Справа № 932/3126/26
Провадження № 1-кс/932/1553/26
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання старшого слідчого з ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , яке подане у кримінальному провадженні №0022158 від 18.06.2025, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні нікого не має

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України

у с т а н о в и л а:

Слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0022158 від 18.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що т.в.о. начальника КЕВ м. Луганськ ОСОБА_5 , діючи необережно, з кримінально-протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, всупереч вимог Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ будучи військовою службовою особою неналежно виконав свої службові обов`язки, які, зокрема, полягали в здійсненні керівництва КЕВ м. Луганськ, організації та контролю діяльністю КЕВ м. Луганськ, для ефективного використання бюджетних коштів з метою забезпечення військових частин, дислокованих у зоні відповідальності КЕВ м. Луганськ, та виконання покладених на КЕВ м. Луганськ завдань, не здійснив самостійно та не забезпечив належного розгляду підпорядкованими йому особами КЕВ м. Луганськ вказаних цінових пропозицій, які 08.12.2022 та 12.12.2022 надійшли на адресу КЕВ м. Луганськ.

ОСОБА_5 , затвердив, шляхом власноручного підписання та проставлення печатки КЕВ м. Луганськ техніко-економічне обґрунтування про укладення договору закупівлі деревини паливної з ФОП ОСОБА_7 та уклав із ним договір № 83 на поставку деревини паливної із ціною 2370,10 грн. за 1 скл. м. із загальною ціною договору 5 048 484 гривень. На виконання договору № 83 на склади КЕВ м. Луганськ поставлено деревину паливну загальною кількістю 2130,07215 складометрів.

Надалі, ОСОБА_5 , наклав електронний цифровий підпис на платіжні доручення, на підставі яких перераховано бюджетні кошти держави, у особі КЕВ міста Луганськ, на загальну суму 5 048 484 гривень.

В той же час, досудовим розслідуванням встановлено, що ринкова вартість товару: Деревина (дрова твердолистяної породи: бук, береза, ясен, граб, ільм, в`яз, акація, клен, дуб; відповідний код 03413000-8) за 1 складометр станом на 08.12.2022 складала 633,37 гривень без ПДВ, а різниця між сумою перерахованих грошових коштів за договором №83 від 08.12.2022 складає 3 699 381,50 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 , затвердив, шляхом власноручного підписання та проставлення печатки КЕВ м. Луганськ техніко-економічне обґрунтування про укладення договору закупівлі деревини паливної з ФОП ОСОБА_8 та уклав договір № 84 на поставку деревини паливної із ціною 2365,11 грн. за 1 скл. м. із загальною ціною договору 2 526 120 гривень, на виконання якого поставлено деревину паливну загальною кількістю 1068,07717 складометрів.

Надалі, ОСОБА_5 , погодив перерахування грошових коштів з рахунків КЕВ м. Луганськ на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_8 , шляхом накладання електронного цифрового підпису на платіжні доручення, на підставі яких з розрахункового рахунку КЕВ м. Луганськ на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_8 . U перераховано бюджетні кошти держави на загальну суму 2 526 120 гривень.

У той же час, досудовим розслідуванням встановлено, що ринкова вартість товару: Деревина (дрова твердолистяної породи: бук, береза, ясен, граб, ільм, в`яз, акація, клен, дуб; відповідний код 03413000-8) за 1 складометр станом на 12.12.2022 складала 633,37 гривень без ПДВ, а різниця між сумою перерахованих грошових коштів за договором №84 від 12.12.2022 укладеним між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Луганськ () та ФОП ОСОБА_8 та сумою з урахуванням ринкової вартості, складає 1 849 642,64 гривень.

18.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Викладені обставини у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України та підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, рапортами про виявлення ознак кримінальних правопорушень, наказами про призначення відповідних осіб на посади, протоколами огляду, протоколами допиту свідків, висновками експертів за результатами проведення судових товарознавчих та судових економічних експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, на підозрюваного покладається обов`язок прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. За вимогами ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

На теперішній час підполковник ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, зокрема, санкцією ч. 4 ст. 425 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, за відсутності альтернативних видів покарань, тобто вказаний злочин є умисним тяжким, що вказує на наявність нормативних підстав для застосування відносно вказаної особи запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Фактичними підставами для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність визначених законом ризиків.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків обвинувачення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики підтверджуються матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи викладене, із метою виконання завдань кримінального провадження, слідчий за погодженням із прокурором прохав застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , 31 березня 1970 року та зобов`язати підозрюваного:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за викликом в залежності від стадії кримінального провадження, у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні прохали клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , за узгодженою позицією із підозрюваним ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0022158 від 18.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

18 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, повідомлення особисто вручено ОСОБА_5 18.03.2026 о 07 год 23 хв.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, у т.ч. допитами свідків, результатами проведених експертиз тощо.

Так, на підтвердження розміру заподіяних збитків до клопотання слідчим додано висновок судових експертів від 27.09.2024, від 30.09.2024 за результатами проведеної економічної експертизи. Окрім того, висновком експерта №602-26 від 09.03.2026 про результати проведення судової військової експертизи встановлено, що дії т.в.о. начальника КЕВ м. Луганська ОСОБА_5 щодо підписання ним договорів №№83,84 із завищеною ринковою вартістю не забезпеченні дієвою системою щодо організації договірної роботи під час здійснення оборонних закупівель та системи внутрішнього контролю КЕВ м. Луганська, а також недотримання ним вимог нормативно-правових актів, керівних документів, інших документів, перебувають у причинному-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди державі у зв`язку з укладанням вищезазначених договорів.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Вирішуючи питання про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із наступного.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 інкриміноване діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років, у зв`язку з чим усвідомлюючи міру можливого покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку слідчої судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання у сукупності із вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідча суддя враховує, і те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

У той же час, інші заявлені ризики органом досудового розслідування, вважаю не підтвердженими.

Зокрема, ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків у даному кримінальному провадженні, спростовується самим же слідчим та прокурором, оскільки останні не прохали покласти на підозрюваного обов`язок не спілкуватися із свідками.

У свою чергу ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущенням та жодним належними доказом не доведений.

У той же час, наявність хоча б одного ризику надає слідчому судді можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід задля дієвості кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, враховуючи, що прокурором доведено існування ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку із чим слідча суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177,179,183 КПК України, слідча суддя -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання старшого слідчого з ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , яке подане у кримінальному провадженні №0022158 від 18.06.2025, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 15 травня 2026 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за викликом в залежності від стадії кримінального провадження, у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 15 травня 2026 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на слідчого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали постановлено та проголошено 24.03.2026 року о 16 год 25 хв.

Слідча суддя ОСОБА_9