Справа № 694/370/24
Провадження № 1-кп/690/45/26
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

19 березня 2026 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області клопотання захисника обвинуваченого в кримінальному провадженні № 0001478 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, розлученого, фізична особа-підприємець, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Багачевського міського суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001478 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 , повноваження якого підтверджено ордером від 04.03.2024 року серії СА № 1054007, подано до суду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

Вказане клопотання мотивоване тим, що з дати вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України минуло понад 5 років, тож наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття кримінального провадження, не є реабілітуючою, тобто не свідчить про невчинення ним інкримінованих йому діянь, а також, що він не повинен доводити свою невинуватість, однак він просив задовольнити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності, зазначивши, що його позиція є добровільною та свідомою, йому зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, підтвердивши наявність підстав для цього. Додатково пояснив, що хоча в ході досудового розслідування і не встановлено дату вчинення кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, очевидним є те, що ця дата передувала даті вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, які ОСОБА_3 вчинено 07.03.2019 року та 16.12.2019 року.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора та не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Судом встановлено, що за результатами досудового розслідування ОСОБА_3 , крім іншого, обвинувачується у тому, що він у невстановленому в ході досудового розслідування місці, день та час, з метою підробки офіційних документів, які стали б підставою для укладення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, підробив офіційні документи, шляхом виготовлення вказаних документів на бланках паперу А4, проставлення письмових відміток та друкованого тексту у них, а також шляхом ксерокопіювання підробив підписи та печатки від імені державного реєстратора ОСОБА_7 , а саме: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 року № 86411092; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 року № 86411093; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 року № 86411095; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2019 № 86411097; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2019 року № 86411096, які нібито видані державним реєстратором ОСОБА_8 , про те, що належне йому на праві власності нежитлове приміщення будівлі складів за адресою: АДРЕСА_2 фактично є 5 будинками садибного типу, об`єктами житлової нерухомості з адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, підроблення офіційного документа, який видається, посвідчується державним реєстратором, який має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем.

Крім цього, він же, 07.03.2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 87. м. Звенигородка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційних документах, а саме у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 року № 86411092, від 18.12.2018 року № 86411093, від 18.12.2018 року № 86411095, не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цих об`єктів не проводилась, а саме про те, що належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення будівлі складів за адресою АДРЕСА_2 є 3 будинками садибного типу, об`єктами житлової нерухомості з адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , діючи у відповідності до п. 2.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (в редакції станом на 07.03.2019 року), подав завідомо підроблені документи з метою укладання із ТОВ «Черкасиенергозбут» договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, на підставі яких в подальшому були укладені договір № 7/19 за адресою: АДРЕСА_3 ; договір № 1/19 за адресою: АДРЕСА_4 ; договір № 7/19 за адресою: АДРЕСА_5 , чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Крім цього, він же, 16.12.2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 87 м. Звенигородка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційних документах, а саме у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2019 року № 86411097, від 23.04.2019 року № 86411096, не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цих об`єктів не проводилась, а саме про те, що належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення будівлі складів за адресою АДРЕСА_2 є 3 будинками садибного типу, об`єктами житлової нерухомості з адресами: АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , діючи у відповідності до п. 2.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (в редакції станом на 07.03.2019 року), подав завідомо підробні документи з метою укладання із ТОВ «Черкасиенергозбут» договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, на підставі яких були укладені договір від 19.12.2019 року № 7/19 за адресою: АДРЕСА_6 ; договір від 19.12.2019 року № 8/19 за адресою: АДРЕСА_7 , чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Згідно ч. 4 ст. 286 КК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до змісту п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Верховним Судом у постанові від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к також констатовано, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

За змістом п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, оскільки їх санкціями передбачено покарання у виді штрафу, розмір якого не перевищує трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів, пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, тобто покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, станом на даний час з 07.03.2019 року та 16.12.2019 року дати вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, яке кримінальним законодавством віднесено до категорії кримінальних проступків, фактично минуло понад 6 років.

Вказане стосується також інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, дата вчинення якого хоч і не встановлена, однак цілком очевидно, що вона не може бути більш пізньою як дата вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

Положеннями ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відомості про факти ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування та/або суду відсутні.

Положеннями ч. 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001478 ОСОБА_3 також обвинувачується у вчиненні 07.03.2019 року та 16.12.2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто дата їх вчинення збігається з датами вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, відповідно до змісту положень ст. 62 Конституції України, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

З огляду на вказане, оскільки обвинувальний вирок суду відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, не ухвалювався, то відсутні підстави для переривання перебігу давності з підстав, передбачених ч. 3 ст. 49 КК України.

З огляду на вказане, судом встановлено, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення 07.03.2019 року та 16.12.2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також закриття кримінального провадження № 0001478 в цій частині, на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.02.2025 року в справі № 712/8174/23, про те, що в результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння.

Відомості про процесуальні витрати під час досудового розслідування кримінальних проваджень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суду не надавались.

Питання щодо долі речових доказів та вирішення цивільного позову на даний час не вирішується, оскільки судом продовжується розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 358 КК України, ст.ст. 110, 284-286, 288, 369-372, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення 07.03.2019 року та 16.12.2019 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та закрити кримінальне провадження № 0001478 в цій частині, на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали суду вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Багачевський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду оголошено о 11 год. 40 хв. 23.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1