У Х В А Л А

Справа № 149/5/26

Провадження №1-кп/149/92/26

06.05.2026 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника заявлені у кримінальному провадженні внесеному 30.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000964 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У суді на розгляді знаходиться дане кримінальне провадження.

13.04.2026 до суду надійшло клопотання захисника про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання власнику. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 04.11.2025 накладено арешт на автомобіль «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить власнику ОСОБА_8 . Цей автомобіль поміщено на спеціальний майданчик Хмільницького РВП, де не забезпечено належні умови зберігання цього майна, яке під дією атмосферних явищ псується. Оскільки у справі проведені усі необхідні експертизи, задля забезпечення збереження майна, захисник просить змінити місце зберігання автомобіля та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_8 без права відчуження та проведення відновлювальних робіт.

06.05.2026 до суду надійшло клопотання захисника про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 цивільної справи № 149/861/22 про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та надати можливість стороні захисту ознайомитися з матеріалами цієї справи. Клопотання мотивовано тим, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу судом було встановлено обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають з`ясуванню. На запит адвоката суд листом відмовив у наданні копії рішення та ознайомленні зі справою.

У судовому засіданні захисник, обвинувачений підтримали подані клопотання.

Потерпілий ОСОБА_10 , законний представник, представник заперечили проти задоволення клопотань як безпідставних.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання, оскільки потреба у збереженні цього доказу існує, у вирішенні клопотання про витребування цивільної справи покладаться на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Стосовно передачі на відповідальне зберігання автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 04.11.2025 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, зокрема автомобіль «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить власнику ОСОБА_8 , задля збереження його як речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Порядок скасування арешту майна визначений у ст. 174 КПК України. За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України обвинувачений, його захисник, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З ухвали слідчого судді від 04.11.2025 року видно, що ОСОБА_8 , його захисник не були присутні під час розгляду клопотання про накладення арешту, отже на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України мають право заявляти клопотання про скасування арешту повністю або частково, у тому числі під час судового розгляду.

У поданому клопотанні захисник не заявляє про скасування арешту повністю чи частково, а посилаючись на ч. 1 ст. 100 КПК України просить передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику до вирішення питання про скасування арешту.

У свою чергу ч. 1 ст. 100 КПК України дійсно визначає, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, тобто крім випадку накладення арешту на майно у порядку визначеному ст. 170-174 КПК України.

За змістом клопотання захисника він не заявляє про скасування чи часткове скасування арешту майна, а просить вирішити питання зберігання речового доказу без урахуванням вимог та порядку визначеного у ст. 174 КПК України.

Окрім цього, висновки про неналежні умови зберігання, відсутність обліку речових доказів, відсутність відповідальної особи у Хмільницькому РВП виловлені у формі припущень та нічим не підтверджені.

Відтак підстав для задоволення клопотання немає.

Стосовно витребування доказів

Частина 1 статті 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Забезпечуючи обвинуваченому право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, заходом забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком випадків зазначених у статті 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 КПК України).

Частиною першою статті 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) ; тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, без їх вилучення.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частина шоста цієї статті визначає, що суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У заявленому клопотанні захисник фактично просить суд витребувати доказ, тобто здійснювати збирання доказів, що не є обов`язком суду та не відповідає ч. 6 ст. 22 КПК України.

Як визначено у ч. 2 ст. 159 КПК України суд ухвалою може надати стороні кримінального провадження тимчасовий доступ до речей і документів, розглядаючи клопотання, яке має відповідати вимогам ст. 160 КПК України. Однак, таке клопотання стороною захисту не заявлено.

Відтак підстав для витребування матеріалів цивільної справи немає, а тому клопотання захисника від 05.05.2026 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163-165, 166, 170-174, 333, 350 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань захисника про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання, про витребування цивільної справи відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11