Справа №: 630/799/16-к Провадження №: 1-кс/630/2/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 27 лютого 2025 року по кримінальному провадженню № 0000418 від 02 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Красний Лиман Донецької області, громадянки України, українки, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358,ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000418 від 02 лютого 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в період з грудня 2015 року по січень 2016 року, точну дату та час встановити під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужими грошовими коштами від продажу квартири, що розташована за адресою : АДРЕСА_2 , шляхом обману, розробивши злочинний план, згідно якого остання могла безперешкодно отримати грошові кошти від громадян, що були введені в оману та впевнені в сумлінності її дій шляхом використання завідомо підроблених офіційних документів.

Для забезпечення можливості реалізації свого злочинного умислу та уникнення відповідальності за скоєння злочину ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що без вказаної дії не відбудеться укладення купівлі-продажу квартири, 25 січня 2016 року під час укладання договору, знаходячись у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_3 , пред`явила свій паспорт громадянки України НОМЕР_1 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 11 липня 1996 року, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права і звільняє від обов`язків, з внесеними до нього недостовірними даними, а саме в якому змінений рік реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 14 жовтня 1995 на 14 жовтня 1999 року та витяг від 22 січня 2016 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із внесеними недостовірними даними зазначенням відомостей про укладення шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_8 14 жовтня 1999 року, що підтвердило факт придбання вказаної квартири до вступу в шлюб із останнім за договором купівлі-продажу від 25 травня 1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , тим самим використала завідомо підроблені документи паспорт громадянина України та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян, які видаються установами, які мають право видавати такі документи і які надають права і звільняє від обов`язків.

Крім того ОСОБА_6 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 25 січня 2016 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що квартира, яка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 43,00 кв.м., загальною площею 65,40 кв.м., згідно з технічним паспортом на квартиру, виданого КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 05 липня 1999 року, знаходиться на праві власності 1/2 частки між нею та її чоловіком ОСОБА_8 , так як згідно рішення Харківського районного суду Харківської області № 635/8047/15-ц від 01 грудня 2015 року, було поділено спільне майно подружжя, а саме було визнано за ОСОБА_8 та ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину вказаної квартири кожному, уклала нотаріальний цивільно-правовий договір купівлі-продажу вказаної квартири в цілому, отримавши від потерпілої ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 531571,00 грн.

Так, 25 січня 2016 року в період з 12 до 17 години ОСОБА_6 , знаходячись у приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_3 , разом з покупцем ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 договору купівлі-продажу, трикімнатної квартири під АДРЕСА_2 , житловою площею 43,00 кв.м., загальною площею 65,40 кв.м., попередньо ознайомившись з вимогами цивільного законодавства, що регулюють укладений договір, зокрема з вимогами щодо змісту, правових наслідків недійсності правочину, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, діючи добровільно та володіючи українською мовою, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом продажу квартири, пред`явила свій паспорт громадянки України НОМЕР_1 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 11 липня 1996 року, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права і звільняє від обов`язків, з внесеними до нього недостовірними даними, а саме в якому змінений рік реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 з 14 жовтня 1995 року на 14 жовтня 1999 року та витяг від 22 січня 2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу з ОСОБА_8 14 жовтня 1999 року, що підтвердило факт придбання вказаної квартири до вступу в шлюб із останнім за договором купівлі-продажу від 25 травня 1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Ввівши таким чином ОСОБА_11 в оману, а саме, що вказана квартира належить ОСОБА_6 на праві власності у повному обсязі (у цілому), усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, остання заключила договір купівлі-продажу з ОСОБА_11 , яка раніше, до підписання договору, передала ОСОБА_6 за придбання квартири грошові кошти у сумі 531571,00 грн., які ОСОБА_6 отримала особисто у приміщенні вказаної нотаріальної контори.

Реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_6 з отриманими за продаж квартири грошовими коштами зникла, розпорядившись ними на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 531571,00 грн., тобто в особливо великих розмірах.

31 січня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування вживались заходи, направлені на встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , проте забезпечити її явку до слідчого не виявилось можливим, оскільки підозрювана, переховуючись від органу слідства виїхала за межі держави, а саме до Російської Федерації, та в Україну до цього часу не поверталась. Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 переховується від органу слідства, вона була оголошена у розшук. Окрім того, підозрювана ОСОБА_6 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на осіб, які є свідками та потерпілими, тобто незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. До того ж підозрювана не має постійних джерел доходу, через що може вчинити інші корисливі правопорушення з метою забезпечення своєї життєдіяльності. На переконання слідчого, це вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу слідчим подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_6 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою від 27 лютого 2025 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання був визначений до 27 лютого 2026 року. Але місце знаходження підозрюваної до теперішнього часу не встановлено.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення одного року із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 3 ст. 190 КПК).

Враховуючи відсутність відомостей про місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 , яка перебуває у розшуку, а також закінчення строку дії ухвали від 27 лютого 2025 року про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_6 з метою приводу, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 184, 189, 190 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 27 лютого 2025 року про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1