УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 344/6415/22

провадження № 51 - 3688 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 25 січня 2024 року,

встановив:

За вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України (далі- КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Відповідно до ст.72 КК зараховано ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 20 грудня 2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 січня 2024 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 поза межами строку на касаційне оскарження (12 лютого 2026 року) звернулася із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена щодо ОСОБА_5 25 січня 2024 року, тобто останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 26 квітня 2024 року.

12 лютого 2026 року захисник ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 , тобто звернулася до Верховного Суду поза межами строку на касаційне оскарження.

Порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, захисник вказує, що її підзахисний ОСОБА_5 не був обізнаний про порядок та строки подання касаційної скарги. Лише після отримання доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 11 лютого 2026 року, під час конференційного побачення йому стало відомо про відповідний порядок подання касаційної скарги.

Звертаючись з касаційною скаргою, захисник зазначила, що таку підставу вважає належною для поновлення їй строку на касаційне оскарження судових рішень.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не містить обґрунтованих підстав для цього, а наведена нею причина такого пропуску, не є поважною. Слід зазначити, що вступ у справу іншого захисника не може розглядатися як достатня підстава для поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 25 січня 2024 року стосовно ОСОБА_5 .

Повернути касаційну скаргу захиснику ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3