Справа № 468/326/26
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

17.02.2026 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням дізнавача по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про допит потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 року до суду надійшло клопотання дізнавача СД Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за фактом спричинення потерпілому тілесних ушкоджень застосуванням до нього балону з газом дратівливої дії, про допит малолітнього потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні.

Клопотання обґрунтоване тим, що, на думку сторони обвинувачення, існує винятковий випадок, який дає підстави для допиту потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні, оскільки існує загроза впливу на повноту та достовірність його показань з боку заінтересованих осіб. Крім того допит малолітнього потерпілого в судовому засіданні під час судового розгляду за участі судді, секретаря судового засідання, прокурора тощо може негативно вплинути на його бажання давати показання.

Відповідно до ст. 3 КПК України завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання слідує, що подія кримінального правопорушення відбулась 29.08.2025 року в м. Миколаєві Миколаївської області, законний представник потерпілої звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївської області. Натомість клопотання та долучені до нього матеріали не містять опису фактичних та правових підстав здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадження дізнавачем СД Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області без дотримання встановлених ч.11 ст. 216, ч.1 ст. 218 КПК України правил підслідності. При цьому докази зібрані з порушенням правил підслідності можуть бути визнані недопустимими, а, отже, і допит малолітнього потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні за таких обставин не є виправданим та пропорційним між його інтересами та інтересами досудового розслідування.

Також з матеріалів клопотання слідує, що органу досудового розслідування однозначно відома особа, яка допустила відповідну протиправну поведінку, проте їй не повідомлено про підозру та відповідний допит потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні планується провести без залучення сторони захисту.

Така можливість допускається ст. 225 КПК України, разом з тим в такому разі відповідно до ч.4 ст. 225 КПК України такий факт може бути достатньою підставою для допиту потерпілого повторно в ході судового провадження.

При цьому варто також зауважити, що оскільки вказане кримінальне провадження стосується справи приватного обвинувачення, то участь потерпілого у судовому розгляді такого провадження є обов`язковим.

За такого, допит потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні за викладених обставин може спричинити прямо протилежний ефект, а саме те, що малолітній потерпілий буде допитаний в судовому засіданні фактично двічі (на досудовому розслідуванні та в судовому розгляді), що якраз і може шкідливо вплинути на його психоемоційний стан.

З аналізу ст. 225 КПК України слідує, що допит потерпілого та свідка під час досудового розслідування в судовому засіданні є правом, а не обов`язком слідчого судді та може бути проведений лише у виключних випадках, коли наявні істотні та виключні обставини, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність їх показань.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.06.2020 року по справі №310/1098/18 показання, надані потерпілими слідчому судді під час досудового розслідування, за відсутності підстав для проведення допиту у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, є недопустимим доказами, які не можуть бути покладені в основу вироку.

При цьому як на виняткові підстави для проведення допиту потерпілого слідчим суддею на досудовому розслідування дізнавач посилається на можливість впливу на повноту та достовірність показань потерпілого з боку заінтересованих осіб, в тому числі фігуранта правопорушення. Проте з матеріалів клопотання слідує, що вказана особа з потерпілим не знайомі взагалі, крім того саму подію бачили і інші особи.

Також в клопотанні взагалі не вказані причини, за яких сторона обвинувачення бажає допитати малолітнього потерпілого за участі слідчого судді не безпосередньо після події, а більше ніж через п`ять місяців після самої події.

Крім того є необґрунтованою позиція сторони обвинувачення щодо того, що допит потерпілого за участі слідчого судді на стадії досудового розслідування будь-яким чином за своєю процедурою відрізняється від такого допиту судом на стадії судового розгляду, оскільки вони однакові як за процедурою, так і за колом учасників (суддя чи слідчий суддя, секретар судового засідання, прокурор тощо).

Також відсутні правові підстави для висновку, що відповідний допит малолітнього потерпілого в дистанційному режимі із застосуванням моделі Барнахус можливий тільки на стадії досудового розслідування за ст. 225, 232 КПК України.

Такий дистанційний допит малолітнього потерпілого в ході судового розгляду, в тому числі і із застосуванням моделі Барнахус прямо передбачений положеннями ч.1 ст. 336, ч.4 ст. 354 КПК України, що додатково вказує на недоцільність зі спливом значного періоду в часі допиту малолітнього потерпілого на досудовому розслідуванні за участі слідчого судді до початку судового розгляду.

Комплекс описаних вище обставин з врахуванням верховенства права свідчить про непропорційність обсягу втручання у життя малолітнього потерпілого інтересам досудового розслідування та що подібний допит за вказаних обставин не тільки не досягне бажаного стороною обвинувачення результату, а навпаки матиме прямо протилежний ефект необхідність його повторного допиту в суді в ході судового розгляду.

Отже, клопотання сторони обвинувачення не містить зазначення істотних та виключних обставин, що можуть унеможливити допит потерпілого в суді або вплинути на повноту чи достовірність його показань в ході судового розгляду, а також у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, внаслідок чого сторона захисту позбавлена можливості взяти участь у допиті потерпілого, що зі значною долею вірогідності зумовить його повторний допит в суді, а також непропорційності відповідного втручання в його життя, тому, на переконання слідчого судді, на даний час відсутні підстави для проведення допиту потерпілого під час досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України в судовому засіданні.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 225, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача по кримінальному провадженню №0000263 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, про допит потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні - відмовити.

Слідчий суддя: