Справа № 686/975/26
Провадження № 1-кс/686/1301/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про передачу майна на відповідальне зберігання, подане в кримінальному провадженні № 0000075 внесеному до ЄДРДР від 11.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

встановив:

30.01.2026 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про передачу речового доказу на відповідальне зберігання з майданчику тимчасового утримання володільцю.

За змістом клопотання стверджується, що ОСОБА_5 , є законним володільцем транспортного засобу марки ВАЗ моделі 210994, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області слідчого судді від 13 січня 2026 року.

На разі у відповідності до приписів статті 100 КПК України, вилучений на підставі ухвали слідчого судді транспортний засіб може бути повернутий йому, як законному володільцю, що забезпечить збереження цього транспортного засобу та не перешкоджатиме досягненню цілей і завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, заявник просить передати їй транспортний засіб марки ВАЗ моделі 210994, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання без права на відчуження, та заборонити розпоряджатися вказаним автомобілем.

Прокурор та слідчий в судому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, оскільки даний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не завершено.

Представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, нормами ч. 3 ст. 26 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області слідчого судді від 13 січня 2026 року накладено арешт на майно, вилучене 11.01.2026 під час огляду місця події в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на транспортний засіб марки ВАЗ моделі 210994, сірого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено 11.01.2026 під час огляду місця події в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , з забороною користування, розпоряджання та відчуження.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст. 100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом визначення місця зберігання та передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 статті 100 КПК України, встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170, 174 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частин 6 та 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України.

Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

Тобто, вимогами КПК України передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.

При цьому, за змістом ст. ст. 40, 98-100 КПК України, питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.

Тому, з урахування наведеного, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , так як статтею 100 КПК України не передбачено повноважень слідчого судді вирішувати питання повернення речового доказу власнику або передачі речового доказу йому на відповідальне зберігання.

Отже, керуючись приписами статті 7, 100,369 -372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про передачу майна на відповідальне зберігання, подане в кримінальному провадженні №0000075 внесеному до ЄДРДР від 11.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя