Справа №619/4800/25
Провадження № 1-кп/638/1144/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова колегією у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001017 від 30.10.2024 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадженя.

Обвинувачений, підтриманий захисником, заявив в судовому засіданні клопотання про зміну обраного запобіжного йому запобіжного заходу на домашній арешт або визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

В обгрунтування клопотання сторона захисту посилалася на те, що з моменту постановлення ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою минув місяць. На підтвердження своїх клопотань про продовження строку тримання під вартою прокурором не надано жодного доказу, що обвинувачений має на меті переховуватися від суду. Заява про можливість скоєння іншого кримінального правопорушення є також не підтвердженою. Також, звернуто увагу на те, що ухвала на підставі якої обвинувачений тримається під вартою не враховує його соціальних зв`язків, а саме: наявність таких, що хворіють неповнолітньої доньки та дружини, матері похилого віку. Не враховано в ухвалі того, що ОСОБА_7 є доцентом, кандидатом економічних наук, має педагогічний стаж понад 20 років у вищому навчальному закладі, понад 15 наукових праць в Україні та за кордоном, що обгрунтовує необхідність продовження наукової роботи обвинуваченим. При продовженні строку тримання під вартою не враховано погіршення морально-психологічного стану та ментального здоров`я обвинуаченого внаслідок утримання в слідчих ізоляторах з 2024 року та наявність серцево-судинних захворювань та загострення останніх, а також наявність практики судів із застосування до обвинувачених за ч. 2 ст. 111 КК України запобіжних заходів, вказаних в клопотанні. Крім того, до обвинувачених у вчинені аналогічних за тяжкістю кримінальних правопорушень, зокрема за ст. 115 КК України умисне вбивство, судами застосовується інші види запобіжних заходів крім тримання під вартою.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, на підставі ст. 201 КПК України, має право через тридцять днів з дня постановлення ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

При цьому ч. 3 ст. 201 КПК України вимагає щоб до клопотання, крім іншого, були додані копії матеріалів, якими обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Ухвалою від 05.03.2026 Шевченківським районним судом міста Харкова в даному кримінальному провадженні продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» до 03.05.2026. При цьому колегією суддів констатовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховування обвинуваченим від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія посилалася на наявність підозри щодо скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду інформаційній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану. Так, в період з 16.07.2024 по 06.11.2024 ОСОБА_7 неодноразово передав представнику іноземної держави інформацію, що шкодить безпеці України.

Обґрунтованість підозри було встановлено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.11.2024, що набрала законної сили 14.11.2024.

При постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд виходив з того, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення» (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994).

Обставинами, які свідчили на час постановлення ухвали 05.03.2026 і свідчать наразі про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, й те, що ризики ці не зменшилися та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою є дані про особу обвинуваченого, який неодноразово в період з 16.07.2024 по 06.11.2024 скоїв дії через які обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. При цьому наявні у обвинуваченого соціальні зв`язки (неповнолітня донька, дружина і мати похилого віку) не завадили скоєнню останнім інкримінованих йому діям. Згідно власноруч написаного обвинуваченим клопотання від 25.08.2025, він скоїв дії ці за допомогою мережі інтернет. Крім того, як визнав сам обвинувачений, ним передавалася громадянину рф інформація про місцезнаходження військових центру реабілітації останніх, що в свою чергу, крім іншого, в умовах збройної агресії рф проти України могло загрожувати життю та здоров`ю необмеженого кола осіб.

Наявність у обвинуваченого наукового звання, значного педагогічного стажу та наукових праць не спростовує вищевстановлених обставин. Більше того, названий статус та стаж роботи висувають більш високі вимоги до поведінки обвинуваченого та його вчинків (п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачає звільнення працівника, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи), тим більш в умовах війни, що обвинувачений не міг не усвідомлювати в силу своєї освіти і роботи. Разом з тим це не стало стримуючим фактором при скоєнні дій, що стали підставою для обґрунтованої підозри у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Судовий розгляд з об`єктивних причин наразі не закінчено, вищезазначені ризики існують.

Як передбачено ч.ч. 1, 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених статтями 109-114-2, 258 - 258-6-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

За результатами дослідження обставин, передбачених ст. 178 КПК України суд констатує, що належних доказів, які б підтвердили зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу, неможливість застосування до обвинуваченого за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою наразі стороною захисту не надано, а судом не встановлено.

Клопотання подане ОСОБА_7 зводиться до переоцінки ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 05.03.2026 про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, що є компетенцією суду апеляційної інстанції.

За встановлених обставин, зокрема здійснення дій, які інкримінуються обвинуваченому за допомогою інтернет-зв`язку та неодноразовість таких дій, колегія суддів вважає, що наразі відсутні підстави вважати, що альтернативний запобіжний захід у виді застави чи іншій вид запобіжного заходу зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про зміну обраного йому запобіжного заходу в тому числі шляхом визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26 32, 34, 183, 193-194, 331, 371-372, 392, 394 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3