Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/6446/25

Провадження № 11-кп/4815/279/26

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000125 від 15 серпня 2024 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Білорусь, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, а саме, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

До набрання вироком законної сили, обраний запобіжний захід ОСОБА_7 , залишено попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з дати її затримання та реального виконання покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 6 367 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта.

За вироком суду ОСОБА_7 , усвідомлюючи факт наявної збройної агресії російської федерації проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 14.12.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території, добровільно перейшла на бік ворога в умовах воєнного стану та добровільно прийняла участь у так званому «конкурсе на замещение должности главы администрации города Евпатории Республики Крым», за результатами якого перемогла та відповідно до так званого «решения Евпаторийского городского совета Республики Крым от 29.12.2022 №2-64/2 «о назначении на должность главы администрации города Евпатории Республики Крым»», 29.12.2022 добровільно зайняла вищевказану посаду, на якій перебувала до 29.02.2024.

ОСОБА_7 , реалізовуючи свої повноваження на вищезазначеній посаді, своїми умисними діями сприяла становленню, утриманню та зміцненню окупаційної влади рф, шляхом безпосередньої участі у функціонуванні псевдодержавного органу рф на тимчасово окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, тим самим вчинивши дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.

В поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 покликається на неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що судом безпідставно, всупереч вимогам ч.1, 2 ст. 297-1, ч.3 ст. 323 КПК України, ухвалено рішення про здійснення спеціального судового провадження щодо ОСОБА_7 , чим позбавлено її процесуальних прав.

На думку захисника, під час досудового розслідування та судового розгляду стороною обвинувачення не доведена об`єктивна сторона інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення. Судом не встановлені обставини та не досліджені достатні і допустимі докази, які підтверджують, що ОСОБА_7 діяла добровільно, без примусу та саме з метою надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України, зайняла посаду голови адміністрації м. Євпаторія АРК, тим самим вчинивши дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, тобто перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, відтак, сторона захисту вважає недоведеним факт вчинення нею державної зради.

Вказує, що обвинувачення щодо ОСОБА_7 ґрунтується на недопустимих, неналежних і не достатніх доказах, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, на думку захисника, є підставою для закриття кримінального провадження.

Просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000125 відносно ОСОБА_7 з ч.2 ст. 111 КК України скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченої, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченої не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового провадження.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої, на кваліфікацію її дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на дані досліджених письмових доказів.

Так, судом враховано дані протоколів оглядів інтернет ресурсів, а саме:

- від 11.10.2024 та 05.03.2025 щодо огляду сторінки користувача « ОСОБА_8 » в російській соціальній мережі «Вконтакте» з наявним фото ОСОБА_7 на головній сторінці та зазначеною інформацією у вкладці «Докладна інформація» про дату народження (12 вересня), освіту (ТНУ ім. В.І.Вернацького). Також встановлено, що ОСОБА_7 на ній поширює матеріали, в яких популяризує діяльність незаконних окупаційних органів влади на території АР Крим та висвітлює особисту участь у заходах, проведених окупаційною адміністрацією, як «глава администрации города Евпатория Республики Крым». До більшості публікацій прикріплені фото ОСОБА_7

- від 18.03.2025 щодо огляду в мережі Інтернет «Официальный сайт города Евпатория» за посиланням «my-evp.ru», на якому у вкладці «Документы» наявна вкладка «Решение Евпаторийского городского совета», в якій виявлено документи в електронному вигляді, що стосуються ОСОБА_7 , зокрема, рішення «Евпаторийского городского совета» №2-62/2 від 14.12.2022 щодо створення конкурсної комісії з обрання «главы администрации города Евпатория Республики Крым», №2-64/2 від 29.12.2022 про призначення ОСОБА_7 на посаду «главы администрации города Евпатория Республики Крым», №2-79/7 від 28.02.2024 про дострокове припинення повноважень ОСОБА_7 . Також наявне рішення № 2-19/2 від 28.08.2020 про внесення змін до рішення №1-4/3 від 07.11.2014 «Об учреждении Администрации города Евпатория Республики Крым и положения об Администрации города Евпатория Республики Крым». У вкладці «Главное» виявлено публікацію від 10.01.2023 під назвою «Подписан контракт з главой администриции города», у якій повідомляється про підписання контракту з ОСОБА_7 та розміщено її фото. Також, виявлено публікацію від 31.07.2023 під назвою «Волонтеры Евпатории показали образцы продукции для учасников СВО», у якій повідомляється про те, що «глава администрации города Евпатория Республики Крым» ОСОБА_7 відвідала виставку «Волонтеры Евпатории», принесла з собою тканину для виготовлення маскувальних сіток та взяла участь у мастер-класі по виготовленню маскувальної сітки для учасників «СВО». Під публікацією розміщено фото з ОСОБА_7 . Також, виявлено публікацію від 24.08.2023 під назвою «В Евпатории обсудили вопросы оказания помощи учасникам СВО и их семьям», відповідно до якої відбулось засідання волонтерів та громадських організацій, в якому взяла участь і «глава администрации города Евпатория Республики Крым» ОСОБА_7 . Під публікацією розміщено фото з ОСОБА_7 .

Судом враховано показання свідка ОСОБА_9 , (відеозапис допиту якої досліджено 01 серпня 2025 року в судовому засіданні), яка показала, що з 2013 по 2023 роки проживала в АР Крим; ОСОБА_7 їй відома з соцмереж, вона в окупованому Криму займала посаду мера міста Євпаторія, на особистих сторінках в соцмережах поширює проросійські публікації.

Судом надано відповідну правову оцінку і даним протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2025 щодо впізнання свідком ОСОБА_9 по пред`явлених фотозображеннях 4 осіб жіночої статі, без значних відмінностей, ОСОБА_7 .

Судом досліджено висновок судової портретної експертизи №СЕ-19/118-25/4090-ФП від 31.03.2025 щодо підтвердження особи ОСОБА_7 .

Судом враховано інформацію ГУ ПФУ в Рівненській області від 05.02.2025, відповідно до якої останні відомості щодо застрахованої особи ОСОБА_7 надходили в травні 2014 року (місце роботи- Харківський інститут економіки ринкових відносин та менеджменту, по лютий 2014 року Євпаторійська міська рада).

Не залишено без уваги суду і дані протоколу огляду від 18.03.2025 мережі Інтернет, а саме сайту Офісу Президента України, на якому не виявлено відомостей про позбавлення чи припинення громадянства України ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваної на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та, відповідно, судом здійснено спеціальне судове провадження (in absentia), з урахуванням особливостей, встановлених законом для даної категорії злочинів.

Доводи захисника щодо не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину і вичерпання можливостей їх отримання є неспроможними з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, з наведенням відповідних доказів на підтвердження своїх вмотивованих висновків щодо доведення винуватості обвинуваченої у вчиненому.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про належність, допустимість, достовірність наданих стороною обвинувачення доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони буди зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України. Допущення органом досудового розслідування істотних порушень вимог КПК України не встановлено, переконливих доказів їх наявності, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною захисту не наведено, тому доводи захисника щодо недоведеності належними і допустимими доказами вини обвинуваченої, зокрема, і факту добровільності її дій, є необгрунтованими.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд прийшов до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих для неї дій. Тобто, колегія суддів вважає, що суд надав вірну юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано визнав кваліфікацію її дій за ч.2 ст. 111 КК України правильною.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення в межах санкції ч.2 ст. 111 КК України відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України. Свій висновок щодо призначення покарання ОСОБА_7 суд обґрунтовано мотивував врахуванням ступеня тяжкості злочину, який є особливо тяжким злочином проти основ Національної безпеки України, встановленими обставинами його вчинення, характером діяння, формою і ступенем вини, даними про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, відсутністю обставин, які пом`якшують покарання, визнавши обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченої та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3