Справа № 308/3860/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , підозрюваного- ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №0000285, відомості про яке 12.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №0000285, відомості про яке 12.03.2026 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 12.03.2026 о 12:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись на прибудинковій території біля Комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. 1. Чендея, буд. №12, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в ньому правила, норми поведінки, з хуліганських спонукань, достовірно розуміючи, що використання пневматичного пістолету у громадських місцях без дотримання встановлених правил безпеки заборонено, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для інших громадян, а саме, що поруч знаходяться працівники та відвідувачі Закарпатського обласного музично-драматичного театру, прагнучі продемонструвати свою зневагу до загальноприйнятих правил та норм поведінки у суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні заздалегідь заготовленого предмета пневматичного пістолету «Borner ПМ 49» калібру 4,5 мм, спорядженого магазином із кульками, який оточуючі сприйняли як реальну загрозу для їх життя та здоров`я, без будь-яких на те підстав, здійснив 4 постріли із вказаного предмету в напрямку скляних вітрин театру, за якими знаходились відвідувачі. В результаті даних пострілів, скляну вітрину було пошкоджено, а роботу закладу було суттєво порушено. В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , які виразились у здійсненні 4-ох пострілів із пневматичного пістолету, був грубо порушений громадський порядок, що призвело до припинення нормальної діяльності підприємства, а саме функціонуванні громадського закладу культури, в період часу з 12:00 год. по 12:24 год. 12.03.2026 та спричинено шумовий ефект, в результаті якого перелякалися відвідувачі та працівники Комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

12 березня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, не одруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченому ч.4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; листом Комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради від 12.03.2026 №109/01-08; іншими матеріалами, що долучаються до клопотання.

Необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід. Злочин, який інкримінують ОСОБА_4 с тяжким, і передбачає можливість призначення покарання на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 проживає у прикордонному районі, в якому поширені факти організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України поза пунктами пропуску та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, наявний ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені органом досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вчиняти активні дії, які можуть проявлятись у знищені відеозаписів з місця події, підшукання осіб, які будуть надавати виправдувальні покази.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків події, які судом ще не допитані, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ним показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

На підставі викладеного, слідчий просить клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, не одруженого, із середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб (в межах строку досудового розслідування).

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, з підстав, наведених у письмових запереченнях, посилаючись на ті обставини, що підзахисний має зареєстроване місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , інвалід третьої групи, є ветераном війни. Є не судимий. Зазначаю, що ОСОБА_4 служив в лавах ЗСУ та добровільно був мобілізований. Тривалий час перебував на сході країни, брав участь у бойових діях, що вказує на мужність даної особи. Відповідно до свідоцтва про хворобу №2025-0711-1012-5007-7 від 11.07.2025 р. вказано, що 23.07.2024 р. він отримав вогнепальне поранення осколкове сліпе поранення попереку, верхніх кінцівок з вогнепальним переломом лівої плечової кістки. На етапах медичної евакуації було виконано 24.07.2024 р. первинна хірургічна допомога, фіксація уламків плечової кістки стрижневим АЗФ лівої плечової кістки. 25.07.24 р., 27.07.24 p., 29.07.24 р., 02.08.24 р., 02.08.24 р., 10.08.24 р., 13.08.24 р. проведені резекції лівого плеча голівки лівої плечової кістки, встановлено гвинтування плечової кістки. 14.03.2025 р. отримав закритий перелом летального щиколотки правого гомілковостопного суглоба. На даний час має погане здоров`я та тримання під вартою ще більше погіршить його стан зоров`я та психологічно вплине на нього. З його слів не мав наміру нікому спричинити будь-якої шкоди. Жодних ризиків не існує, оскільки у суду немає підстав вважати, що підзахисний буде переховуватися від суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше. А саме те, що він, мужньо ризикуючи своїм молодим життям, захищав нашу країну від ворога, є ветераном війни, поранений. Не судимий.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив застосувати домашній арешт зауваживши, що таке більше не повториться.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000285, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 12.03.2026 до лінію 102 надійшло повідомлення від УПО (Брама 7) про те, що за адресою м. Ужгород, вул. Івана Чендея, буд 12. біля драмтеатру ОСОБА_4 , здійснив 4 постріли з травматичного пістолету у вікно драмтеатру.

12.03.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 12.03.2026 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.02.2026 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13.03.2026 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.03.2026 року; рапорт від 12.03.2026 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2026 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 213 від 12.03.2026 року; пояснення ОСОБА_4 від 12.03.2026 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.03.2026 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.03.2026 року; постанова про визнання речовим доказом від 12.03.2026 року; протокол допиту підозрюваного від 12.03.2026; витяг з Державної міграційної служби України; свідоцтво про хворобу №2025-0711-1012-5007-7 від 11.07.2025 року; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №217/25/3265/В від 12.12.2025 року; посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 від 06.10.2025 року; лист талонів серії ВБ №631982; витяг з реєстру територіальної громади; військово-обліковий документ №4 від 20.06.2024 року; вимога УІТ ГУНП в Закарпатській області, слідчий суддя вважає обгрунтованою підозру.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого в клопотанні про доведеність ризиків, передбаченого: ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки такий витікає з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Натомість наведений у клопотанні слідчого ризики, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи міцні соціальні зв`язки та відсутність будь яких даних, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного є необґрунтованими на думку слідчого судді. Ризик знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, враховуючи відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття заходів та наміри підозрюваного до вчинення даних дій, є необґрунтованими на думку слідчого судді. Існування інших ризиків, про які зазначав прокурор в судовому засіданні не доведено.

Оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування встановлених ризиків, недоведеність існування інших ризиків, та враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність статусу - учасника бойових дій, непридатність до військової служби через отримані поранення, а також застосований предмет вчинення хуліганських дій, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що сама лише обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, враховуючи факт того, що він має можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, а також те, що він являється інвалідом ІІІ групи, та потребує лікування через отримані поранення, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведена неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобігання доведеним ризикам, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, оскільки необхідним та достатнім буде саме такий запобіжний захід, та такий на даному етапі кримінального провадження зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України. В силу ч. 5 ст. 194 КПК України, та зважаючи на встановлені ризики в судовому засідання, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 8, зазначеної норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.

Заперечення сторони захисту знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 10 травня 2026 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2026 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1