Справа № 180/2025/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 р. м. Марганець

Колегія суддів Марганецького міського суду Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Марганець кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, може незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник заперечують проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу і просять суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 22 березня 2026 року.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, довів наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, скоєння іншого злочину а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, не одружений, не має утриманців, тому наявні ризики вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід продовжити термін запобіжного західу у виді утримання під вартою, оскільки більш мякі запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, з метою уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд дійшов висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Доказів того, що обвинувачений не може утримуватись в умовах СІЗО суду не надано.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 17 травня 2026 року.

Продовжити судове засідання у кримінальному провадженні 21 квітня 2026 року об 11-00 год.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 діб з дня проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3