ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/299/26 Справа № 201/302/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

18 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026 року, якою продовжено застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 лютого 2026 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до ухвали слідчого судді, Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000710, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 та № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

В ході досудового розслідування встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучено до співробітництва громадян України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної держави.

Збір вищевказаної інформації ОСОБА_8 налагоджено через мережу користувачів мобільного застосунку «Telegram». З цією метою ОСОБА_8 , з використанням акаунту, авторизованого в мобільному застосунку «Telegram» під назвою « ОСОБА_9 », зареєстрованого під номером телефону НОМЕР_1 , створено чат-бот під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 для збору інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України.

Так, встановлено, що у період з 10.06.2024 до 20.08.2024 громадянин України ОСОБА_7 перебуваючи у місті Києві, діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги представникам іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт з іменем користувача « ОСОБА_10 » в мобільному застосунку «Telegram», авторизований під ID: НОМЕР_2 , у особистому листуванні, передав представнику іноземної держави - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_8 у вигляді текстових повідомлень із зазначенням координат на місцевості до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у мобільному застосунку «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про переміщення та розташування сил оборони України на вказаній території з усвідомленням того, що така інформація буде використана іноземною державою та її представниками у проведенні підривної діяльності проти України.

А саме, у період часу з 21 години 43 хвилин до 22 години 32 хвилини 10.06.2024, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у місті Києві, діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт з іменем користувача « ОСОБА_10 » в мобільному застосунку «Telegram», авторизований під ID: НОМЕР_2 , під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_8 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у мобільному застосунку «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про вильоти авіації Сил оборони України у певний час на вказаній території.

Далі, у період з 08 години 33 хвилин до 17 години 05 хвилини 09.07.2024, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у місті Києві, діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт з іменем користувача « ОСОБА_10 » в мобільному застосунку «Telegram», авторизований під ID: НОМЕР_2 , під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_8 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у мобільному застосунку «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про бойове застосування зенітно-ракетного комплексу Сил оборони України на вказаній території.

Далі, у період часу з 22 години 42 хвилин до 22 години 43 хвилини 20.08.2024, громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи у місті Києві, діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання допомоги іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи власний акаунт з іменем користувача « ОСОБА_10 » в мобільному застосунку «Telegram», авторизований під ID: НОМЕР_2 , під час особистого листування, повідомив представнику іноземної держави - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_8 , до контрольованого вказаним співробітником ФСБ РФ чат-боту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у мобільному застосунку «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 інформацію про вильоти авіації Сил оборони України у певний час на вказаній території.

Таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив державну зраду в умовах воєнного стану, тобто діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 111 КК України.

15.10.2025 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол і в цей же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026 року, продовжено застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 лютого 2026 року включно.

На вказану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що ризики на які слідчий в своєму клопотанні, відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийшов до правильного висновку про недостатність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 177 ч. 2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів, вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, з санкцією до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що, на думку колегії суддів, дає обґрунтовані підстави вважати про існування ризику переховування підозрюваного від слідства та суду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів, про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, а саме: маючи доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм», ОСОБА_7 може за допомогою іншого пристрою видалити відповідні дані, які стосуються вчинення ним протиправних дій та повідомити осіб, котрим він поширював відповідну інформацію та які також можуть видалити сліди листування із ним.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що не виключена і наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу на свідків, та експертів у кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення даного злочину, а також свідки протиправної діяльності, що у випадку застосування до ОСОБА_7 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, створить передумови для продовження спілкування ОСОБА_7 з вказаними особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а тому, у разі застосування до нього запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, існує ймовірність того, що ОСОБА_7 може попередити інших невстановлених осіб, із котрими він підтримував контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що з огляду на те, що підозрюваний в умовах воєнного стану, з власної ініціативи надавав допомогу представнику іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України, а також беручи до уваги його лояльне ставлення до Російської Федерації, яка здійснює збройну агресію проти України, існують обґрунтовані підстави вважати, що він може вчинити цей самий або інші аналогічні злочини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчим було доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя вирішуючи заявлене клопотання, повно та всебічно врахував обсяг пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , всі ризики, які продовжують існувати та прийшов до правильного висновку про задоволення клопотання слідчого.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 15 січня 2026 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: