Справа №295/2390/26
УХВАЛА

12.02.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, внесене в кримінальному провадженні за №0000094 від 10.02.2026 та додані до нього матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , у якому послався на те, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000094 від 10.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 лютого 2026 року близько 08 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Nissan Zero», державний номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав до зупинки громадського транспорту, розташованої у селищі Новогуйвинське по вулиці Дружби Народів Житомирського району Житомирської області, де у той час перебували громадяни, які очікували громадський транспорт. Зупинивши автомобіль та відкривши переднє пасажирське вікно, ОСОБА_5 звернувся до присутніх із пропозицією сісти до його автомобіля з метою перевезення до міста Житомир, однак зазначена пропозиція була проігнорована та відхилена громадянами. Після цього у ОСОБА_5 , який вийшов з автомобіля, на ґрунті незадоволення відмовою та ігноруванням з боку оточуючих, виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у вищевказаний день, час та місці почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу громадян, принижуючи їх честь і гідність та демонструючи зневагу до загальноприйнятих правил поведінки у громадських місцях. На зауваження одного з громадян щодо неприпустимості такої поведінки ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи публічний характер своїх дій, які супроводжувалися особливою зухвалістю, з метою самоствердження та демонстрації зневаги до оточуючих, підійшов до свого автомобіля, звідки дістав предмет, зовні схожий на автоматичну вогнепальну зброю (автомат Калашнікова), після чого, утримуючи вказаний предмет у руках, спрямував його ствол у бік громадян, які перебували на зупинці, чим створив реальну загрозу їх життю та здоров`ю, викликав у присутніх обґрунтований страх та дестабілізував громадський порядок. У подальшому у вказану ситуацію втрутився громадянин ОСОБА_8 , який також перебував на зупинці громадського транспорту та намагався припинити протиправні дії ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній спрямував ствол предмета, схожого на автомат, у бік ОСОБА_8 та почав наближатися до нього, після чого, переклавши вказаний предмет у ліву руку, підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому один удар правою рукою в область тулуба, внаслідок чого ОСОБА_8 впав на землю, чим було заподіяно фізичний біль та створено реальну небезпеку для його здоров`я. Після вчинення зазначених дій ОСОБА_5 сів до автомобіля та з місця події зник.

Таким чином, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

10.02.2026 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом-повідомленням на лінію 102 про вчинене кримінальне правопорушення ЄО №2646 від ОСОБА_9 від 10.02.2026; протоколом огляду місця події біля зупинки громадського транспорту за координатами 50.2022287, 28.6876011, на перехресті вулиць Моторна та Дружби Народів у с-щі Новогуйвинське, Житомирського району Житомирської області від 10.02.2026; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 10.02.2026; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 10.02.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.02.2026; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим від 10.02.2026; протоколом пред`явлення речей (фотознімків) для впізнання з потерпілим ОСОБА_8 від 10.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.02.2026; протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 від 10.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2026; протоколом затримання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 208 КПК України від 10.02.2026; повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України від 10.02.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.02.2026; протоколом обшуку автомобіля марки «Nissan Zero», державний номерний знак НОМЕР_1 від 10.02.2026; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи те, що усі свідки є місцевими мешканцями с-ща Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області, зазначена обставина створює об`єктивні передумови для здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків та потерпілого шляхом умовлянь, психологічного тиску, схиляння до надання неправдивих показань, узгодження позицій або відмови від надання показань.

В обґрунтування ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи , що раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за аналогічною статтею, що свідчить про зниження у нього самоконтролю, критичної оцінки власних дій та схильність до агресивної, імпульсивної поведінки, а тому існує реальна ймовірність повторення агресивних дій, у тому числі насильницького характеру, у разі перебування підозрюваного на волі.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, просив обрати домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважає ризики не доведеними, вказав, що підозрюваний потребує лікування, а тому просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 10.02.2026 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України..

10.02.2026 о 10-30 год. ОСОБА_5 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України, що підтверджується змістом протоколу затримання.

10.02.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, громадянин України, офіційно не працює, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника, що ризики не доведені, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами та встановленими обставинами, які слідчий суддя визнає достатніми на даній стадії досудового розслідування. Крім того, жодних доказів в обґрунтування позиції захисником надано не було.

Будь-які медичні висновки про неможливість утримання ОСОБА_5 за станом його здоров`я в умовах слідчого ізолятору відсутні.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушень, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Розмір застави не визначається слідчим суддею в силу ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненому з погрозою застосування насильства.

В силу приписів ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.04.2026, без визначення розміру застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання з 10-30 год. 10.02.2026.

Строк дії ухвали встановити до 09 квітня 2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1