Справа № 297/2159/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у спеціальному судовому провадженні (in absentia) клопотання представника ТОВ «ГІРНИЧО-ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БРІКОМ» ОСОБА_6 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003656 від 24.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2023 року до Берегівського районного суду Закарпатської області із Закарпатського апеляційного суду надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003656 від 24.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30.10.2023 року у кримінальному провадженні призначено підготовче засідання.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.02.2024 року у даному кримінальному провадженні клопотання прокурора задоволено та призначено здійснювати спеціальне судове провадження (in absentia).

25 лютого 2026 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано клопотання представника ТОВ «ГІРНИЧО-ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БРІКОМ» ОСОБА_6 про скасування арешту на нерухоме майно товариства, накладеного ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.10.2024 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що не отримував вказане клопотання, тому вважав за доцільне повернути клопотання про скасування арешту на майно заявнику.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не вважав за доцільне повертати вказане лопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив повернути клопотання про скасування арешту на майно.

Представник потерпілого ТОВ «Закарпатполіметали» арбітражний керуючий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про проведення даного судового засідання без його участі, у вирішенні питань покладається на позицію прокурора, який бере участь у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та перевіривши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, згідно з ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як зазначено у пункті 1 частини 1 статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

На необхідність розгляду справ «судом, встановленим законом» в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово звертав увагу в своїх прецедентних рішеннях Європейський суд з прав людини (у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, у справі «Коем та інші проти Бельгії» (Coeme and Others v. Belgium), заява №№ 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, у справі Кембелл і Фелл проти Сполученого Королівства від 28.06.1984 р., у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07. 2006 р., у справі «Верітас проти України» від 13.11.2008 р.), зазначаючи, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Безпосередньо в рішеннях у справі «Сокуренко і Стригун проти України» та у справі «Верітас проти України» Європейським судом з прав людини було визнано перевищення повноважень Верховним Судом України при прийнятті процесуального рішення в ході розгляду конкретної справи.

В рішеннях ЄСПЛ у справах «Дія-97проти України» (від 21.10.2010 р.), «Гожелік та інші проти Польщі», «Гудвін проти Сполученого Королівства» Суд зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм.

Відповідно до ст. 9 ч. 5 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, враховуючи вищенаведене, зокрема недодержання заявником вимог щодо подання до суду клопотання про скасування арешту на майно, зокрема відсутність у клопотанні відомостей щодо всіх учасників кримінального провадження, що в свою чергу порушує права змагальності сторін, суд приходить до висновку, що клопотання представника ТОВ «ГІРНИЧО-ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БРІКОМ» ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 350, ч. 2 ст. 376, ст.ст. 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ТОВ «ГІРНИЧО-ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БРІКОМ» ОСОБА_6 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003656 від 24.11.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України повернути представнику ТОВ «ГІРНИЧО-ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БРІКОМ» ОСОБА_6 без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10