Справа № 201/2971/26
Провадження № 1-кс/201/799/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись на території Покровського району Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи власний мобільний телефон, за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення, використовуючи акаунт месенджеру «Telegram» зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , під час особистого листування з не встановленою під час досудового розслідування особою, шляхом надсилання текстових та графічних повідомлень на її особистий аккаунт у месенджері «Telegram», з іменем користувача - « ОСОБА_6 », який зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , не санкціоновано поширював інформацію про місця дислокації особового складу ЗСУ їх військової техніки, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучені речі, що мають значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучені 04.03.2026 року в ході проведення обшуку предмети, необхідно накласти арешт.

За таких обставин, вказані вище предмети, можуть мати по кримінальному провадженню значення речових доказів, оскільки

є предметами та засобами кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються

під час кримінального провадження.

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Захисник у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що СУ ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 7 ст. 111-1, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

04.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 03.03.2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

- ПЕОМ «HP ProDesk 405 G6 Desktop Mini PC» серійний номер 8СС1081LP9 разом із зарядним пристроєм поміщено до сейф пакету №9326858;

- мобільний телефон Readmi Note 10 Pro IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , SIM1 НОМЕР_5 , поміщено у сейф пакет №9426690.

- мобільний телефон Redmi Note 14 IMEI1 НОМЕР_6 , IMEI2 НОМЕР_7 без SIM карт, поміщено у сейф пакет №9426689;

- мобільний телефон Nothing Phone IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 , SIM1 НОМЕР_1 , SIM2 ICCID НОМЕР_10 , поміщено у сейф пакет №9426691.

04.03.2026 о 12 год. 00 хв. громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, на підставі ст. ст. 208, 615 КПК України.

04.03.2026 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Постановою слідчого від 04.03.2026 вилучені під час обшуку предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025 на предмети, що вилучено під час проведення 04.03.2026 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ПЕОМ «HP ProDesk 405 G6 Desktop Mini PC» серійний номер 8СС1081LP9 разом із зарядним пристроєм;

- мобільний телефон Readmi Note 10 Pro IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , SIM1 НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Redmi Note 14 IMEI1 НОМЕР_6 , IMEI2 НОМЕР_7 без SIM карт;

- мобільний телефон Nothing Phone IMEI1 НОМЕР_8 , IMEI2 НОМЕР_9 , SIM1 НОМЕР_1 , SIM2 ICCID НОМЕР_10 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1