1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2226/26 1-кс/335/837/2026
13 березня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке 09 березня 2026 року було виявлено та вилучено в ході проведення огляду предмета автомобіля Volksvagen Passat В5, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: - покривало сірого кольору, яке упаковано до картонної коробки; одну реактивну гранату іноземного виробництва АТ-4 (довідка про категорії вибухонебезпечності №670 від 09 березня 2026 року), яку упаковано до полімерного мішка.
Досудовим розслідуванням встановлено, 03.02.2026 до Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області надійшов матеріал із УСБУ в Запорізькій області про те, що мешканець м. Запоріжжя за місцем свого мешкання зберігає бойові припаси без передбаченого законом дозволу та в подальшому їх незаконно збуває. (ЄО №1351 від 03.02.2026)
09 березня 2026 року в період часу з 12:29 години до 14:07 години, слідчим СВ ВП №1 Пологівського РВП ГУРІП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 , проведено огляд предмету, в ході якого було виявлено та вилучено: - покривало сірого кольору, яке упаковано до картонної коробки; - одну реактивну гранату іноземного виробництва АТ-4 (довідка про категорію вибухонебезпечності № 670 від 09 березня 2026 року), яку упаковано до полімерного мішка.
09.03.2026 винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами по вищевказаному кримінальному провадженню.
Слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно може містити сліди скоєння злочину, а також бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим на теперішній час виникла необхідність накласти на нього арешт з метою попередження можливого пошкодження, відчуження чи знищення вказаного майна.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні 13.03.2026 підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду клопотання слідчого за відсутності захисника. Проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Враховуючи, що неявка захисника підозрюваного у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у її відсутність, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, роз`яснивши, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Дослідивши клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
09 березня 2026 року в період часу з 12:29 години до 14:07 години, слідчим СВ ВП №1 Пологівського РВП ГУРІП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 , проведено огляд предмету автомобіля Volksvagen Passat В5, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході огляду якого було виявлено та вилучено:
- покривало сірого кольору, яке упаковано до картонної коробки;
- одну реактивну гранату іноземного виробництва АТ-4 (довідка про категорію вибухонебезпечності № 670 від 09 березня 2026 року), яку упаковано до полімерного мішка.
Постановою слідчого від 09.03.2026 вказані предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
З клопотання слідчого встановлено, що арешт тимчасово вилученого майна обґрунтовується необхідністю забезпечення збереження речових доказів у тому ж вигляді, у якому воно перебуває, з метою попередження його можливості зникнення, відчуження або пошкодження, оскільки незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Огляд предмету слідчим проведено 09.03.2026, клопотання слідчого про арешт майна надіслано до суду засобами поштового зв`язку 10.03.2026, що свідчить про дотримання слідчим строків подання клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування докази, а також виходячи з обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на:
- покривало сірого кольору, яке упаковано до картонної коробки;
- одну реактивну гранату іноземного виробництва АТ-4 (довідка про категорію вибухонебезпечності № 670 від 09 березня 2026 року), яку упаковано до полімерного мішка, які вилучені під час огляду 09.03.2026 предмету автомобіля Volksvagen Passat В5, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки у слідчого судді є достатні підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.
За вказаних обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 09 березня 2026 року під час огляду предмету автомобіля Volksvagen Passat В5, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , саме:
- покривало сірого кольору, яке упаковано до картонної коробки;
- одну реактивну гранату іноземного виробництва АТ-4 (довідка про категорію вибухонебезпечності № 670 від 09 березня 2026 року), яку упаковано до полімерного мішка.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1