Справа № 991/1839/26
Провадження 1-кс/991/1852/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0001123 від 27.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст поданого клопотання та заперечень

26.02.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника

ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні

№0001123 від 27.11.2025, та перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001123 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК).

У цьому кримінальному провадженні 14.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 369 КК. Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_4 12.01.2026 нібито висловила пропозицію надати народному депутату України ОСОБА_5 для нього та двох інших народних депутатів України неправомірну вигоду в сумі 30000 доларів США за вчинення ним та іншими народними депутатами України дій з використанням наданої їм влади та службового становища, а саме нібито за голосування під час пленарного засідання Верховної Ради України 13.01.2026 за законопроекти таким чином, як було визначено ОСОБА_4 .

Так, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 орган досудового розслідування обґрунтовував його, зокрема, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи № 15/104т від 12.01.2026 (далі - Протокол). Факт проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НСРД) зафіксовано на Micro SD № 4794т від 12.01.2026 (аудіозапис файлу: «17910001», «17910002») (далі - Носій), що є додатком до зазначеного Протоколу.

Вказаний матеріальний носій містить аудіозапис розмови ОСОБА_4 (як вказує сам орган досудового розслідування) та народного депутата ОСОБА_5 . У Протоколі ж міститься часткова стенограма цієї розмови, адже у ній зафіксовані лише певні фрагменти з розмови, тобто вона має обмежений характер та не висвітлює всі обставини.

На переконання захисника, оскільки зазначений аудіозапис на думку органу досудового розслідування був ключовим доказом під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, то для належного захисту ОСОБА_4 у кримінальному провадженні стороні захисту необхідно отримати повний запис за результатами проведення зазначеного НСРД для встановлення усіх обставин та фактів.

Даний доказ перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Протокол складений заступником керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Окрім того, Носій не містить таємниці досудового розслідування, оскільки за версією НАБУ ОСОБА_4 є учасником цієї розмовиз ОСОБА_5 , відповідно для підозрюваної не є таємницею зміст даної розмови, а отже у даному випадку - відсутня таємниця, яка може бути розкрита.

Таким чином, тимчасовий доступ до зазначених речей і документів надасть змогу отримати фактичні дані, па підставі яких можуть бути встановлені обставини, що, відповідно до ст. 91 КПК, підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а відтак можуть бути належними доказами в розумінні ст. 85 КПК. Залежно від свого змісту такі документи можуть бути в подальшому використані в порядку ст. 84, 99 КПК під час судового розгляду як докази фактів та обставин, пов`язаних із провокацією вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до цього, а також інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування. В інший спосіб отримати такі відомості та довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою, неможливо.

Таким чином, в адвоката ОСОБА_3 виникла необхідність у тимчасовому доступі до речей та документів, що перебувають у володінні НАБУ, із можливістю ознайомитися та вилучити копії матеріального носія секретної інформації Micro SD № 4794т від 12.01.2026, який є додатком до Протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи № 15/104т від 12.01.2026.

2.Позиції сторін

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Додатково надав клопотання до НАБУ від 26.02.2026 про ознайомлення з Носієм та його копіювання, а також постанову старшого детектива ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 від 02.03.2026 про відмову у задоволенні цього клопотання, що підтверджує неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою відомостей, до яких він просить надати тимчасовий доступ. На підтвердження доводів про те, що Носій не містить відомостей, які становлять державну таємницю, захисник надав постанову прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 14.01.2026 про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення НСРД.

До того ж, захисник зазначив, що, на його переконання, аудіозапис розмови

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 може містити ознаки компіляції та монтажу. У зв`язку з цим, з огляду на розсекречення відповідного носія інформації, сторона захисту вважає за необхідне перевірити зазначену версію шляхом отримання тимчасового доступу до Носія.

Представник володільця речей і документів (НАБУ), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

3.Мотиви слідчого судді

Згідно зі ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК.

Частиною 3 ст. 93 КПК передбачено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 131 КПК).

У п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку)

(ч. 1 ст. 159 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Враховуючи загальні для заходів забезпечення кримінального провадження правила застосування, а також спеціальні вимоги, визначені ч. 5, 6 ст. 163 КПК для тимчасового доступу до речей та документів, сторона, яка подає клопотання, має довести наступні обставини:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) виправданість такого ступіню втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні сторони;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого сторона звертається із клопотанням;

4) ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

6) при цьому вони не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або, у протилежному випадку: є можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах; неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Проаналізувавши наведені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження матеріали, заслухавши позицію захисника, слідчий суддя встановив наступне.

3.1 Щодо існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя, не висловлюючись по суті підозри, та зважаючи на те, що питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження розглядається за клопотанням сторони захисту, уважає, що це питання перевірці під час вирішення цього клопотання не підлягає. Водночас, виходячи із засади рівності сторін, слідчий суддя переконаний, що решта вимог, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК, підлягають доведенню не лише стороною обвинувачення, але і стороною захисту в разі її звернення до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

3.2 Щодо виправданості такого ступеня втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні.

Перевіряючи можливість застосування тимчасового доступу, слідчий суддя враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження передбачає найменший (порівняно з іншими заходами забезпечення та слідчими діями) ступінь втручання у права та інтереси осіб, яких він стосується. Оскільки запитувані у клопотанні відомості перебувають у володінні центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом - НАБУ, відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право цієї юридичної особи, та є пропорційним до завдань кримінального провадження.

Таке втручання обумовлюється необхідністю забезпечення права підозрюваної мати час і можливості, які необхідні їй для підготовки свого захисту, гарантованого п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки сторона обвинувачення поклала відповідний Протокол щодо підозрюваної в основу повідомлення про підозру останній та з посиланням на цей протокол ухвалою слідчого судді від 16.01.2026 в справі №991/441/26 до підозрюваної застосовано запобіжний захід. При цьому, Протокол та додаток до нього є розсекреченими постановою прокурора від 14.01.2026, а відтак слідчий суддя вважає, що підозрювана має право отримати доступ до всього цього Протоколу як доказу повністю

(тобто включаючи додаток до Протоколу).

3.3 Щодо виконання завдання, для якого захисник звертається із клопотанням. Значення відомостей для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За допомогою тимчасового доступу до відомостей, вказаних у клопотанні захисника, може бути виконане завдання, для виконання якого він звернувся, а саме з метою перевірки версії сторони захисту. Крім того, надання такого тимчасового доступу дозволить перевірити обставини, які можуть свідчити про можливу провокацію вчинення кримінального правопорушення, а також встановити осіб, причетних до таких дій.

Отже, Носій, тимчасовий доступ до якого просить надати захисник, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0001123, зокрема щодо дотримання стороною обвинувачення установленого КПК порядку здійснення досудового розслідування та здобуття доказів, тобто їх допустимості. Крім того, ці відомості мають значення для обстоювання правової позиції стороною захисту та забезпечення реалізації права підозрюваної на захист.

3.4 Щодо перебування носія у володінні відповідної особи.

Зі змісту Протоколу вбачається, що він був складений заступником керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 12.03.2026 у приміщенні НАБУ, що свідчить про перебування матеріалів відповідного кримінального провадження у цьому органі. Крім того, зі змісту постанови старшого детектива ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 від 02.03.2026 про відмову у задоволенні клопотання також убачається, що матеріали кримінального провадження № 0001123 перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п. 1 розділуVIII Інструкції з діловодства у НАБУ, затвердженої наказом директора ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.02.2019 № 26, документи з часу створення (надходження) і до передачі до ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігаються за місцем їх створення

Отже, слідчий суддя робить висновок про те, що Носій знаходиться у володінні НАБУ.

3.5 Щодо відомостей, які містять охоронювану законом таємницю. Можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей.

Відомості, про тимчасовий доступ до яких просить захисник, можуть містити охоронювану законом таємницю, а саме таємницю досудового розслідування.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (№2939-VI) таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить, зокрема, таємницю досудового розслідування. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Частиною 2 ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Розголошення відомостей досудового розслідуванняє недопустимим. Таке розголошення можливе лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим (ч. 1 ст. 222 КПК). Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 162 КПК до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах належить, зокрема, державна таємниця.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. розділу V інструкції про організацію проведення НСРД та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, який містить відомості про факт та методи проведення НСРД, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться або планується проведення такої дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам та безпеці, підлягає засекречуванню. Засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання на підставі Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (Розгорнутих переліків відомостей, що становлять державну таємницю), відповідному документу грифа секретності.

Як уже зазначалось, постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 14.01.2026 про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення НСРД Носій, тимчасовий доступ до якого просить захисник, було розсекречено, а отже наразі він не містить державну таємницю.

При цьому, слідчий суддя враховує, що Носій містить таємницю досудового розслідування, а тому доступ до такої інформації має відбуватися згідно з приписами ч. 6

ст. 163 КПК, які передбачають з`ясування можливості використання цих відомостей як доказів та неможливість іншими шляхами довести ці обставини.

Згідно п. 200 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мирилашвілі проти Росії» від 11.12.2008 (заява № 6293/04) у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а також інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Отже, захисником доведено, що запитувані відомості самостійно або у сукупності з іншими доказами, можуть бути використані для перевірки версії сторони захисту. Це дозволить встановити, зокрема, чи містить аудіозапис розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ознаки компіляції та монтажу, а також інші обставини та факти, що мають значення для цього кримінального провадження, які можна встановити із повних записів їхніх розмов за результатами проведення вищезазначеного НСРД. Окрім того, це дозволить перевірити обставини, які можуть свідчити про можливу провокацію вчинення кримінального правопорушення, а також встановити осіб, причетних до таких дій.

До того ж, отримати вказану інформацію неможливо без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді. Так, слідчим суддею встановлено, що захисник ОСОБА_3 26.02.2026 звернувся до НАБУ з клопотанням про ознайомлення з Носієм та його копіюванням. Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_7 від 02.03.2026 захиснику було відмовлено у задоволенні його клопотання у зв`язку із тим, що ознайомлення із Носієм може зашкодити досудовому розслідуванню

(ч. 1 ст. 222 КПК).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що у захисника відсутня можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

4. Висновки слідчого судді

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 165 КПК, копії документів, які вилучаються, виготовляються із використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Враховуючи наведене вище, клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів підлягає задоволенню.

З урахуванням обсягу відомостей, тимчасовий доступ до яких надано, а також з огляду на те, що захисником не обґрунтовано необхідність встановлення більш тривалого строку дії ухвали, слідчий суддя відповідно до ст. 164 КПК визначає строк дії цієї ухвали - один місяць з дня її постановлення.

Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 309, 372 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати адвокату ОСОБА_3 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 12171/10 від 08.10.2025) тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (

АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), із можливістю ознайомитися та зробити копії матеріального носія секретної інформації Micro № SD 4794т від 12.01.2026, який є додатком до Протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіоконтроль особи № 15/104т від 12.01.2026.

Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі і документи, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Зобов`язати особу, якій надано тимчасовий доступ до речей і документів, повідомити слідчого суддю про дату звернення цієї ухвали до виконання.

Строк дії ухвали - 1 місяць з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1