УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 211/14627/25

провадження № 51-613 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2026 року про повернення апеляційної скарги.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії, бездіяльність слідчого ВП № 1 Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2026 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказане судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , у якій вона, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вважає, що суд, повертаючи апеляційну скаргу, проявив надмірний формалізм, не зважив на клопотання про прийняття скарги до розгляду, не врахував об`єктивні умови воєнного стану, що істотно впливає на можливість своєчасного подання учасниками процесуальних документів.

Крім того, ОСОБА_4 долучила до касаційної скарги клопотання про поновлення їй строку на касаційне оскарження.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Статтею 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення. При цьому ч. 3 цієї статті передбачено, що у випадку, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

З копії ухвали апеляційного суду від 23 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_4 , не погодившись з ухвалою слідчого судді від 13 січня 2026 року, подала апеляційну скаргу 21 січня 2026 року, тобто поза межами наданого законом строку на її оскарження, без клопотання про його поновлення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 брала участь у розгляді скарги 13 січня 2026 року, вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді було проголошено того ж дня. Отже, ОСОБА_4 була обізнана про постановлення цього судового рішення, дату та час складання його повного тексту, а також порядок та строки апеляційного оскарження.

Колегія суддів Верховного Суду акцентує увагу на тому, що з огляду на положення ст. 395 КПК України початок перебігу строку на апеляційне оскарження для особи, яку було викликано до суду в установленому законом порядку, рахується з дня проголошення судового рішення судом та з отриманням його копії жодним чином не пов`язується.

Зваживши на те, що скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку, суддя-доповідач, керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, правильно повернув апеляційну скаргу.

Стосовно доводів ОСОБА_4 , що апеляційний суд проявив надмірний формалізм, залишив поза увагою клопотання про прийняття скарги до розгляду, то вони є необґрунтованими.

За ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 26 КПК України закріплено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, тоді як слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Наведені положення кореспондують з вимогами, зокрема, статей 395, 399, 426, 429 КПК України.

Тобто підставою для вирішення судом питання про поновлення строку є відповідна заява особи, яка за змістом має містити, серед іншого, обґрунтування поважності причин його пропуску.

Клопотання ОСОБА_4 про прийняття скарги не є таким документом ані за змістом, ані за формою, а тому твердження касатора про протилежне неприйнятні. Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження у надісланих апелянтом документах, як убачається з ухвали, була відсутня.

Доводи ОСОБА_4 , що суд апеляційної інстанції не врахував умов воєнного стану, також не заслуговують на увагу. Як видно з доданих до касаційної скарги додатків, жодних підстав для поновлення строку апелянтом у скарзі наведено не було, а суд не вправі самостійно ініціювати вирішення тих питань, які не були винесені на розгляд заінтересованою особою.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2026 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_4 права звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою з доданим до неї вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням положень ст. 117 КПК України.

Скаржнику слід взяти до уваги, що поняття поважних причин пропуску строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону за змістом касаційної скарги ОСОБА_4 . Суд не вбачає.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наявних матеріалів провадження убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.

З цих підстав та, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2026 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3