Справа № 308/1740/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 від 02.10.2025, про арешт майна,

встановив:

З вищевказаного клопотання з`ясовано, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000318 від 02.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 07.02.2026 в порядку ст.ст. 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_5 складено та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В клопотанні вказано, що санкція статті ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до вищенаведеного, з метою подальшої конфіскації майна, як виду покарання та з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на наявні у останнього транспортні засоби: мотоцикл марки «TEKKEN TEKKEN 250» державний номерний знак НОМЕР_1 ; мотоцикл марки «SHINERAY XY200GY-9A» державний номерний знак НОМЕР_2 .

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання. В свою чергу захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 частково погодився з клопотанням.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію учасників, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Шостим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0000318, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07.02.2026 о 13.25 год. ОСОБА_5 затриманий уповноваженою особою в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Разом з цим санкція ч. 3 ст. 368 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає серед іншого покарання у виді конфіскації майна.

За підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровані наступні транспортні засоби: мотоцикл марки «TEKKEN TEKKEN 250» державний номерний знак НОМЕР_1 ; мотоцикл марки «SHINERAY XY200GY-9A» державний номерний знак НОМЕР_2 , що видно з реєстраційної картки т/з.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тож, необхідність накладення арешту на транспортні засоби, належні ОСОБА_5 , є виправдана в розглядуваному випадку, оскільки останній, як зазначалося вище, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, у разі доведення стороною обвинувачення вини особи в інкримінованому.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на транспортні засоби, належні ОСОБА_5 , оскільки таке втручання у права та інтереси власника майна в особі підозрюваного, є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт шляхом позбавлення права права на відчуження, розпорядження та користування наступним майном:

мотоцикл марки «TEKKEN TEKKEN 250» державний номерний знак НОМЕР_1 ;

мотоцикл марки «SHINERAY XY200GY-9A» державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать та зареєстровані за підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1