Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1797/26
Номер провадження 1-кс/711/624/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000581 від 28.01.2025, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суд м. Черкаси із клопотанням про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною відчужувати та розпоряджатися ним.

Клопотання обґрунтовує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581 від 28.01.2025.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів, слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Переяслав-Хмельницький Київської обл., громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України, а саме: службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов?язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до Указу Президента України від 11.12.2009 №1048/2009, з метою збереження та відтворення природних комплексів, що мають важливе природоохоронне, наукове та рекреаційне значення створено Національний природний парк «Білоозерський» (далі НПП «Білоозерський»), який розташований на території Бориспільського району Київської області та Черкаського району Черкаської області.

НПП «Білоозерський» межує із с. Хоцьки Бориспільського району Київської області з півночі, с. Світанок Бориспільського району Київської області та с. Озерище Черкаського району Черкаської області зі сходу, с. Ліпляве Черкаського району Черкаської області з півдня, розташований в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1900, :01:001:0214. Вказані земельні ділянки, згідно з державними актами серії ЯЯ№348693 та серії ЯЯ№348694 перебувають на праві постійного користування у ДО «ЛГ Білоозерське».

До території НПП «Білоозерський» погоджено в установленому порядку включення 7014,44 гектара земель державної власності, які вилучаються у ДО «ЛГ Білоозерське» і надаються національному природному парку в постійне користування.

НПП «Білоозерський» входить до природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною системи природних територій та об?єктів, що перебувають під особливою охороною.

Парк є неприбутковою, бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Перебуває в управлінні Державного управління справами та порядок його функціонування визначений «Положенням про Національний природний парк «Білоозерський»», затверджений Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 15.03.2021 №188 (у редакції наказу Міндовкілля від 17.02.2023 №89).

Також в обов`язковому порядку у своїй діяльності керується Конституцією України, Земельним кодексом України, Лісовим кодексом України, Водним кодексом України, законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ», «Про Червону книгу України», «Про наукову і науковотехнічну діяльність», іншими нормативно-правовими актами, розпорядженнями Керівника Державного управління справами, Проєктом організації території Національного природного парку «Білоозерський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, а також Положенням.

Предметом діяльності парку є: збереження та відтворення цінних природних комплексів та історико-культурних об?єктів, що розташовані на його території, видів тваринного рослинного світу; створення умов для організованого туризму та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів та об?єктів; проведення науково-дослідних робіт, у тому числі з вивчення природних комплексів та їх зміни в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів; забезпечення охорони його території з усіма природними об?єктами; збереження генофонду рідкісних, занесених до Червоної книги України, та типових рослин, тварин, птахів, риб і безхребетних; вивчення змін екосистем під дією природних і антропогенних факторів; підтримання загального екологічного балансу в регіоні; проведення екологічної освітньо-виховної роботи тощо.

Управління Парком здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією. До складу адміністрації входять відповідні наукові підрозділи, служба охорони, відділи екологічної освіти, господарського та іншого обслуговування згідно із затвердженим штатним розписом.

Саме на службу охорони Парку, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України, покладені функції з його охорони та забезпечення режиму території.

Основним завданням служби держохорони є: забезпечення додержання режиму охорони території та природних об`єктів на території парку; попередження та припинення порушень законодавства про охорону навколишнього природнього середовища на території Парку.

Порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природнього середовища на території Парку тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та/або кримінальну відповідальність, а розмір шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища на території парку, визначається в установленому законодавством порядку та підлягає компенсації в повному обсязі.

Так, відповідно до наказу т.в.о. директора НПП «Білоозерський» від 29.12.2021 №21/11-К, у зв`язку з переведенням з Державної організації «Лісове господарство «Білоозерське», ОСОБА_5 з 29.12.2021 призначено на посаду майстра з охорони природи НПП «Білоозерський» у порядку переведення.

Наказом директора НПП «Білоозерський» від 12.06.2023 №23/81-к ОСОБА_5 , за його згодою, переведено з посади майстра з охорони природи відділу використання та відтворення природних екосистем на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду з 03.07.2023.

Цього ж дня адміністрацією НПП «Білоозерський» ОСОБА_5 ознайомлено з його посадовою інструкцією як інспектора з охорони природно-заповідного фонду, затвердженою директором НПП «Білоозерський» 12.06.2023 (далі Посадова інструкція).

Згідно з вказаною Посадовою інструкцією ОСОБА_5 , працюючи на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду, приймає на себе відповідальність за завдання матеріального збитку парку в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Відповідно до Посадової інструкції за інспектором з охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_5 закріплюється ділянка лісу обхід №9, а також, серед інших обов`язків, він зобов`язаний: здійснювати охорону закріпленої за ним території природньо-заповідного фонду (обходу) від незаконних рубок, порушень пожежної безпеки в лісах України, порушень Правил полювання, інших лісопорушень; не рідше одного разу на добу оглядати територію обходу, оглядати стан лісокультурних об`єктів на предмет самовільної рубки по території обходу ділянки лісового фонду, які межують з населеними пунктами дорогами загального користування, місця, що масово відвідуються населенням, ділянки лісу не благополучні в лісопатологічному відношенні, ділянки з підвищеним класом пожежної небезпеки; при виявлені ознак лісопорушень, лісових пожеж, шкідників та хвороб лісу повідомляти про це свого безпосереднього керівника, а про лісову пожежу також чергового по парку та вживати належних заходів щодо ліквідації та локазізації лісової пожежі; при виявленні лісопорушення, порушення Правил полювання, порушень при перевезенні лісопродукції (на території обходу, а також і на території діяльності парку) діяти відповідно до прав, наданих працівнику державної охорони чинним законодавством України. Здійснювати заходи по припиненню правопорушенння, затриманню порушника і незаконно добутої продукції лісу та диких тварин, вилученню знарядь незаконного промислу, складати протоколи про адміністративні порушення, накладати арешт на незаконно добуту продукцію, транспортні засоби, при необхідності доставляти порушника в найближче відділення поліції чи органів державної влади. Проводити у встановленому порядку огляд речей, а також вилучати у правопорушників незаконно добуту продукцію, знаряддя незаконного природокористування та документи на них, тощо.

З метою належної реалізації обов`язків, покладених на інспектора з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_5 , останній, серед інших прав, наділений і правами, що прямо сприяють у виконанні покладених на нього обов`язків, зокрема: вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких порушень або невідповідностей: перевіряти дотримання Правил пожежної безпеки в лісі; зупиняти незаконну рубку та інші порушення в лісі; затримувати на території природно-заповідного фонду незаконно добуту сировину; повідомляти про виявлені в процесі своєї діяльності порушення і невідповідності і вносити пропозиції щодо їх усунення.

Цією ж інструкцією визначено і сферу відповідальності інспектора з охорони природно-заповідного фонду, зокрема, за: невиконання або несвоєчасне виконання покладених цією посадовою інструкцією обов?язків та (або) невикористання наданих прав; недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежного захисту; невиконання або неналежне виконання вимог внутрішніх нормативних документів парку та законних розпоряджень директора, ввірене йому майно в обході, стан та збереження межових знаків, аншлагів, шлагбаумів, квартальних стовпчиків, квартальних просік; збереження об`єктів природно-заповідного фонду, стан та якість атестованих лісових культур, лісорозсадників, школок та плантацій, лісозахисних об`єктів, протипожежних об`єктів, об`єктів пройдених рубками, пов`язаними з веденням лісового господарства та інших рубок; завдання матеріального збитку парку (підприємству/установі) в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством; неправомірне використання наданих службових повноважень, а також використання їх в особистих цілях, правопорушення, скоєні в процесі своєї діяльності, в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством; за нанесені матеріальні збитки у межах, визначених чинним трудовим та цивільним законодавством України.

Крім того, згідно зі ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.60 Закону України «Про природно-заповідний фонду України», Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2000 №1127, служба державної охорони природно-заповідного фонду України є правоохоронним органом, оскільки здійснює правоохоронні функції. Згідно з Додатком до вказаного Положення до працівників, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України належить, зокрема, інспектор з охорони природно-заповідного фонду національного природного парку.

Таким чином, в силу займаної посади та покладених службових обов`язків, у відповідності до ст.18 КК України та примітки 1 до ст.364 КК України, ОСОБА_5 був особою, уповноваженою на виконання функцій держави, при виконанні службових обов`язків постійно здійснював функції представника влади та службових осіб, користувався делегованими центральним органом виконавчої влади повноваженнями, а також виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції під час виконання службових обов`язків згідно займаної посади, та був працівником правоохоронного органу, а тому повинен був знати і неухильно дотримуватись вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до акту прийому-передачі обходу від 30.05.2024 інспектор з охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_6 передав, а інспектор з охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_5 прийняв обхід №9, до якого входять квартали №№ 46-56, 64-69 урочища «Ліплявська дача» НПП «Білоозерський» загальною площею 607 га, без наявних порушень та самовільних порубок, неоформлених актами лісопорушень.

Окрім того, згідно з актом весняної ревізії обходів НПП «Білоозерський» від 23.04.2024 та акту весняної ревізії №9 обходу №9 дільниці №3, проведеної з 20.03.2024 по 19.04.2024, самовільних порубів, не оформлених актами про лісопорушення, чи інших лісопорушень на території ввіреної ОСОБА_5 ділянки лісу природно-заповідного фонду не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_5 , як інспектору з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський», який обіймає посаду, пов?язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, було ввірено під охорону вказані квартали обходу №9 НПП «Білоозерський», у зв?язку з чим, останній повинен був належно виконувати свої службові обов`язки, передбачені Посадовою інструкцією, Положенням про НПП «Білоозерський» та вимогами законодавством України.

Водночас, інспектор з охорони природно-заповідного фонду відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Білоозерський» ОСОБА_5 , будучи зобов?язаним здійснювати охорону лісу від незаконних (самовільних) рубок, маючи можливість для виявлення ознак незаконних рубок дерев, для залучення працівників правоохоронних органів з метою припинення правопорушення самовільних рубок, вилучення незаконно добутої лісопродукції та сировини, тобто маючи реальну можливість для забезпечення охорони лісу, у період часу з 19.04.2024 по 18.11.2024 допустив неналежне виконання своїх службових обов?язків внаслідок бездіяльності та неналежним чином проводив перевірки стану охорони на ввіреній йому ділянці лісу на території обходу №9 в кварталі 69 виділі 1 НПП «Білоозерський», не здійснював регулярні обходи лісових масивів, не виявляв лісопорушників та фактів вчинення самовільних рубок в лісі чи ознак, що вказують їх проведення, не інформував керівництво НПП «Білоозерський» про факти вчинення самовільних рубок чи ознак самовільних рубок у ввіреному обході та необхідність залучення працівників правоохоронних органів для охорони та збереження лісу.

Внаслідок вказаної службової недбалості ОСОБА_5 та безконтрольного доступу до лісу в обході №9 в кварталі 69 виділі 1 НПП «Білоозерський» невстановлені досудовим розслідуванням особи у період часу з 19.04.2024 по 18.11.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) безперешкодно здійснили незаконну порубку лісу, а саме 11 дерев сироростучих породи дуб звичайний діаметрами у пнях 78, 80, 87, 90, 91, 94, 95, 101, 101,5, 111 та 126 см, що виявлено в ході осінньої ревізії обходів НПП «Білоозерський», проведеної в період з 19.11.2024 по 11.12.2024, оформленої актом осінньої ревізії обходів від 12.12.2024 №2 та актом осінньої ревізії №9 обходу №9, чим державним інтересам спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4 746 599 (чотири мільйони сімсот сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 77 копійок, що відповідно до примітки 4 ст. 364 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений у 2024 році, і є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Вказані обставини та підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення 17.01.2025;

- протоколом огляду місця події від 18.03.2025;

- розрахунками розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев, проведеними спеціалістами Державної екологічної інспекції Центрального округу;

- актом весняної ревізії обходів НПП «Білоозерський» від 23.04.2024 та актом осінньої ревізії обходів від 12.12.2024 № 2;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 15.09.2025;

- протоколом огляду документів від 26.01.2026;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- інформацією про телефонні з`єднання, вилученою у операторів мобільного зв`язку, та протоколом їх огляду від 19.01.2026

- документами щодо перебування на службі в НПП «Білоозерський», приймання ним ввірених лісових ділянок ПЗФ та ін.;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Досудовим розслідуванням установлено, що внаслідок вказаної службової недбалості ОСОБА_5 державі завдано шкоду на суму 4 746 599,77 грн., на яку представником потерпілого Державної екологічної інспекції Центрального округу, в інтересах держави пред`явлено цивільний позов.

Встановлено, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває наступне майно, на яке можна накласти арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов):

- автомобіль марки/моделі «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, номер кузова/vin НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- причіп бортовий марки/моделі «КРЕОН 1Б-2000», 2021 року випуску, номер шасі/vin НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Документами, якими підтверджується право власності ОСОБА_5 на вказане майно, що належить арештувати, є витяги з підсистеми ГСЦ АМТ ІКС ІПНП додаток листа Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві № 14/11-09/26 від 25.02.2026 про виконання доручення слідчого, надано в порядку ст.ст.40, 41 КПК України.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними ст. 2 КПК України.

Отже, норми ЦПК України, які застосовуються субсидіарно до подібних правовідносин, не виключають можливості арешту майна до подання такого позову, адже забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що узгоджується із завданнями кримінального провадження, визначеними статтею 2 КПК України.

Застосування арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), допускається лише щодо майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Указом Президента України 24.02.2022 за № 64/2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією рф проти України. Ураховуючи проведення активних військових дій, що становлять загрозу знищення майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданим кримінальним правопорушенням, та реалізації завдань кримінального провадження, встановлені підстави для накладення арешту на відповідне майно.

Слідчий просить на підставі ч.2 ст.172 КПК України з метою забезпечення арешту майна (запобігання можливості його відчуження на користь інших осіб тощо), розгляд клопотання про арешт майна розглядати без повідомлення підозрюваного (власника майна) і його захисника.

До початку судового засідання слідчий ОСОБА_3 , подав заяву, в якій просив розгляд клопотання про накладення арешту проводити без його участі. Клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК України, не викликалися з метою забезпечення досягнення поставлених цілей перед заходами забезпечення у кримінальному провадженні. .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000581 від 28.01.2025.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 13.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Досудовим розслідуванням установлено, що внаслідок вказаної службової недбалості ОСОБА_5 державі завдано шкоду на суму 4 746 599,77 грн., на яку представником потерпілого Державної екологічної інспекції Центрального округу, в інтересах держави пред`явлено цивільний позов на суму 6 882 836,10 грн.

Відповідно до інформації, яка міститься у витягу з підсистеми ГСЦ АМТ ІКС ІПНП, ОСОБА_5 на праві приватної власності належать наступні транспортні засоби:

- автомобіль марки/моделі «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, номер кузова/vin НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- причіп бортовий марки/моделі «КРЕОН 1Б-2000», 2021 року випуску, номер шасі/vin НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, наявності матеріальної шкоди та необхідності її відшкодування з огляду на цивільний позов у значну суму, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання, із забороною відчуження та розпорядження даним майном.

Вказане узгоджується положенням ч.2 ст.170 КПК України, де зазначається, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Таким чином, слідчий суддя вбачає підстави для накладення арешту на автомобіль марки/моделі «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, номер кузова/vin НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; причіп бортовий марки/моделі «КРЕОН 1Б-2000», 2021 року випуску, номер шасі/vin НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування завданої шкоди на загальну суму 6 882 836,10 гривень, який приєднаний до матеріалів справи та адресований також підозрюваному на суму 4 746 599,77 грн., а тому, на даній стадії досудового розслідування наявні підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

При цьому, вартість майна, на яке пропонується накладення арешту, вочевидь не може перевищувати суму поданого позову до ОСОБА_5 , а тому, накладення арешту співмірне із зазначеною сумою позову.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000581 від 28.01.2025, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- автомобіль марки/моделі «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, номер кузова/vin НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- причіп бортовий марки/моделі «КРЕОН 1Б-2000», 2021 року випуску, номер шасі/vin НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Арешт накласти шляхом встановлення заборонити відчуження (продаж, дарування, передавання в заставу третім особам, тощо) та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1