Житомирський апеляційний суд
Справа №296/956/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/119/26
Категорія 422 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2026 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000021 від 08.01.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Суть оскаржуваної ухвали

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06.01.2026 приблизно о 21 год. 24 хв. ОСОБА_7 перебував в кабінеті № 36 на третьому поверсі КНП «Обласний медичний консультативно-діагностичний центр» Житомирської обласної ради спільно з ОСОБА_10 , де між ними розпочався словесний конфлікт, при якому ОСОБА_7 умисно наніс не менше трьох ударів руками по обличчю ОСОБА_10 та спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, 06.01.2026 у період з 21 год. 25 по 23 год. 00 хв., сержант ОСОБА_7 , будучи відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в кабінеті № 36 на третьому поверсі КНП «Обласний медичний консультативно-діагностичний центр» Житомирської обласної ради, маючи умисел на незаконне позбавлення ОСОБА_10 права на свободу пересування, ігноруючи прохання останнього про медичну допомогу після отриманих останнім тілесних ушкоджень, шляхом застосування психологічного тиску у вигляді словесних погроз про продовження застосування фізичного насильства до ОСОБА_10 , які останній сприймав як реальні, силоміць утримував ОСОБА_10 у вказаному приміщенні для подальшого проходження останнім військово-лікарської комісії.

Тобто також ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, яке кваліфікується як незаконне позбавлення волі.

Прокурор обгрунтовував клопотання наявністю ризиків, передбачених п.3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиком незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 . Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.03.2026 року. Покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , іншим підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. Строк дії ухвали встановлено до 23.03.2026 (включно).

Короткий зміст апеляційної скарги

Прокурор ОСОБА_9 вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки суд не врахував обставини, які встановлені під час досудового розслідування та розгляду клопотання в суді.

Вказує на наявність наступних ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваному відомі контактні потерпілого і свідків, місця їх проживання, тому в разі не перебування під домашнім арештом та не покладенням на нього процесуальних обов`язків, підозрюваний може незаконно впливати на них. Потерпілий та свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку. Також вказує на ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), який полягає у тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років, і передбачаючи невідворотність покарання та знаючи місце проживання потерпілого, він може продовжити вчиняти стосовно останнього кримінальне правопорушення з метою залякування та зміни показів.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати; застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання з 21:00 год. до 06:00 год. строком на 60 днів; покласти на підозрюваного обов`язки: 1) не залишати своє місце проживання з 21:00 год. до 06:00 год; 2) прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожну вимогу; 3) не відлучатися за межі Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_10 , іншим підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Мотиви колегії суддів

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, позицію підозрюваного, захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Так, слідчим суддею було встановлено, що слідчими Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000021 від 08.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 146 КК України.

23.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 146 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя вірно вважав недоведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 з моменту повідомлення про підозру належним чином виконує обов`язки підозрюваного, що визначені кримінальним процесуальним кодексом України та відсутні обгрунтовані підставив вважати його схильним до іншого правопорушення.

Апеляційний суд погоджується, що слідчим в поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а сама лише обізнаність підозрюваного з відомостями про свідків та потерпілого не може вважатися обгрунтованим ризиком впливу на них.

Крім того, слідчим суддею було покладено обов`язок по уникненню спілкування з потерпілим, іншими підозрюваними та свідками, що також спростовує наявність відповідного ризику.

Колегія суддів, оцінивши в сукупності всі обставини та врахувавши тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є учасником бойових дій, має роботу, постійне місце проживання, що вказує на наявність соціальних зв`язків, приходить до висновку, що застосований запобіжний захід відповідає особі підозрюваного та обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2026 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000021 від 08.01.2026 року - без змін.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.01.2026 року щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000021 від 08.01.2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ