У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000354, за апеляційною скаргою начальника Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 травня 2025 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

про повернення обвинувального акту прокурору,

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представник потерпілого - ОСОБА_12 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 травня 2025 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000354, внесеному до ЄРДР 09.12.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 для усунення виявлених недоліків у розумний строк.

Відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 від 12.04.2024 р. про визнання автомобіля та ключів від нього речовими доказами.

Відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_11 про визнання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_15 від 17.04.2024 р. такою, що не відповідає вимогам ст. 233 КПК України.

Відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 від 05.02.2024 р. про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 про скасування постанови старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 від 12.02.2024 р. про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_11 про скасування постанови прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 04.09.2024 р. про повідомлення учасників кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, в частині повернення обвинувального акта, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в повній мірі відповідає вимогам, зазначеним у ст. 291 КПК України, та суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вийшов за рамки вимог ч. 3 ст. 314 КПК України та помилково дійшов висновку про повернення обвинувального акту.

Вказує, що обвинувальний акт містить відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Обвинувальний акт містить інформацію про розмір заподіяної шкоди кримінальним правопорушенням ОСОБА_16 , його скеровано до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди в провадженні № 0000354, позивач ОСОБА_16 . В обвинувальному акті зазначено про потерпілого ОСОБА_16 , оскільки із формулювання обвинувачення вбачається, що протиправні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було вчинено ними саме щодо ОСОБА_16 . Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, чітко визначено яка особа була визнана потерпілою, тобто ОСОБА_16 . Крім того, в судове засідання прибув ОСОБА_16 особисті дані останнього встановлено в ході підготовчого судового засідання та відображено в ухвалі суду від 08.05.2025 р. На думку апелянта, підстави, покладені судом в основу прийнятого рішення, є формальними та не свідчать про наявність таких недоліків обвинувального акта, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000354, внесене до ЄРДР 09 грудня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Дослідивши обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору, оскільки даний обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого ОСОБА_16 (дати та місця народження, місця проживання, громадянства), він не зазначений в обвинувальному акті як потерпілий, тобто вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме: п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги про помилкове повернення судом першої інстанції обвинувального акта прокурору позбавлені підстав.

Так, основне завдання стадії підготовчого судового засідання під час провадження в суді першої інстанції полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень КПК України.

Натомість, однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Виходячи з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування, та повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

З положень ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що в обвинувальному акті обов`язково повинні бути зазначені відомості, визначені в п.п. 1-9 цієї статті КПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які мають імперативний характер, обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство) .

У цьому кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_16 . Проте обвинувальний акт не містить анкетних відомостей потерпілого ОСОБА_16 (дати та місця народження, місця проживання, громадянства), він не зазначений в обвинувальному акті як потерпілий, тобто вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що, як наслідок, у силу приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є прямою безумовною підставою для повернення обвинувального акта та, до того ж, унеможливлює належне призначення кримінального провадження до судового розгляду з урахуванням усього суб`єктного складу учасників судового провадження за обвинувальним актом, який містить істотні невідповідності приписам КПК України та яким, за таких обставин, позбавлений можливості керуватися суд.

Необхідність відображення в остаточному процесуальному документі сторони обвинувачення, сформованому за результатом досудового розслідування, даних, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, не є формальною, неістотною вказівкою, а слугує необхідним елементом відповідності обвинувального акта вимогам закону.

При цьому, КПК України не містить положень, які би давали суду можливість усунення вказаних вище недоліків обвинувального акта, встановлених на стадії підготовчого провадження та пов`язаних із відсутністю в обвинувальному акті всіх його обов`язкових елементів, зокрема, шляхом додаткового встановлення в обвинувальному акті потерпілої особи та зазначення її анкетних даних.

Ураховуючи ж те, що при вирішенні питання щодо повернення обвинувального акта прокурору підлягає дослідженню виключно питання щодо його відповідності вимогам ст. 291 КПК України, то посилання в апеляційній скарзі на дані реєстру матеріалів досудового розслідування та позовної заяви є неспроможними. Оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування не містить усіх анкетних даних потерпілого, визначених у п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України (в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо повних ініціалів, дати та місця народження, громадянства потерпілого). А наведені в позовній заяві відомості не підміняють собою дані, що має містити підсумковий процесуальний документ за результатом закінчення досудового розслідування (обвинувальний акт).

Аргументи ж прокурора, в тому числі щодо проведення судового засідання суду першої інстанції за участю потерпілого, не спростовують факт складання обвинувального акта з порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України та не звужують зміст регламентованих КПК України підстав щодо необхідності його повернення прокурору, у зв`язку з чим не свідчать про помилковість оскаржуваної ухвали.

Водночас слід зазначити, що оскаржувана ухвала не завершує провадження, не є остаточним рішенням за результатами розгляду справи, а власне інститут повернення обвинувального акта стороні обвинувачення й покликаний саме забезпечити усунення недоліків названого підсумкового процесуального документа, встановлених під час підготовчого провадження, з тим, щоб указані недоліки не виникали в ході подальшого здійснення судового провадження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 травня 2025 року, про повернення обвинувального акту прокурору, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Апеляційну скаргу начальника Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3