Провадження №1-кс/127/5675/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000156 від 06.03.2026, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зі змісту клопотання слідує, що до Вінницького міського суду Вінницької області направлено за територіальною підсудністю для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дію якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом президента України № 14366 від 12.01.2026 до 05 години 30 хвилин 04.05.2026.

Так, 05 березня 2026 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «Привокзальний» по вул. Гетьмана Пікуса у м. Вінниці, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 , маючи корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом відкритого викрадення, побачили раніше їм невідомого ОСОБА_7 , який тримав у руках пластиковий кейс з шуруповертом марки «Makita».

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, під час спільного перебування з потерпілим на території вказаного ринку між ними виник словесний конфлікт.

Після цього, з метою подолання можливого опору потерпілого та реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 удар кулаком у ділянку нижньої щелепи, внаслідок чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_6 наніс потерпілому удар ногою.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій для потерпілого та інших осіб, користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , відкрито заволоділи належним йому майном, а саме: телефоном торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi 15C», в корпусі чорного кольору, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартість якого відповідно до висновку експерта № 37526-21 становить 4 054 гривні; павербанком чорного кольору; шурупокрутом торгової марки «Makita» моделі «DF331D» (24V, 5Ah, Li-Ion) в корпусі чорно-зеленого кольору в комплекті з двома літій-іонними акумуляторами 24V/5.0Ah, зарядним пристроєм в пластиковому кейсі, вартість якого відповідно до висновку експерта № 414/26-21, становить 642,15 гривень.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму у відповідності до висновків експертів 4696,15 гривень.

У вчиненні кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, громадянин України, українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12.06.2013 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 06.05.2015 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень;

- 16.11.2017 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 10.09.2025 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки;

- 10.09.2025 Вінницьким міським судом за ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження закрито в силу п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

07.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану.

30.04.2026 ОСОБА_4 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, прокурор в клопотанні вказує, що вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами впізнання особи за фотознімками за участі свідків, протоколами огляду документів-відеозаписів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області 09.03.2026 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 5 травня 2026 року.

Разом з тим, прокурор вказує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, не відпали, а продовжують існувати, зокрема:

- перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки останній не має місця реєстрації на території України та розуміє яка міра покарання йому загрожує (позбавлення волі), у разі визнання його винним;

- вчинити інший злочин, оскільки обвинувачений неодноразово засуджувався і знову вчинив новий, умисний, майновий злочин, крім того обвинувачений не має законних джерел доходу, окрім як вчинення злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор вважає за доцільне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе запобігти доведеним ризикам.

Враховуючи вище наведене, прокурор просив суд, продовжити застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримав та просив задовольнити, оскільки, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог клопотання, оскільки вважає, що ризиків передбачених ст. 177 КПК України не має, крім того обвинувачений визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а тому просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, пояснив, що не має наміру переховуватись, а тому просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2026 року (справа №127/7544/26) застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 22:32 год. 05 травня 2026 року.

За наслідками досудового розслідування слідчим складено та прокурором 30.04.2026 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000156 від 06.03.2026, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Вказаний обвинувальний акт спрямовано до Вінницького міського суду Вінницької області 01.05.2026 для розгляду по суті.

При цьому, підготовче судове засідання по даній справі не призначено, у зв`язку з чим, виникла необхідність у зверненні з клопотанням до слідчого судді про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Оскільки підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області не призначено, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано до 22:32 год. 05 травня 2026 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків, як можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують подальше тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 липня 2026 року (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 липня 2026 року (включно).

Ухвала про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діє до 02 липня 2026 року (включно).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: