20 березня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
Ухвалою суду від 13.11.2025 кримінальне провадження призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні процесуальним прокурором подане до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) на 60 днів, яке мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який є особливо тяжким. Щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) продовжують існувати ризики, визначені п.п. 1, 35 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор не вбачає. Просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів без визначення розміру застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просили вирішити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, із заявою про відкладення судового засідання не зверталась.
Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, вивчивши надані матеріали, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Так, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів згідно з положеннями ст. 12 КК України.
Відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.06.2025 до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17.08.2025, який у подальшому продовжувався ухвалами слідчого судді від 15.08.2025, від 17.09.2025, від 16.10.2025, від 11.12.2025, від 29.01.2026. Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 29.03.2026.
Підставою для продовження щодо ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає наявність ризиків, визначених пп. 1, 35 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також неможливість застосування до нього альтернативних запобіжних заходів. З цими доводами прокурора погоджується і суд.
Дійсно, на даний час розгляд кримінального провадження по суті триває, а саме не допитані всі свідки та потерпіла, що не виключає можливості впливу обвинуваченого на них. Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, не виключається і ризик переховування останнього від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від явки до суду, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Крім того, судом при вирішенні даного питання враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), особу останнього, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність зареєстрованого та постійного місця проживання у місті Запоріжжі, відсутність судимості. Обвинувачений є громадянином Канади, і доказів щодо обмежень обвинуваченого у перетині державного кордону (виїзді) матеріали судового провадження не містять. Також суд враховує, що інкриміноване кримінальне правопорушення, внаслідок якого загинув потерпілий, вчинене ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) під час перебування на військовій службі у ЗСУ.
Відтак, суд доходить висновку, що наразі тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) під вартою є доцільним та цілком відповідає вищезазначеним ризикам та обставинам, встановленим судом.
При цьому, суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Разом із тим, як зазначено судом вище, обвинувачений є громадянином іншої держави, водночас, він не має в Україні зареєстрованого місця проживання, не має нерухомого майна у власності, за яким він міг би проживати та, відповідно, виконувати умови домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Водночас, станом на час розгляду клопотання прокурора до суду не звертались особи, які би виявили бажання поручитися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Застава обвинуваченому не визначалась на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на переконання суду, не відповідатиме тяжкості інкримінованого злочину та особі обвинуваченого, з огляду на що не забезпечить належне виконання останнім процесуальних обов`язків.
Підсумовуючи викладене, суд вважає обґрунтованим клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та не знаходить підстав для його зміни на більш м`який.
Згідно з положеннями пп. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки інкримінований обвинуваченому злочин спричинив загибель людини, тому суд наразі не вбачає підстав для зміни умов застосування запобіжного заходу в частині визначення розміру застави.
Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), необхідно продовжити на раніше визначених ухвалою слідчого судді від 20.06.2025 умовах.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 176178, 180, 183, 184, 199, 333, 369, 372, 392, 393, 395, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання процесуального прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 20 березня 2026 року до 18 травня 2026 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20 червня 2025 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії цієї ухвали.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 березня 2026 року.

Повний текст ухвали оголошений 24 березня 2026 року о 14:15 год.

Суддя ОСОБА_1