Справа № 188/150/26
Провадження № 1-кп/188/394/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000611

обвинувачений:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Журавків, Жидачівського району, Львівської області, громадянин України, на утриманні має малолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, в посаді майстра першого відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів, другого взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів, роти безпілотних авіаційних комплексів, першого єгерського батальйону, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України

за участю:

прокурор : ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_6

в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді майстра першого відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів, другого взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів, роти безпілотних авіаційних комплексів, першого єгерського батальйону, військової частини НОМЕР_1 , 31.10.2025 приблизно 04 години 15 хвилин знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, із застосуванням вогнепальної зброї, а саме: автомату АК -74 № НОМЕР_2 , умисно здійснив не менше 5 пострілів у ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритого проникаючого черепно - мозкового поранення в правій скроневій ділянці, забою головного мозку III ст., вогнепального імпресійного перелому правої скроневої кістки з наявністю металевого осколку в товщі лівої скроневої кістки, гострої субдуральної гематоми над правою гемісферою головного мозку дислокацією серединних структур вліво, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, після чого вважаючи, що здійснив усі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця, заподіявши ОСОБА_7 , вказані тілесні ушкодження, покинув місце злочину.

Однак ОСОБА_3 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 було надано невідкладну медичну допомогу та доставлено до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні їм. Мечнікова

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - у закінченому замаху на вбивство, тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Він же, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді майстра першого відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів, другого взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів, роти безпілотних авіаційних комплексів, першого єгерського батальйону, військової частини НОМЕР_1 , в жовтні місяці 2025, більш точної дати та часу органом досудового слідства не встановлено, проходячи службу на бойових позиціях в Донецькій області (більш детальна інформація не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав саморобний вибуховий пристрій, в конструкцію якого входить: саморобно виготовлений металевий корпус із вирізаними або штампованими елементами (напівготові уражаючі елементи), який споряджений пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену, промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, два запали типу FGM-1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв - які у безперешкодному з`єднанні утворюють два саморобні вибухові пристрої вчинивши тим самим придбання, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_3 , в жовтні місяці 2025 (більш точної дати та часу органами досудового слідства не встановлено), під час несення служби, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що саморобні вибухові пристрої, в конструкцію якого входить: саморобно виготовлений металевий корпус із вирізаними або штампованими елементами (напівготові уражаючі елементи), який споряджений пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену, промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, два запали типу FGM -1 промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв які у безперешкодному з`єднанні утворюють два саморобні вибухові пристрої, вчинив носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв шляхом їх перевезення з місця виконання бойових завдань до місця свого тимчасового місця дислокації, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де почав їх зберігати, чим вчинив зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У подальшому 31.10.2025 в період часу з 10:42 год. по 11:38 год., співробітниками поліції під час проведення огляду будинку АДРЕСА_3 , за місце проживання ОСОБА_3 вилучено саморобні вибухові пристрої, в конструкцію якого входить: саморобно виготовлений металевий корпус із вирізаними або штампованими елементами (напівготові уражаючи елементи), який споряджений пластичною вибуховою на основі гексогену, промислово виготовлений модернізований уніфікований запал ручних гранат УЗРГМ; конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом- ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, два запали типу РСМ-1 промислового виготовлення, які відносяться до атегорії вибухових пристроїв - які у безперешкодному з`єднанні утворюють два саморобні вибухові пристрої, які ОСОБА_3 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

31.10.2025 о 13.00 год. за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 .

31.10.2025 ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 1 15 КК України.

27.11.2025 ОСОБА_3 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та у повідомленні нової підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

01 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

25 грудня 2025 року постановою виконувачем керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 31 січня 2026 року.

29 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 січня 2026 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування продовження строку застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, у зв`язку із чим останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання. Крім того про наявність вказаного ризику свідчить поведінка підозрюваного, який після вчинення кримінального правопорушення не намагався надати медичну допомогу потерпілому та покинув місце вчинення злочину, що свідчить про наміри підозрюваного будь-яким чином уникнути кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. З ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що з огляду на характер особистого конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, а також факт застосування підозрюваним насильства, існують підстави вважати, що він може схиляти свідків до зміни або відмови від наданих показань, чинити на них психологічний чи інший тиск з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, а також навички останнього поводження з бойовими припасами та вогнепальною зброєю в тому числі до необлікованих, свідчить про підвищену небезпеку останнього, очевидна психологічна спроможністю обвинуваченого вільно, виключно за своїм бажанням, без розумної причини самозахисту чи виконання державного або громадського обов`язку застосувати насильство відносно інших осіб.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що обвинувачений вже довго тримається під вартою в умовах СІЗО є військовим, і при зміні запобіжного заходу може виконувати свої обов`язки у своєму підрозділі.

Обвинувачений підтримав правову позицію захисника.

Вивчивши клопотання та вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризиків переховування обвинуваченим від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується і прокурором обґрунтовано.

Суд вважає, що встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не перестали існувати.

Наявні ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих або свідків та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень судом встановлені і є обґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини, обвинуваченого та прокурора , суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави.

Саме такий запобіжний захід призведе до перешкоджання обвинуваченому вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих та свідків та переховуватись від суду.

Суд вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу бере до уваги, прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 176-178, 183, 184 , 331 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів, з 13 год. 00 хв. 17.03.2026 року до 13 год. 00 хв. 15.05.2026 року

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу виконується негайно, підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію цієї ухвали направити обвинуваченому, прокурору та начальнику ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)"

Суддя ОСОБА_1