5 л вартістю 34 гривень 31 копійки за одну банку, залізну банку напою слабоалкогольного «Смак бренді кола» 8% об`ємом 0,5 л вартістю 34 гривень 31 копійки, 2 упакування плавленого сиру «Cheddario» 70 гр вартістю 17 гривень 09 копійок за одне упакування, упакування гомілок «курячих» ваг. вартістю 114 гривень 39 копійок та упакування балику «традиційного» ваг. вартістю 80 гривень 09 копійок, після чого попрямував до касової зони вказаного магазину, де сховав у пакет, який тримав у руках, вказані товарно-матеріальні цінності.

В подальшому, не маючи наміру розрахуватися за вище вказаний товар, відійшов від касової зони та попрямував у сторону виходу із магазину «Сім-23», однак в цей момент був помічений працівником даного магазину та з метою утримання викраденого товару ОСОБА_8 , розуміючи, що його незаконні дії викрито, вибіг із викраденими товарно-матеріальними цінностями та почав бігти з місця вчинення злочину, проте був зупинений працівником магазину.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте його не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати щодо нього іспитовий строк.

Вказані вимоги мотивує тим, що він щиро кається, а злочин вчинив, щоб його не забрали на полігон.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника обвинуваченого, який просить задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, прокурора, що вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими та ніким із учасників не оспорюються, а отже в апеляційному порядку не переглядаються.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненим злочинам та особі обвинуваченого, необхідна й достатня для його виправлення та попередження нових правопорушень.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції вірно було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання ним вини, щире каяття, відсутність обставин, що б обтяжували покарання.

Разом з тим, судом було враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, а тому прийшов до вірного переконання за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Також, встановивши наявність й пом`якшуючих обставин, суд прийшов до переконання про можливість призначення покарання ОСОБА_8 зазначеного виду на термін менше мінімального передбаченого санкцією статті обвнувачення.

При цьому, суд врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші конкретні обставини справи, не встановив таких обставин, що вказували б про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, а отже не знайшов підстав для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, і з таким рішенням суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 неможливе без його ізоляції від суспільства, правильно призначив покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті обвинувачення та визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі, оскільки з врахуванням даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин кримінального провадження саме таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно визначено вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням ст.69 КК України, а отже не вбачає підстав для зміни в цій частині вироку суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді