Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Подільського районного суду м. Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

та його захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_12 ,

та його захисника адвоката - ОСОБА_13 ,

представників потерпілого АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника потерпілого АТ «Укрнафта» - ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 16.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч.5 ст.191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст.366 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується зокрема і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України як підробка документів на переказ, повторно, за попередньою змовою групою осіб, та інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено в період 2012-2014 роки.

Від обвинуваченого ОСОБА_12 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вказаною статтею на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 16.08.2024 в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання вказав, що згідно ч. 4 ст. 12 КК України ч. 2 ст. 200 КК України є нетяжким злочином, строк давності становить 5 (п`ять) років і строк притягнення до кримінальної відповідальності за останнім епізодом в крайньому випадку сплив 18.02.2019 року. При цьому строки притягнення до кримінальної відповідальності не переривались. Як до, так і після закінчення строків притягнення до відповідальності за інкриміновані у даному кримінальному провавдженні діяння ним не вчинялось нових злочинів, що свідчить про відсутність переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Даних про те, що він ухилявся від слідства та суду, матеріали кримінального провадження не містять. Вказаний строк не зупинявся та не переривався. Просить також врахувати, що він вину не визнає, але дає згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у цій частині. Підтвердив, що процедура та наслідки закриття кримінального провадження, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи викладене, з огляду на положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_13 підтримав подане клопотання. Зазначив, що дотримання умов, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України та погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності. Також обвинувачений підтвердив, що процедура та наслідки закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Зазначив також, що вину не визнає, при цьому просить закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав на підставі положень ст. 49 КК.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Вказав, що обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України не є самостійним складом злочину, а є способом вчинення більш тяжких злочинів, що передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України. Зазначені обставини зумовлюють необхідність дослідження в цілому як самих подій вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200 КК України, так і обставин вчинення з метою доведення вини обвинуваченого ОСОБА_12 у більш тяжких кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 200 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на даному етапі судового провадження виключить можливість встановлення самого факту вчинення правопорушення за вказаною статтею і призведе до неможливості об`єктивного доведення вини обвинуваченого ОСОБА_12 у більш тяжких кримінальних правопорушеннях. Вирішення даного питання можливе у нарадчій кімнаті при вирішенні питання доведеності чи не доведеності вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та відповідно ухваленні вироку судом. В межах даного кримінального провадження ОСОБА_12 інкриміновано вчинення ряду інших кримінальних правопорушень, строки давності в яких не минули. У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України просив відмовити.

Представники потерпілих АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представник АТ «Укрнафта» ОСОБА_17 підтримали позицію прокурора. Вважають клопотання передчасним, враховуючи стадію підготовчого судового засідання.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження №51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Також суд ураховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 12.09.2022 року у справі №203/241/17, згідно якої відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 є нетяжким злочином і інкриміновано вчинення 2012-2014 роки.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, станом на день подання та розгляду цього клопотання, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому даного кримінального правопорушення минуло більше 7 років.

Протягом цього строку ОСОБА_12 не вчинив нового кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_12 ухилявся від слідства чи суду матеріали справи не містять. Вказаний строк не зупинявся та не переривався.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284- 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Норма ст. 49 КК України передбачає, що особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки. При цьому, заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду передбачає, що обвинувачений фактично відмовляється від свого права на повний судовий розгляд, а закриття кримінального провадження з цих підстав не вказує про його невинуватість, тобто не реабілітує його за вчинені дії.

До того ж сама норма ст. 49 КК України у своєму змісті закріплює те, що від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності особа може бути звільнена, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки.

З огляду на те, що на момент розгляду клопотання закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200 КК України та беручи до уваги наявність його беззаперечної згоди, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за таке кримінальне правопорушення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 16.08.2024 та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України - закрити.

Продовжити розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3