Справа 127/6765/26
Провадження 1-кс/127/2780/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000078 від 15.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що за інформацією працівників Управління міграційної поліції ГУНП у Вінницькій області на території Могилів-Подільського району група осіб за попередньою змовою займається трудовою експлуатацією громадян, за що отримують матеріальну вигоду.

У ході досудового розслідування встановлено, що директор Яришівського психоневрологічного будинку-інтернату, що знаходиться за адресою с. Яришів Могилів-Подільського району Вінницької області, вул. Танащишена, буд. 1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, у тому числі з працівниками зазначеної установи, використовуючи уразливий стан підопічних будинку-інтернату, викликаний їх психічними захворюваннями, примушують їх до виконання робіт за межами інтернату, отримуючи матеріальну вигоду.

Крім цього встановлено, що до вказаної злочинної діяльності причетний голова профспілки зазначеної установи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та соціальний працівник установи - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Відповідно, до рапорту (інформації) УМП ГУНП у Вінницькій області та проведених негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до даного кримінального правопорушення можуть бути причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (директор установи), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (працівник установи), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (голова профспілки установи).

Крім того, ОСОБА_4 (директор установи), надає вказівки щодо залучення підопічних установи до сільськогосподарських робіт через ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (соціальний працівник установи), яка проживає за адресою буд. АДРЕСА_1 .

Під час проведення слідчих дій, направлених на розкриття вчиненого злочину, 28.02.2026 проведено санкціонований обшук в помешканні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy A16, серійний номер НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , який упаковано до спец-пакету НПУ СУPSP1242162.

Вище вказані речі та документи дають можливість встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, що мають значення для провадження. У зв`язку з цим слідчим у кримінальному провадженні 28.02.2026 винесено постанову про визнання вказаного майна речовими доказами по кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктом 1 частина другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суд не повідомила, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у її відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 28.02.2026, в ході проведення санкціонованого обшуку в помешканні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.02.2026 в ході проведення обшуку в помешканні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A16, серійний номер НОМЕР_1 з сім-картою НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , який упаковано до спец-пакету НПУ СУPSP1242162.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя