№ 1-кс/756/27/26
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2026 року, слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2019, в межах кримінального провадження № 0000192 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2019,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», поштовим зв`язком звернулась до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із вищевказаним клопотанням.

У поданому до суду клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає те, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2019, в межах кримінального провадження № 0000192 від 17.07.2019, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказаний об`єкт нерухомості до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», правомірно набуло права власності на вищевказану квартиру, оскільки вона була іпотечним майном; державна реєстрація права власності на вказану квартиру за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» здійснена 20.05.2019 та повторно 13.01.2022; квартира не відповідає критеріям речових доказів та не є предметом злочину у кримінальному провадженні; відсутня підозра будь-якій особі та відсутні підстави для застосування конфіскації або спеціальної конфіскації.

З урахуванням викладеного, адвокат ОСОБА_3 , на підставі ст. 174 КПК України, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2019 на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки арешт накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва - не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

При цьому, до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , якою остання просила проводити розгляд справи без її участі, клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила задовольнити.

Також, до суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000192 від 17.07.2019.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 за наявними в ньому матеріалами та матеріалами кримінального провадження, які надійшли до суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000192, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань Оболонським УП ГУ НП у м. Києві 17.07.2019 та 19.08.2019 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 355 КК України (кримінальне провадження № 0000192).

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2019, в межах кримінального провадження № 0000192 від 17.07.2019, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказаний об`єкт нерухомості до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 13.01.2022, на підставі договору про заставу нерухомості (Іпотека), серія та номер 47 від 19.01.2007, здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 0000192, органом досудового розслідування, після накладення арешту на майно, не проведено жодних слідчих (розшукових) дій спрямованих на з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що матеріалами кримінального провадження та комплексом проведених слідчих (розшукових) дій після накладення арешту на майно не доведено доцільності подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 довела, що в подальшому застосуванні арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_1 - відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2019, в межах кримінального провадження № 0000192 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2019, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000192 від 17.07.2019, на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на вказаний об`єкт нерухомості до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1