Справа №127/4846/26
Провадження №1-кс/127/1999/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 23.01.2026,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 , подана в порядку ст. 303 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 23.01.2026 ОСОБА_4 звернувся до Четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький з заявою про вчинення службових кримінальних правопорушень дізнавачем СД відділення поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000126 від 12.08.2025.

Враховуючи, що уповноваженими особами Четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький не внесено відомості до ЄРДР, заявник просить зобов`язати внести відомості до ЄРДР за вищевказаною заявою та почати досудове розслідування.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки в заяві відсутні ознаки кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали скарги, заяви про злочин, встановив наступне.

23.01.2026 ОСОБА_4 звернувся до Четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький з заявою про вчинення службових кримінальних правопорушень дізнавачем СД відділення поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000126 від 12.08.2025.

Зі змісту заяви встановлено, що 08.01.2026 ОСОБА_5 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

15.01.2026 ОСОБА_4 звернувся до дізнавача з клопотанням про надання можливості ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження. Однак дізнавач не розглянув клопотання у 3-денний строк, визначений ст.220 КПК та не повідомив заявника про будь-яке процесуальне рішення.

Вказані дії були предметом судового розгляду, і ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 20.01.2026 (справа №127/1632/26) було визнано протиправну бездіяльність ОСОБА_5 ; встановлено порушення ст.220 КПК України; зобов`язано надати заявнику доступ до матеріалів провадження.

В подальшому 21.01.2026 ухвалою Вінницького міського суду (справа №127/1403/26) було скасовано постанову ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин, ОСОБА_4 вважає, що такі дії дізнавача ОСОБА_5 підпадають під ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ст. 382, ст. 396 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, відомості щодо потерпілої особи або заявника ПІБ. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду. Зокрема в постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 373/18/23 Верховний Суд вказав, що системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора, щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У скарзі заявник порушує питання про внесення відомостей до ЄРДР по факту вчинення кримінальних правопорушень, однак зі змісту заяви слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Фактично вимоги заяви ОСОБА_4 зводяться до незгоди з прийнятим дізнавачем рішенням про закриття та інших дій в межах кримінального провадження № 0000126.

Однак відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

У випадку незгоди з діями дізнавача сторони кримінального провадження можуть звернутись, в порядку ст. 303 КПК України та оскаржити рішення в судовому порядку, що і зроблено заявником.

Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомленні про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що заява ОСОБА_4 не містить об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про наявність обов`язкових ознак злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, суд приходить до переконання, що така заява не потребує внесення до ЄРДР.

За вищевикладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 23.01.2026 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя