Справа № 991/372/26
Провадження 1-кп/991/4/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого в залі суду ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого у режимі відеоконференції ОСОБА_8

його захисника - адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні залу суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585 від 15 липня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росохи Самбірського р-ну Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сніжинськ, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . Останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Боромля Тростянецького р-ну Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Львів, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Липча Хустського р-ну Закарпатської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_5

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Пустовійтівка Роменського р-ну, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Астрахань російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Острівка Очаківського р-ну Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_10 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_11

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_13 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця с. Великий Житин Рівненського р-ну Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_14 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_15

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженця с. Путивль Путивльського р-ну Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_16 . Останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_16

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшов вищезазначений обвинувальний акт.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2026 року головуючим суддею справи № 991/372/26 (провадження № 1-кп/991/4/26) визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 15 січня 2026 року призначено підготовче судове засідання на 20 січня 2026 року, яке неодноразово відкладалось за клопотанням сторони захисту.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13 лютого 2026 року клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_21 про здійснення судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000585 від 15 липня 2019 року колегіально у складі трьох суддів задоволено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2026 року для розгляду вказаного кримінального провадження визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

13 березня 2026 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, в якому він просить змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід, застосований на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 травня 2024 року у справі № 991/3675/24 (провадження № 1кс/911/3712/24) у вигляді застави в розмірі 908 400 грн. 00 коп. на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн. 00 коп. Частину застави в розмірі 642 160 грн.? внесену за ОСОБА_8 .? повернути заставодавцю ТОВ «ФК «ГАРАНТ МАРКЕТ», .

В обґрунтування своїх вимог вказав, що впродовж 1 року 10 місяців запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не змінювався, в той час як обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду з січня 2026 року. З моменту застосування зазначеного запобіжного заходу обвинуваченим покладені на нього обов`язки виконуються сумлінно та з його сторони відсутні будь-які дії, які б давали підстави вважати, що він може переховуватися від суду чи незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Сторона захисту звертає увагу, що кількість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, за 1 рік і 10 місяців зменшилась з 5-ти до 2-х на сьогодні. Водночас, кількість обов`язків, виконання яких покладено слідчими суддями під час проведення досудового розслідування, зменшилась з 5-ти до 4-х. До того ж, ОСОБА_8 як за період досудового розслідування, так і з моменту передачі обвинувального акту до суду, не вчинив іншого кримінального правопорушення. Сторона захисту послалась також на те, що слідчим суддею ОСОБА_22 підтверджено наявність у ОСОБА_8 постійного місця роботи та місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків на території України, наявність у нього родини та утриманців, що актуально і на сьогодні. Зокрема, ОСОБА_8 дійсно має постійне місце проживання, раніше не судимий, повідомлення про підозру у вчиненні інших злочинів відсутні, має на утриманні 3 малолітніх дітей та матір 1959 року народження. Сторона захисту вважає, що за час судового провадження суд переконався у належній сумлінній поведінці ОСОБА_8 щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Це зайвий раз свідчить як про відсутність ризиків, які дають суду підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити будь-які дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так і про відсутність нових ризиків, які б виправдовували застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень. До того ж, на переконання захисту, сума застави повинна бути оцінена з врахуванням особи обвинуваченого та його активів. Сума застави в 908 400 грн. явно непомірна. Адже дохід ОСОБА_8 з березня 2025 року по лютий 2026 року, після утримання податків і зборів становить - 279 тисяч 926 гривень 49 копійок, що підтверджується довідкою ТОВ «АК ПОЛІССЯ» від 13 березня 2026 року № АК0000008. Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_8 перебуває у шлюбі, утримує дружину, яка перебуває у декретній відпустці, 3 малолітніх дітей та матір 1959 року народження (67 років). Його постійне місце проживання не змінювалось впродовж тривалого часу, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. У ОСОБА_8 відсутні судимості, він дотримується умов застосованого запобіжного заходу та виконує свої процесуальні обов`язки. У ОСОБА_8 немає іншого запобіжного заходу, а ризик продовження чи повторення протиправної поведінки взагалі відсутній.

Позиції учасників кримінального провадження

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 підтримав подане ним клопотання з підстав, викладених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та зазначив, що його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі. Він наголосив, що визначений розмір застави є для нього непосильним, у зв`язку з чим просить його зменшити. Також пояснив, що, незважаючи на те, що заставу було внесено ТОВ "ФК" ГАРАНТ МАРКЕТ", ці кошти підлягають поверненню товариству, однак на даний час він ще нічого не відшкодував.

Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти поданого клопотання, зазначивши, що сторона захисту не навела жодних аргументів, які б свідчили про зміну ризиків щодо обвинуваченого ОСОБА_8 настільки, щоб це давало підстави для зміни запобіжного заходу, зокрема шляхом зменшення розміру застави. Захист, зокрема, посилається на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , однак, на думку сторони обвинувачення, така поведінка забезпечується саме завдяки застосованому запобіжному заходу у вигляді застави та покладеним на нього обов`язкам, строк дії яких регулярно продовжується. Прокурор також зауважила, що є незрозумілим звернення сторони захисту з таким клопотанням через два роки після внесення застави з посиланням на її непомірність, адже протягом усього строку досудового розслідування не надходило жодних звернень щодо зменшення застави ні від сторони захисту, ні від заставодавця. На переконання прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 не навів жодних переконливих доказів на підтвердження існування обов`язку повернути ці кошти заставодавцю, такі твердження є лише спробою обґрунтувати необхідність зміни запобіжного заходу. З огляду на викладене, прокурор просить суд відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Суд, вирішуючи подане клопотання, встановив такі факти та обставини.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 травня 2024 року (справа № 991/3675/24, провадження 1-кс/991/3712/24) до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України (том 3, а.с. 149-160).

В подальшому ухвалами слідчого судді, судді Вищого антикорупційного суду від 11 липня 2024 року, 05 вересня 2024 року, 31 жовтня 2024 року, 19 грудня 2024 року, 14 квітня 2025 року, 11 червня 2025 року, 06 серпня 2025 року, 01 жовтня 2025 року, 26 листопада 2025 року, 22 січня 2026 року продовжувався строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 .

Ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 13 березня 2026 року у справі № 991/372/26 (1-кп/991/4/26) продовжено на два місяці, тобто до 13 травня 2026 року включно, строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 та зі свідками: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а також особами, які вказані в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 , які отримали або мали намір отримати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000585, крім випадків проведення процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотиви та оцінка суду

Запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Частинами 1, 2, 3 ст. 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до Вищого антикорупційного суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, положення статті 201 КПК України вказують тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються його доводи. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У даному конкретному випадку, колегія суддів, попри те, що з часу постановлення попередньої ухвали від 13.03.2026 не пройшов передбачений ч.5 ст. 201 КПК України тридцятиденний строк, вважає за можливе вирішити клопотання сторони захисту, з огляду на те, що вона по суті стосується розміру застосованого запобіжного заходу, тоді як попереднім рішенням суду вирішувалось клопотання в частині продовження строку дії обов`язків, питання щодо яких стороною захисту у даному клопотанні не ставиться.

Відтак, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує, що сторона захисту не виносить на вирішення суду питання наявності/відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень і виходить з того, що ухвалою колегії суддів Вищого антикорупційного суду від 13 березня 2026 року ця обставина перевірена, а тому повторної оцінки вказаному питанню не надає.

У той же час варто наголосити, що запобіжним заходом, застосованим до обвинуваченого ОСОБА_8 , визначена застава, яка є достатньо ефективним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання підозрюваного, обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат. А тому, застава є досить дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого - є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу, в т.ч. в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Сторона захисту наполягала на зменшенні розміру застави, посилаючись на добросовісну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 протягом усього періоду досудового розслідування, міцність та стійкість соціальних зв`язків, а також на істотне зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з перебігом досудового розслідування.

На переконання суду, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави із покладенням відповідних обов`язків відповідає критеріям розумності, пропорційності та необхідності, оскільки забезпечує належну процесуальну поведінку під час судового розгляду. Водночас суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру застави, виходячи з наступного.

Так, під час первісного обрання запобіжного заходу у 2024 році слідчий суддя, окрім наявності обґрунтованої підозри, виходив із існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. З огляду на це до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів, із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких обов`язок не відлучатися за межі Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 травня 2024 року у справі № 991/3675/24, провадження 1-кс/991/3712/24).

Разом з тим, у подальшому, під час розгляду клопотань про продовження строку дії покладених обов`язків встановлено, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, втратив свою актуальність у зв`язку із завершенням відповідних процесуальних дій на стадії досудового розслідування. Відтак, відпала і необхідність у збереженні обов`язку не відлучатися з визначеної території. Таким чином, частина ризиків, покладених в основу визначення розміру застави у розмірі 908 400 грн., фактично припинила існування. Попри це, розмір застави протягом усього періоду перегляду та продовження обов`язків залишався незмінним, що не повною мірою відповідає принципу індивідуалізації запобіжного заходу та його динамічному характеру. Запобіжний захід має відповідати актуальним ризикам та обставинам провадження, а не лише тим, які існували на момент його первісного застосування.

З огляду на те, що у разі призначення справи до судового розгляду учасників даного кримінального провадження очікує тривалий і ресурсомісткий судовий процес, з огляду на значну кількість учасників кримінального провадження, від кожного з них вимагається сумлінне та відповідальне виконання покладених процесуальних обов`язків. Неявка хоча б одного з учасників у судове засідання може зумовити відкладення розгляду всієї справи, що, у свою чергу, призводить до нераціонального використання часу та процесуальних ресурсів суду, сторін і інших учасників кримінального провадження.

Відтак застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, який буде викликати острах втрати грошових активів, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та гарантування його участі у судовому розгляді. Однак, враховуючи зменшення одного із трьох ризиків, які обґрунтовували застосування застави та визначення її первісного розміру, ще на стадії досудового розслідування, суд доходить висновку, що подальше збереження застави у первісному розмірі є необґрунтованим і непропорційним.

У зв`язку з цим, Суд вважає за необхідне зменшити розмір застави з 300 до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 665 600 грн., виходячи із актуального розміру вказаної величини. На переконання Суду визначена у такому розмірі застава залишається значною для обвинуваченого ОСОБА_8 та такою, що створює реальний стимул для дотримання ним всіх процесуальних обов`язків, забезпечує його явку в судові засідання та гарантує належне виконання вимог кримінального процесуального законодавства без покладення на нього надмірного фінансового тягаря.

На переконання суду, застава саме у визначеному судом розмірі у сукупності із додатковими обов`язками, продовженими судом, є законним, співмірним, адекватним та обґрунтованим заходом, який відповідає зміненому характеру ризиків, враховує процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та забезпечує належний баланс між необхідністю запобігання ризикам і дотриманням його прав та законних інтересів, та зможе забезпечити належну його поведінку в ході судового провадження.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду з січня 2026 року та це будь-яким чином впливає на розмір застави, є необґрунтованим. Фактично розгляд справи не відбувається внаслідок процесуальної поведінки учасників, що не залежить від волі суду. З часу надходження обвинувального акту, суд лише один раз 13.03.3026 отримав можливість перейти до вирішення питань, передбачених ст. 314 КПК України, з приводу яких висловився представник сторони обвинувачення. Деякі представники захисту передали суду свої клопотання, які стосуються питань закриття кримінального провадження, інші лише вказали, що такі клопотання мають, проте нададуть їх пізніше. Однак навіть через 8 робочих днів інших задекларованих клопотань не надійшло. Суд вважає, що затягування із подачею уже наявних клопотань призведе до затягування процесу їх вирішення, оскільки і суду, і іншим учасникам може знадобиться час для ознайомлення з ними, підготовки своїх позицій, подачі документів, адже загальний обсяг письмових матеріалів у даному провадженні складає близько 700 томів (Прим. останнє вбачається з реєстру досудового розслідування, який додано до обвинувального акту).

Що ж стосується доводів сторони захисту про відсутність ризиків, які б надавали суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів зазначає таке.

Так, ухвалою Вищого антикорупційного суду від 13 березня 2026 року вже було здійснено всебічну перевірку та оцінку відповідних ризиків. За результатами такого розгляду колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про те, що ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду та незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, не лише не зникли, а й продовжують існувати. Зазначені ризики вже були предметом належного судового дослідження та оцінки під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків. За наслідками такого розгляду було постановлено відповідну ухвалу, яка є чинною та не втратила своєї актуальності. Відтак, доводи сторони захисту у цій частині не спростовують раніше встановлених судом обставин і не дають підстав для висновку про відсутність передбачених законом ризиків.

Сам по собі факт того, що обвинувачений ОСОБА_8 у період досудового розслідування та після передачі обвинувального акта до суду не вчинив інших кримінальних правопорушень, не є визначальним критерієм для оцінки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначена обставина свідчить лише про відсутність нових епізодів протиправної поведінки, однак жодним чином не спростовує можливості вчинення ним дій, спрямованих на переховування від суду або незаконний вплив на учасників кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про те, що слідчий суддя, на етапі досудового розслідування, переконався у сумлінній поведінці обвинуваченого ОСОБА_8 , також не може бути підставою для автоматичного висновку про відсутність ризиків. Належне виконання покладених процесуальних обов`язків є обов`язком обвинуваченого та свідчить лише про дотримання ним вимог закону в умовах дії відповідного запобіжного заходу, однак саме по собі не усуває ризиків, які були встановлені судом і які продовжують існувати.

Посилання сторони захисту на невисокий розмір доходу обвинуваченого ОСОБА_8 також не спростовує наявності ризиків. Наведена обставина сама по собі свідчить лише про отримання обвинуваченим ОСОБА_8 офіційного доходу, однак не дає вичерпного уявлення про його реальний майновий стан, зокрема щодо наявності інших джерел доходів, заощаджень, активів чи майна, які можуть бути використані, у тому числі, для переховування від суду або впливу на інших учасників кримінального провадження. Крім того, навіть встановлений рівень доходу не є таким, що об`єктивно унеможливлює реалізацію ризиків, передбачених законом. Наявність стабільного заробітку не виключає, що особа, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та можливі наслідки у вигляді призначення покарання, може вдатись до дій, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності. Також слід враховувати, що довідка про доходи підтверджує лише формальний аспект працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_8 , однак не є належним і достатнім доказом відсутності ризиків переховування чи незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_8 , наявність у нього постійного місця проживання, відсутність судимостей та належне виконання процесуальних обов`язків, не можуть бути визнані такими, що спростовують наявність відповідних ризиків.

Так, наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 сім`ї, дружини, яка перебуває у декретній відпустці, малолітніх дітей та матері похилого віку, безумовно свідчить про міцність соціальних зв`язків особи, однак не є обставиною, яка виключає можливість вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Такі обставини за своєю правовою природою мають враховуватись судом, однак вони не виключають і не нівелюють наявність ризиків, установлених судом раніше, особливо з урахуванням тяжкості інкримінованого правопорушення, можливих наслідків у вигляді призначення суворого покарання та обізнаності обвинуваченого ОСОБА_8 про обсяг і характер доказів у справі. Крім того, наявність утриманців, у тому числі малолітніх дітей та матері похилого віку, не виключає ймовірності вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі обставини мають оціночний характер і не створюють ефективних процесуальних запобіжників від ризику переховування чи впливу на свідків. Тривалість проживання за однією адресою також не є визначальним фактором, який би виключав відповідні ризики. Сама по собі сталість місця проживання не перешкоджає особі змінити його з метою уникнення правосуддя або вчинити інші дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню. Відсутність судимостей є природним станом особи та не свідчить про відсутність ризиків у конкретному кримінальному провадженні. Закон не пов`язує наявність чи відсутність ризиків виключно з фактом попередньої судимості, а вимагає їх оцінки з урахуванням усіх обставин справи, у тому числі характеру інкримінованого правопорушення та поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 . Дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 умов запобіжного заходу та виконання процесуальних обов`язків також не може розцінюватись як доказ відсутності ризиків, оскільки така поведінка є його прямим процесуальним обов`язком і здійснюється в умовах дії відповідних обмежень та контролю. Сам по собі цей факт не свідчить про те, що у разі послаблення чи скасування таких обмежень відповідні ризики не реалізуються.

Також суд звертає увагу, що обвинувачений намагається у спосіб звернення із клопотанням про зменшення застави компенсувати (повернути) заставодацю кошти, внесені в якості застави. Разом з тим, у разі наявності будь-яких договірних відносин із заставодавцем, обвинувачений не обмежений у поверненні коштів заставодавцю у будь-який інший спосіб, який не заборонений законом. У розумінні ст. 182 КПК України застава є безстроковим запобіжним заходом, має на меті забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а заставодавець є обізнаним з можливістю звернення внесеної ним застави в дохід держави.

Враховуючи викладене, наведені стороною захисту обставини у своїй сукупності не виключають та не нівелюють ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак не можуть бути підставою для зміни чи скасування застосованих до обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальних обмежень, однак є такими, які дозволяють зменшити розмір застави до 665 600 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 194, 201, 331, 372, 376 КПК України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000585 від 15 липня 2019 року - задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 14 травня 2024 року (справа № 991/3675/24, провадження 1-кс/991/3712/24) у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. 00 коп. змінити на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665 600 грн. 00 коп.

Частину застави у розмірі 242 800 грн. 00 коп. внесену за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , повернути заставодавцю ТОВ "ФК" ГАРАНТ МАРКЕТ", код платника 44025642.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2