Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1382/26
Провадження №: 1-кс/332/107/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 03.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

дізнавач СД Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 03.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке обґрунтоване наступним.

У провадженні сектору дізнання Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області) перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до відділення поліції № 1 ЗРУП надійшло повідомлення ДКП 473043 від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа в період часу з 04.11.2025 по 21.11.2025 року під приводом продажу кросівок у мобільному застосунку «Телеграм», заволоділа грошовими коштами заявника в розмірі 11 050 грн., які потерпілий самостійно перерахував зі своєї банківської картки НОМЕР_1 та банківського рахунку НОМЕР_2 на банківські картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (ЄО 3755 від 02.03.2026, шахрайство від приводом продажу товару через мобільний додаток «Телеграм»).

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , окрім іншого, пояснив, що 04.11.2025 в мобільному додатку «Телеграм» в спільноті магазину продажу взуття та одягу під назвою «Nestor Magaz» знайшов пару кросівок моделі «Adidas» вартістю 3 300 грн. та вирішивши їх придбати для свого батька написав в особисті повідомлення адміністратору спільноти магазину під найменуванням «Maggzza», який повідомив, що відправка товару здійснюється за умови повної переоплати та на протязі 16 днів. Погодившись на умови придбання, цього ж дня о 13 год. 23 хв. ОСОБА_5 зі своєї банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 3 300 грн. на надіслані йому реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , як повну передоплату за обраний ним товар, та після здійснення ним переказу надіслав продавцеві адресу для відправки, а саме: Відділення № 34 «Нова пошта», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, буд. 41. 05.11.2025 року ОСОБА_5 в мобільному додатку «Телеграм» в особисті повідомлення написав адміністратору під найменуванням «Maggzza» спільноти магазину під назвою « ОСОБА_6 » з метою придбання ще однієї пари кросівок, але вже для себе моделі «Nike Shox» вартістю 4 300 грн. та цього ж дня о 22 год. 05 хв. зі свого банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 здійснив переказ грошових коштів у сумі 4 300 грн. на надіслані йому реквізити банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 як повну передоплату за обраний ним товар вказавши ту ж саму адресу для відправки. 21.11.2025 року ОСОБА_5 знову обрав пару кросівок вартістю 3 450 грн. моделі «Nike Air Force 1» в тому ж магазині оформив замовлення та цього ж дня о 18 год. 02 хв. зі своєї банківської картки АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 3 450 грн. на надіслані йому реквізити банківської картки АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_5 , як повну передоплату за обраний ним товар. 26.12.2026 року не отримавши від продавця інформації щодо відправки товарів ОСОБА_5 повідомив продавцеві, що відмовляється від придбання трьох пар обраних ним кросівок та попросив повернути йому кошти на що продавець погодився. Так, не отримавши повернення грошових коштів ОСОБА_5 написав з даного приводу продавцеві та відповіді на повідомлення не отримав. Не отримавши оплачених товарів чи повернення за них коштів ОСОБА_5 зрозумів, що він став жертвою шахрайських дій, тому звернувся з даного приводу до органів поліції.

Таким чином, невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілого та завдала матеріальної шкоди на загальну суму 11 050 грн.

В ході досудового розслідування встановлено проведення переказів, зокрема:

-04.11.2025 о 13:23 на суму 3 300 грн. з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 ;

-05.11.2025 о 22:05 на суму 4 300 грн. з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_7 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_3 .

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, грошові кошти у безготівковій формі у сумі 7 600 гривень, які знаходяться на рахунку або можуть надійти на рахунок, що керується карткою АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) з номером НОМЕР_3 , мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як отримані протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-111 від 07.12.2000 року арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, перетворення, відчуження, дізнавач просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 7 600,00 гривень у будь-якій валюті у безготівковій формі, які знаходяться або можуть надійти на рахунок (рахунки), що керується (керуються) карткою АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) з номером: НОМЕР_3 , та заборонити проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів із вказаного (вказаних) рахунку (рахунків).

Дізнавач надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, додатково зазначивши, що клопотання підтримує.

Згідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, розгляд клопотання здійснюється у відсутність учасників справи.

За положеннями ч. 4 ст. 107 КК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виходячи з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До відділення поліції № 1 ЗРУП надійшло повідомлення ДКП 473043 від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа в період часу з 04.11.2025 по 21.11.2025 року під приводом продажу кросівок у мобільному застосунку «Телеграм», заволоділа грошовими коштами заявника в розмірі 11 050 грн., які потерпілий самостійно перерахував зі своєї банківської картки НОМЕР_1 та банківського рахунку НОМЕР_2 на банківські картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (ЄО 3755 від 02.03.2026, шахрайство від приводом продажу товару через мобільний додаток «Телеграм»).

Грошові кошти у безготівковій формі у сумі 7 600, 00 гривень, які знаходяться на рахунку, що керується карткою АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) з номером НОМЕР_3 , мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як отримані кримінально- протиправним шляхом.

10.03.2026 року дізнавач звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням про арешт майна.

Отже, аналізуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що дізнавачем доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів, слід накласти арешт на грошові кошти в сумі 7 600, 00 гривень, які знаходяться на рахунку, що керується карткою АТ КБ «ПриватБанк» з номером: НОМЕР_3 , із забороною проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю цих грошових коштів із вказаного рахунку, в іншій частині клопотання дізнавача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання дізнавача СД Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 03.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ) з номером НОМЕР_3 у сумі 7 600, 00 гривень, із забороною проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів із вказаного рахунку.

В іншій частині клопотання дізнавача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення, але підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1