УХВАЛА

02 березня 2026 року

м. Київ

справа № 361/10281/23

провадження № 51-701 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судом при винесенні рішення, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як на підставу для скасування судових рішень, захисник посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вказуючи, що було порушено право на захист. Водночас, не наводить правого обґрунтування своєї позиції, з посиланням на положення процесуального закону, не вказує, які норми Кримінального процесуального кодексу були порушені місцевим судом, у частині забезпечення обвинуваченому права на захист, не зазначає як такі порушення загалом вплинули на законність прийнятого цим судом рішення, з урахуванням позиції обвинуваченого у суді першої інстанції та, з огляду на досліджені цим судом докази.

Не наведено захисником й істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, як це визначено ст. 412 КПК. Не обґрунтовано таких порушень й з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 419 КПК. Незгода із мотивам прийнятого рішення, за відсутності обґрунтування порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, сама по собі не може свідчити про незаконність прийнятого рішення.

Посилаючись на необхідність скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, захиснику слід обґрунтувати таке прохання в описовій частині скарги, з урахуванням положень ст. 415 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3