Справа № 642/1040/26
Провадження № 1-кс/642/286/26
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Холодногірського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 15.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

СВ ВП №2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000953 від 15.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008, наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України» від 01.08.2000 №188 та постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 №653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, в невстановлений період часу однак не пізніше 07.11.2025, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», який перебував у складі 25 (двадцяти п`яти) таблеток круглої форми білого кольору, які перебували у 2 (двох) контурних чарункових упаковках та 2 (двох) фрагментах контурних чарункових упаковок, які почав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Так, 07.11.2025 в період часу з 15 год. 42 хв. по 15 год. 45хв., ОСОБА_4 діючи з умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичного засобу «метадон», з метою незаконного особистого збагачення, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту наркотичного засобу та бажаючи цього, знаходячись біля будинку № 184 який розташований по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » особисті дані якого змінено в порядку ст. ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», 2 (дві) контурні чарункові упаковки та 2 (два) фрагмента контурних чарункових упаковок, в яких знаходилось 25 (двадцять п`ять) таблеток з наркотичним засобом метадон, за що ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень.

07.11.2025 року о 16 годині 00 хвилини, поблизу будинку № 10 по вул. Холодногірська в м. Харкові, у присутності двох понятих, ОСОБА_7 добровільно видав старшому оперуповноваженому СКП ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, 1 (одну) контурну чарункову упаковку з написом «Метафін ІС 25 мг» в середині якої знаходилось 10 (десять) таблеток круглої форми білого кольору, 1 (одну) контурну чарункову упаковку з написом «Метафін ІС 25 мг» в середині якої знаходилось 10 (десять) таблеток круглої форми білого кольору, 1 (один) фрагмент чарункової упаковки в середині якої знаходилось 2 (дві) таблетки круглої форми білого кольору та 1 (один) фрагмент чарункової упаковки в середині якої знаходилось 3 (три) таблетки круглої форми білого кольору, які він придбав в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта ХНДЕКЦ МВС за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» для проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/121-25/28816-НЗПРАП від 28.11.2025, в складі наданих таблеток, які знаходяться у двох чарункових упаковках та у двох фрагментах чарункових упаковок, міститься метадон, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону в складі наданих таблеток становить: 0,2476 г, 0,0979 г, 0,0482 г, 0,0764 г.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, з метою збуту, наркотичний засіб та незаконно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон масою 0,4701 грам, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки наркотичний засіб метадон віднесений до списку № 1 таблиці № ІІ, який затверджений вищевказаною постановою.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008, наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України» від 01.08.2000 №188 та постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 №653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту та його незаконний збут, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій та бажаючи цього, в невстановлений період часу однак не пізніше 16.02.2026, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», який перебував у складі 20 (двадцяти) таблеток круглої форми білого кольору, які перебували у 2 (двох) контурних чарункових упаковках, які почав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Так, 16.02.2026 приблизно о 08 год. 03 хв., ОСОБА_4 повторно, діючи з умислом, спрямованим на незаконний збут наркотичного засобу «метадон», з метою незаконного особистого збагачення, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту наркотичного засобу та бажаючи цього, знаходячись біля будинку № 184 який розташований по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув громадянину з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » особисті дані якого змінено в порядку ст. ст. 7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», 2 (дві) контурні чарункові упаковки, в яких знаходилось 20 (двадцять) таблеток з наркотичним засобом метадон, за що ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

16.02.2026 року о 08 годині 12 хвилини, поблизу будинку № 7 по вул. Холодногірська в м. Харкові, у присутності двох понятих, ОСОБА_7 добровільно видав старшому оперуповноваженому СКП ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, 2 (дві) контурні чарункові упаковки з написом «Метафін ІС 25 мг» в середині яких знаходилось 20 (двадцять) таблеток круглої форми білого кольору, які він придбав в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_4 .

Дослідження речових доказів, які було вилучено експертами Харківського НДЕКЦ МВС України триває.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», повторно, незаконно придбав та зберігав, з метою збуту, наркотичний засіб та незаконно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки наркотичний засіб метадон віднесений до списку № 1 таблиці № ІІ, який затверджений вищевказаною постановою.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбані, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

16.02.2026 (час фактичного затримання 12 год. 25 хв.) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16 лютого 2026 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою від ОСОБА_8 , про вчинене кримінальне правопорушення; показаннями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , під час допиту в якості свідків, в яких було отримано показання з приводу вчинення ОСОБА_4 , протиправних дій, направлених на збут наркотичного засобу; рапортами від оперуповноваженого про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки без затримання особи; висновком експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-25/28816-НЗПРАП від 28.11.2025, яким підтверджено, що речовина, яку 07.11.2025 року незаконно збув ОСОБА_4 , є наркотичний засіб - метадон; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо та відео контроль за особою; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено речові докази; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру відносно ОСОБА_4 за ознаками ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбані, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши про відсутні докази наявності відповідних ризиків, тому їх наявність є лише припущенням сторони обвинувачення, просили відмовити в задоволенні клопотання, або обрати інший більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений не має наміру переховуватися від досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно дост. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом «а» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з вимогами ч.1 ст.194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , під час допиту в якості свідків, в яких було отримано показання з приводу вчинення ОСОБА_4 , протиправних дій, направлених на збут наркотичного засобу; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки без затримання особи; висновком експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-25/28816-НЗПРАП від 28.11.2025, яким підтверджено, що речовина, яку 07.11.2025 року незаконно збув ОСОБА_4 , є наркотичний засіб - метадон; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо та відео контроль за особою; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено речові докази.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На підтвердження цього слідчим суддею досліджено матеріли, долучені слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу, які в своїй сукупності дають підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Вивченням відомостей про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 є офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утримані не має, в силу ст. 89 КК України не судимий.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже інкримінований підозрюваному злочин відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Відсутність дружини, неповнолітніх та малолітніх дітей, а також осіб похилого віку на утриманні свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується тим, що враховуючи характер інкримінованої йому злочинної діяльності, у т.ч. багатоепізодність, відсутністю у підозрюваного законних джерел отримання заробітку, незважаючи на притягнення його до кримінальної відповідальності, знаходячись на волі він може вчинити новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів. Припинення протиправної діяльності підозрюваного не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Також, слідчий суддя зазначає про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. ст. 177 КПК України оскільки наявні свідки, які вказує на причетность ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого йому злочину, тому наявні підстави вважати, щопідозрюваний може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити відмовитись від раніше наданих показів.

В судовому засіданні не доведено прокурором наявність ризику, передбаченого ч. 4 ст. 177 КПК України, тобто прешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, потреба у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченому судом на даному етапі не встановив.

Слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а саме передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. При визначенні розміру застави, слідчий суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

На підставі викладеного, в даному конкретному випадку, на думку слідчого судді, слід визначити заставу у розмірі у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у 166400 гривень 00 копійок, що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не суперечитиме положенням ст. 182 КПК України.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженню;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000953 від 15.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16.04.2026 (включно).

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у розмірі 166400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися такою особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3. не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженню;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1