Справа № 166/308/26 Провадження №11-сс/802/94/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000067 від 19 лютого 2026 року),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року клопотання слідчого задоволено та підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 19 квітня 2026 року включно, без визначення застави.

Початок строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 визначено рахувати з 19 лютого 2026 року.

Водночас відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник, яка діє в інтересах підозрюваного, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити застосований ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту або співмірного розміру застави. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки твердження щодо необхідності застосування стосовно підозрюваного найбільш суворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою нічим не підтверджуються. На даний час ОСОБА_8 страждає на захворювання опорно-рухового апарату, що супроводжується постійним інтенсивним болем у спині, обмеженням рухливості, у зв`язку з чим потребує амбулаторного та хірургічного лікування, обстеження та консультацій, що підтверджується документально.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу заперечили і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів слідчим суддею правильно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що слідчими СВ ВП № 2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання 20 лютого 2026 року ОСОБА_8 у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Отже, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 до вчинення певних протиправних дій.

Разом з тим слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є запобіжні заходи.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами сторони обвинувачення у клопотанні та висновком слідчого судді щодо того, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя належним чином обґрунтував своє рішення, що потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою мотивована наявністю вказаних вище ризиків, що під час розгляду клопотання було доведено.

Встановлено, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, відтак грошових коштів для проживання, розуміє наслідки своїх дій та покарання у вигляді позбавлення волі, яке йому загрожує, а тому може вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, а тому може свідомо переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою уникнення ОСОБА_8 відповідальності за вчинене, шляхом умовляння останній може схиляти свідків до відмови від дачі показань чи зміни показань стосовно нього.

Встановлені слідчим суддею відомості про особу ОСОБА_8 вказують про те, що підозрюваний не бажає ставати на шлях виправлення, а тому наявні підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо особи підозрюваного фактично характеризують його в соціально-побутовому плані, проте не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про застосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Обставини та характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , вказують на те, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти заявленим ризикам, які є реальними, і слідчий суддя правильно виснував це у своєму рішенні та обґрунтовано застосував стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того даних про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора апеляційному суду не надано.

Наведені обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів можливість проведення належного контролю за процесуальною поведінкою ОСОБА_8 за умови застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші доводи апеляційної скарги були фактично досліджені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу і їм надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З огляду на викладене вище, законних підстав для скасування ухвали слідчого судді з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді