Справа № 177/537/22
Провадження № 1-кп/177/62/26
У Х В А Л А

Іменем України

05.03.2026 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється розгляд зазначеного кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_3 .

Прокурором у провадженні подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Судовий розгляд триває, а ризики, що стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, тому, із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою ще на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки наявність зазначених ризиків прокурором не доведена. Обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на зміні запобіжного заходу на менш обтяжливий, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зокрема, домашній арешт, оскільки він потребує подальшого лікування та хірургічного втручання.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження під час його вирішення, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_3 згідно з ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2025, неодноразово продовженого цим же судом, востаннє, згідно з ухвалою від 14.01.2026, спливає 12.03.2026, однак, із об`єктивних причин, розгляд кримінального провадження завершити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно зі ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , суд приймає до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Вказана обставина свідчить про можливість переховування обвинуваченого від суду, із метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи можливість покарання, що в свою чергу не сприятиме розгляду справи у розумний строк та суперечитиме інтересам суспільства.

Ризик можливого переховування від суду, на переконання суду, є реальним та таким, що не зменшився, враховуючу існуючу в країні обстановку, наявність тимчасово непідконтрольних територій та триваючу збройну агресію росії проти України, а також дані характеризуючих обвинуваченого.

Окрім того, судом також враховується та обставина, що до ОСОБА_3 раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Разом з тим, ОСОБА_3 порушив обов`язки, покладені на нього судом, у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до суду без поважних причин не з`являвся, у зв`язку з чим, перебував у розшуку. Окрім того, за період перебування у розшуку, щодо ОСОБА_3 до суду скеровано два обвинувальних акта за ст. 125 та ст. 185 КК України.

Враховуючи обставини справи, характер та тяжкість інкримінованого правопорушення, беручи до увагу особу обвинуваченого, характеризуючи його особу дані, суд приходить до висновку, що під впливом тяжкості покарання, яке може загрожувати ОСОБА_3 , у разі доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, відсутності місця роботи та офіційних і стабільних джерел доходу, не проживання за місцем реєстрації, він може вдатися до переховування від суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інше правопорушення. Таким чином, ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою не відпали і продовжують існувати, а його процесуальну поведінку не в змозі забезпечити меш суворий запобіжний захід, тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Отже, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до ОСОБА_3 , у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надано, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Із огляду на викладене, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, задоволенню не підлягає.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд відповідно до ст. ст. 182, 183 КПК України, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн х 20 = 66560,00 грн), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Також, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та роз`яснити наслідки їх невиконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом у наявній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182-187, 189, 333, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.05.2026 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисник про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, - відмовити.

Визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі місця проживання: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Із моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1